Справа № 2а-1870/2553/11
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2011-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

21 липня 2011 р. Справа № 2a-1870/2553/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Сумській області про стягнення 21050 грн. 12 коп. ,-

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2011 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної судової адміністрації України (далі відповідач, ДСА України), третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Сумській області (далі 3 особа, ТУ ДСА) про стягнення 21050 грн. 12 коп. .

Як свідчить з позовної заяви, свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.01.2008р. з ДСА України на користь ОСОБА_1 було стягнуто невиплачену щомісячну премію за період з січня 2005 року по березень 2005 року в сумі 2 451 грн. 20 коп. та з січня по грудень 2006р. в розмірі 9805 грн. 19 коп., а також надбавку за напруженість та складність роботи за період з січня по грудень 2006 року включно, в сумі 13 162 грн. 77 коп., як складових заробітку позивача. Вищезазначена постанова Конотопського міськрайонного суду була залишена без змін відповідно до ухвали апеляційного адміністративного суду від 01.12.2008р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає про те, що фактично вищезазначені кошти йому були виплачені відповідачем лише в грудні 2010 року, однак позивач вважає, що відповідач в супереч нормам чинного законодавства, при виплаті коштів не провів компенсації втрати частини заробітку.

При цьому, позивач посилається на ч.1 ст.2, ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення та на п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати», відповідно до якої установи, підприємства та організації всіх форм власності та господарювання, які своєчасно не виплатили своїм працівникам заробітну плату зобовязані під час виплати заборгованості нараховувати та виплачувати працівникам компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням термінів її виплати. Позивач просить суд врахувати, що компенсацію обчислюють множенням суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за відповідний період на коефіцієнт приросту споживчих цін за період затримання виплати заробітної плати.

Згідно розрахунків позивача, з урахуванням приросту інфляції:

- за невиплату заробітку в сумі 2451 грн. 20 коп. за період з січня 2005 року по березень 2005 року, відповідач повинен виплатити «інфляційну компенсацію» в розмірі 2 680 грн. 02 коп.;

- за невиплату заробітку в сумі 22 967,96 грн. (9805 грн. 19 коп. + 13 162 грн. 77 коп.) за період з січня 2006 року по грудень 2010р. включно, на думку позивача, відповідач повинен сплатити «інфляційну компенсацію» в сумі 18 370,1 грн.

Всього, згідно розрахунків позивача, сума індексації становить 21 050 грн. 12 коп. (2 680 грн. 02 коп. + 18 370 грн. 10 коп.).

Відповідно до ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 05.05.2011р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху (а.с.7), відповідно до якої позивачу було надано строк для усунення недоліків (не надано копії всіх документів відповідно до кількості відповідачів та ін..). Крім цього, для встановлення обставин щодо дотримання позивачем строків звернення до суду з вищезазначеною позовною заявою, позивачу було запропоновано надати до суду докази на підтвердження фактичної дати виконання ДСА України рішення Конотопського міськрайонного суду від 22.01.2008р. щодо виплати визначеної у рішенні суми коштів (позивач в позові зазначав, що кошти отримав лише в грудні 2010р., однак ніяких доказів на підтвердження цієї обставини до суду не надав). Крім цього, у вищезазначеній ухвалі суду позивачу було розяснено, що ч.3 ст.99 КАС України передбачено місячний строк для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

25.05.2011р. до суду надійшов лист від позивача (а.с.10) в якому він зазначає, що поданий ним позов відноситься до трудових спорів і відповідно до ст.233 КЗпП України працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому суми без обмеження будь-яким строком. Однак, якщо суд вважає, що все ж таки строки звернення до суду ОСОБА_1 пропущені, просив суд врахувати, що про індекс інфляції він дізнався лише в квітні 2011р. (будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини позивач не надає). Отже, дізнавшись про порушення своїх прав лише в квітні 2011 року, вже в травні 2011 року позивач звернувся до суду в межах місячного строку. В цьому ж листі, позивач, зазначаючи вище про те, що не вважає строки пропущеними, все ж таки просить суд поновити строки звернення до суду , оскільки «дізнатися про індекси інфляції за такий великий проміжок часу потребувалось значних зусиль, а законодавство по цьому питанню часто змінюється, що і стало причиною звернення до суду тільки в квітні 2011 року» (хоча фактично позивач звернувся в травні 2011 року).

Не зважаючи на досить суперечливу позицію позивача викладену у вищезазначеній заяві (а.с.10), суд все ж таки вважав за необхідне визнати факт звернення позивача до суду з письмовою заявою про поновлення строків звернення до суду і враховуючи те, що інші недоліки позивачем також було усунуто, відповідно до ухвали суду від 26.05.2011р. провадження по даній справі було відкрито та призначено справу до попереднього судового засідання, зокрема і для вирішення питання щодо поновлення строків звернення до суду подану ОСОБА_1

26.05.2011р. попереднє судове засідання було відкладено на 30.06.2011р., 30.06.2011р. на 21.07.2011р.

Позивач в попереднє судове засідання не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, свої вимоги підтримує (а.с.23).

Представник відповідача та третьої особи в попереднє судове засідання також не зявились. До суду було подано письмове заперечення на позов в якому, зокрема як відповідач так і 3-я особа просили розглядати справу без участі представників ДСА України та ТУ ДСА України в Сумській області. Крім цього, відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає, з розрахунками позивача не погоджується, оскільки позивач в своїх обрахунках бере за основу середній заробіток, що є неправильним, оскільки інфляційна компенсація повинна стосуватися конкретної невиплаченої суми, а не абстрактної величини. Крім цього, позивач зазначає, що в абз.1 пункту 4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати» сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів), позивач же у своїх розрахунках застосовує суми, які вказані без відповідного утримання податків і зборів. Позивач також зазначає, що заробітна плата, на яку посилається позивач як на таку, що виплачена з порушенням термінів її виплати, не була нарахована позивачеві, а була виплачена позивачу за відповідним рішенням суду, а тому вимога позивача про стягнення компенсації за вказаний ним в позові період є необґрунтованою. Аналізуючи предмет позову. Відповідач дійшов висновку, що позивач фактично просить стягнути компенсацію за несвоєчасне виконання рішення суду, яким передбачається одноразова виплата конкретної фіксованої суми, однак відповідач звертає увагу суду на те, що відповідно до п.3 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати» компенсації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Окрім вищезазначеного, відповідач у запереченні посилається на те, що позивачем пропущено строки звернення до суду з даним позовом, оскільки вже при зверненні до Конотопського міськрайонного суду з позовом про стягнення щомісячних премій і надбавок за 2005-2006 роки, позивач знав що його право на отримання компенсаційних виплат порушено, але не звернувся з вказаною вимогою до суду одночасно з позовом про стягнення премій і надбавок. Щодо стягнення компенсаційних виплат за період після набрання рішення Конотопського міськрайонного суду до моменту фактичної виплати визначеної в рішення суми, відповідач також вважає, що строки звернення до суду позивачем пропущено.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами пояснення та розглянувши заяву позивача про поновлення строків звернення з позовною заявою, суд не вбачає підстав для поновлення строків звернення до суду враховуючи наступне:

Пунктом 15 частини 1 статті 3 КАС України зазначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Перебування на посаді судді (ОСОБА_1 є суддею Конотопського міськрайонного суду, що підтверджується матеріалами справи) є публічною службою, в розумінні ст.3 КАС України, тому даний спір виник у сфері публічно-правових відносин з приводу проходження ОСОБА_1 публічної служби, оскільки правовідносини щодо нарахування, обчислення та виплати заробітної плати, премій, надбавок за напруженість та ін.. визначено, зокрема, Законом України «Про статус суддів», Постановою КМУ»Про упорядкування структури та умови оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів» №268 від 09.03.2006р., Постановою КМУ «Про оплату праці суддів» №865 від 03.09.2005р. та №268 від 03.03.2006р., якими було передбачено встановлення надбавок за виконання особливо важливої роботи, а наказами голови Конотопського міськрайонного суду за 2006 рік позивачу встановлювались надбавки за напруженість та складність роботи, що підтверджується ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду (а.с.4-6).

Згідно ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Позивач зазначає, що дізнався про порушення своїх прав лише в квітні 2011 року і звернувся до суду з дотриманням строків звернення з позовною заявою, однак доказів на підтвердження даної обставини позивачем не надано. Посилання позивача на те, що для того щоб дізнатися про індекси інфляції за такий великий проміжок часу йому потребувалось значних зусиль, і на те, що законодавство по цьому питанню часто змінюється, що і є причиною звернення до суду тільки в квітні 2011 року (фактично звернувся в травні 2011р.) також не можуть бути прийняті судом до уваги як доказ поважності пропуску строків звернення до суду, оскільки інформація про існуючі індекси інфляції є загальновідомою, сам позивач наводить дані Держкомстату України в позовній заяві.

Суд погоджується з позицією відповідача, яка полягає в тому, що з вимогою про стягнення компенсаційних виплат за період 2005 2006 років позивач повинен був звернутися одночасно при зверненні до суду про стягнення заборгованості по щомісячним преміям та надбавкам за напруженість та складність роботи. До того ж, як і сам позивач зазначає в позові, компенсація обчислюється на суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати. В даному випадку, заробітна плата (премія, надбавки) установою не нараховувались, а були стягнуті з відповідача за рішенням суду.

В частині стягнення компенсації за період після набрання рішення Конотопського міськрайсуду законної сили і до фактичної виплати коштів (грудень 2010р.), факт виплати коштів саме в грудні 2010р. підтверджується матеріалами справи, а саме копією платіжного доручення №3 від 06.12.2010р. на суму 25 419 грн. 16 коп. Крім цього, відповідачем надано до суду заяву ОСОБА_1 від 21.09.2010р. до ТУ ДСА України в сумській області, де позивач просив відповідача перерахувати на його картковий рахунок кошти саме в розмірі 25 419 грн. 16 коп. на виконання рішення суду, а також відповідачем надано копію заяви ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС від 21.09.2010р. про закриття виконавчого провадження у звязку з отриманням грошових коштів по виконавчому листу, виданому Конотопським міськрайонним судом 04.02.2008р.

Зі штемпелю на позовній заяві вбачається, що з даним адміністративним позовом позивач звернувся до адміністративного суду лише 04.05.2011 року, тобто з пропуском місячного строку для звернення до адміністративного суду з позовами даної категорії. Доказів поважності пропуску строку звернення до суду позивач фактично не надав.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 165, 186, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Сумській області про стягнення 21050 грн. 12 коп. - залишити без розгляду.

Дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню позивача до адміністративного суду після усунення причин, що стали підставою для залишення позовної заяви без розгляду (подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на звернення до адміністративного суду).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було проголошено за відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець