Справа № 2а-1670/3160/11
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2011-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/3160/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

при секретарі Ковальові Д.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2011 року Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.01.2011 року №/0, від 24.03.2011 року №.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що не погоджується із висновками акту перевірки від 14.07.2010 року № 6493/23-2/403739509 щодо завищення Договором №999/97 суми бюджетного відшкодування при придбанні послуг з видобутку та підготовки природного газу, які не повязані з господарською діяльністю платника податку. Позивач пояснює відсутність угод про реалізацію газу на момент здійснення перевірки з оскарженням у судовому порядку ціни на газ, яка встановлювалася нижче собівартості газу державою. Зазначає, що судовими рішеннями, що набрали законної сили, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" до Національної комісії регулювання електроенергетики України задоволені, постанови НКРЕ щодо ціни на газ визнані протиправними та скасовані. Вказував, що весь природний газ, видобутий в рамках Договору № 999/97 про спільну діяльність у період, що перевірявся, фактично надійшов до газотранспортної системи України, однак, залишився неоформленим технічними актами приймання-передачі газу з зазначених вище причин.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень вказував, що за результатами проведеної перевірки встановлено порушення позивачем вимог підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість, що повязані із включенням позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі витрат на послуги з видобутку природного газу, отриманих від НГВУ Полтаванафтогаз ВАТ Укрнафта та по підготовці природного газу Качанівським ГПЗ ВАТ Укрнафта, який у подальшому не використовувався позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується не реалізацією природного газу на протязі перевіреного періоду. ВАТ Укрнафта власних сховищ не має, факт транспортування та зберігання видобутого природного газу первинними документами бухгалтерського обліку позивачем не підтверджено.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2010 року Державною податковою інспекцією у м. Полтаві проведено документальну невиїзну перевірку платника податків Договору № 999/97 від 24.12.97 року про спільну інвестиційну діяльність, не повязану із створенням юридичної особи з освоєння та розробки Андріяшівського газоконденсатного родовища, укладеного між ВАТ «Укрнафта» та компанією "Momentum Enterprises, з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів за квітень 2010 року.

Результати перевірки оформлено актом №12719/15-522, де відображено порушення позивачем підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість, в результаті чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 39 613 грн.

На підставі акту перевірки від 22.12.2010 року Державною податковою інспекцією у м. Полтаві прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.01.2011 року №/0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 39 613 грн., у т.ч.: відшкодовано на момент перевірки 39 613 грн., та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 19 806 грн. 50 коп.

За результатами адміністративного оскарження, рішенням ДПА у Полтавській області від 12.03.2011 року № 532/10/25-016 оскаржуване податкове повідомлення-рішення № /0 від 05.01.2011 року скасоване в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 9903,25 грн., в іншій частині рішення залишено без змін.

На підставі рішення ДПА у Полтавській області від 12.03.2011 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 24.03.2011 року №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобовязань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 39 613 грн., у т.ч.: відшкодовано на момент перевірки 39 613 грн., та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 9903,25 грн.

У відповідності до підпункту 60.1.3 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану раніше суму грошового зобовязання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України встановлено, що у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов'язання або податкового боргу.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 05.01.2011 року № /0 вважається відкликаним, у звязку із чим позовні вимоги про його скасування задоволенню не підлягають.

Під час проведення перевірки 22.12.2010 року відповідачем використано висновки акту перевірки від 14.07.2010 року № 6493/23-2/403739509 Договору № 999/97 від 24.12.1997 року про спільну діяльність, у якому зафіксовано порушення підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає до сплати в бюджет на загальну суму 2092433 грн., в тому числі за квітень 2009 р. у сумі 252529 грн., травень 2009 р. в сумі 340641 грн., червень 2009 р. у сумі 80930 грн., вересень 2009 р. у сумі 317231 грн., березень 2010 р. у сумі 1101102 грн.

На підставі вказаного акту прийнято, зокрема, податкове повідомлення рішення від 27.07.2010 року № /0, яким НГВУ Полтаванафтогаз відповідальному за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання Договору про спільну діяльність від 24.12.1997 року № 999/97 з ВАТ Укрнафта і компанією Моментум ентерпрайзис (Істерн юроп) Лтд визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 3138649 грн. 50 коп., в т.ч. за основним платежем в сумі 2092433 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1046216 грн. 50 коп.

Рішенням Державної податкової адміністрації у Полтавській області від 02.11.2010 року № 2868/10/25-016 Про результати розгляду повторної скарги податкові повідомлення рішення ДПІ у м. Полтаві від 27.07.2010 року № /0 та від 19.10.2010 року № /1 скасовано у частині основного платежу в розмірі 3824 грн., штрафної санкції в розмірі 1912 грн., в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін, та 19.11.2010 року винесено податкове повідомлення-рішення № /2, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 3132913 грн. 50 коп., в т.ч. за основним платежем в сумі 2088609 грн., штрафними (фінансовими) санкціями - в сумі 1044304 грн. 50 коп.

За наслідками розгляду повторних скарг, що були залишені без задоволення, а податкові повідомлення - рішення - без змін, відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення від 25.01.2011 року № /3, яким позивачу доведено новий граничний термін для сплати визначеного податкового зобов'язання.

Не погодившись з вищевказаними податковими повідомленнями - рішеннями ВАТ Укрнафта подано до Полтавського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання їх нечинними.

Постановою суду від 28.03.2011 року у справі № 2а-1670/837/11 адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення від 27.07.2010 року № /0, від 19.10.2010 року № /1, від 19.11.2010 № /2, від 19.11.2010 року № /2, від 19.11.2010 року № /2, від 25.01.2011 року № /3, від 25.01.2011 року № /3, від 25.01.2011 року № /3. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2011 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.03.2011 року залишено без змін.

Постанова набрала законної сили 05.07.2011 року згідно частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень, є судове рішення, яке набрало законної сили.

Таким чином, вказаним судовим рішенням встановлена відсутність порушень з боку позивача підпунктів 7.4.1, 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість щодо визначення залишку відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за березень 2010 року на суму 736548 грн.

Згідно частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до преамбули Закону України "Про податок на додану вартість" ( далі Закон) цей Закон визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Згідно пункту 1.8 статті 1 Закону бюджетне відшкодування це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульований пунктом 7.7 Закону.

Згідно підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

З матеріалів справи суд вбачає, що позивач на підставі підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону проводив розрахунок суми податку, що підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню по податковим деклараціям за грудень 2009 року, січень -лютий 2010 року, за результатами якого у всіх деклараціях виникло відємне значення.

У звязку з відсутністю податкового боргу вказані суми зараховувались до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

У декларації за квітень 2010 року у звязку із відємним значенням суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону, позивач декларував до бюджетного відшкодування частину суми відємного значення згідно податкових декларацій з податку на додану вартість попередніх податкових періодів, яка фактично ним була сплачена.

Платіжними дорученнями підтверджується сплата Договором № 999/97 від 24.12.1997 року про спільну діяльність сум податку на додану вартість в ціні придбаних у контрагента послуг.

В актах перевірки не встановлено факту участі задекларованих сум податку на додану вартість у розрахунку бюджетного відшкодування в попередніх податкових періодах, відповідних доказів суду не надано.

Таким чином, позивачу неправомірно зменшено суму бюджетного відшкодування заявленого у зменшення податкових зобовязань з ПДВ наступних податкових періодів у розмірі 39 613 грн., а отже податкове повідомлення-рішення від 24.03.2011 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві від 24 березня 2011 року № НОМЕР_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 06 вересня 2011 року.

Суддя А.Б. Головко