Справа № 2а-12375/10/2670
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2010-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

30 серпня 2010 року № 2а-12375/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Амельохін В.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1
до Голови Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_2, Судді Деснянського районного суду м. Києва Дігтяр І.Р.
провизнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Голови Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_2 та судді Деснянського районного суду м. Києва Дігтяр І.Р. про визнання не прийняття судового рішення про порушення органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду прав громадянина ОСОБА_3 як бездіяльність, порушення посадових обовязків, статусу суддів та суддівської етики Головою Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_2, суддею Деснянського районного суду м. Києва Дігтяр І.Р. та визнання їх дій такими, що позбавили громадянина ОСОБА_3 матеріального відшкодування; зобовязання вчинити дії на підставі статті 56 Конституції України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»та відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями та бездіяльністю.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Пунктом 4.2. рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 (справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців третього, четвертого, п'ятого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України та за конституційними зверненнями громадян ОСОБА_4 і ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положення абзацу четвертого статті 248-3 Цивільного процесуального кодексу України (справа щодо конституційності статті 248-3 ЦПК України) визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №6 у розумінні положень частини 1 статті 2, підпункту 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини 3 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання не прийняття судового рішення про порушення органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду прав громадянина ОСОБА_3 як бездіяльність, порушення посадових обовязків, статусу суддів та суддівської етики Головою Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_2, суддею Деснянського районного суду м. Києва Дігтяр І.Р. та визнання їх дій такими, що позбавили громадянина ОСОБА_3 матеріального відшкодування; зобовязання вчинити дії на підставі статті 56 Конституції України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»та відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями та бездіяльністю не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки судді при розгляді ним справи не є субєктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справі про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у звязку з розглядом судових справ.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 109, статтями 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.В. Амельохін