Справа № 809/3681/15
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р. Справа № 809/3681/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Боршовського Т.І., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про припинення підприємницької діяльності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач по справі, як суб'єкт підприємницької діяльності, всупереч вимогам законодавства України, більше року не подає податкову звітність та немає податкового боргу перед бюджетом.

Судом відповідно до пункту 3 частини 1 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України винесено ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку направлено відповідачу для подання заперечення або заяви про визнання позову.

Відповідач, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи, отримав 06.09.2015 року копію вищезазначеної ухвали та позовної заяви з додатками до неї, однак не подав заперечення або заяви про визнання позову у строк встановлений частиною 3 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із пунктом 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Враховуючи, що до суду не було надано заперечення відповідача проти заявленого позову, справа підлягає розгляду в строк визначений пунктом 2 частини 5 статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, а тому його належить задовольнити з огляду на таке

Судом встановлено, що ОСОБА_1 19.11.1999 року зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 13.08.2015 року (а.с.5). Відповідач 25.11.1999 року взятий на облік в Державній податковій інспекції у м. Івано-Франківську, що підтверджується витягом з його особової картки платника податків (а.с.7).

В частині 2 статті 67 Конституції України зазначено, що усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 6 частини 6 статті 128 Господарського кодексу України громадянин-підприємець зобов'язаний своєчасно надавати органам доходів і зборів декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію), інші необхідні відомості для нарахування податків та інших обов'язкових платежів; сплачувати податки та інші обов'язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з підпунктом 177.5 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.

Підпунктом 177.11 цієї ж статті Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Як встановлено судом, відповідач більше року не подавав податкової звітності до ДПІ у м. Івано-Франківську, а саме: з 25.11.1999 року, що підтверджується довідкою позивача № 3008/9-09-15-17-02-02-23/10241 від 11.08.2015 року (а.с.6). Окрім цього, згідно довідки позивача № 17936/10/09-15-25-150/7473 від 12.08.2015 року у відповідача станом на 11.08.2015 року немає заборгованості по податках, зборах та інших обов'язкових платежах, контроль за справлянням яких здійснюють органами Державної фіскальної служби України (а.с.8).

Пунктом 5 частини 1 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є неподання ним протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

За приписами підпункту 20.1.37 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб'єктів господарювання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що неподання відповідачем більше року позивачу податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону, за відсутності заборгованості перед бюджетом - є достатньою підставою для звернення позивача до суду з позовом про припинення підприємницької діяльності вказаної фізичної особи-підприємця.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов належить задовольнити.

Керуючись статтями 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, місце проживання: 76000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Після набрання постановою законної сили, направити її копію реєстраційній службі Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області (76018, вулиця Незалежності, будинок 9, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область) для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про судове рішення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, рішення суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ Боршовський Т.І.

Постанова складена 21.09.2015 року.