Справа № 2а-1670/475/12
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2012-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2012 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/475/12

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

при секретарі Ковальові Д.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Знамя" про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків, -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2012 року Полтавське обласне відділеня Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Знамя" про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем вимог статей 23, 27 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасової втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням щодо не сплати страхових внесків, нарахованих за відповідний базовий період, штрафу та пені в загальному розмірі 67 420 грн. 20 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В письмових запереченнях відповідач не заперечував проти задоволення позову в частині стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків станом на 01.11.2011 року у розмірі 34 760 грн. 20 коп. В іншій частині позовних вимог просив відмовити, посилаючись на неправомірне застосування штрафних санкцій та нарахування пені, у зв'язку із порушенням Господарським судом Полтавської області провадження у справі про визнання Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Знамя" банкрутом з одночасним введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасової втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням від 18.01.2001 року № 2240-ІІІ (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон №2240) платниками страхових внесків на загальнообовязкове соціальне страхування у звязку з тимчасової втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, є страхувальники та застраховані особи.

Судом встановлено, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується копією повідомлення про взяття на облік страхувальника від 09.11.2001 року.

Частиною 1 статті 23 Закону №2240 передбачено, що страхувальники роботодавці сплачують до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців і найманих працівників страховими внесками та витратами, повязаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснюється один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період.

Відповідно до статті 13 Закону № 2240 контроль за правильним нарахуванням, своєчасною сплатою страхових внесків здійснює виконавча дирекція Фонду.

23.11.2011 року позивачем проведена перевірка правильності нарахування, сплати страхових внесків та використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Знамя" за період з 01.10.2010 року по 31.10.2011 року, в ході якої виявлено та зафіксовано в акті перевірки від 23.11.2011 року № 13/44 порушення вимог Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасової втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням внаслідок несвоєчасної сплати страхових внесків.

Пунктом 6 частини 1 статті 28 Закону № 2240 передбачено, що страховик має право накладати фінансової санкції та адміністративні штрафи, передбачені цим Законом та іншими актами законодавства.

Рішенням № 412 від 30.11.2011 року за несвоєчасну сплату страхових внесків нараховано пеню у розмірі 13 636 грн. та застосовано штраф у розмірі 19 024 грн.

Доказів оскарження відповідачем зазначеного рішення в адміністративному та судовому порядку суду не надано.

Крім того суд враховує, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 34 760 грн. 20 коп.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону №2240 не сплачені в строк страхові внески, стягуються в доход Фонду із страхувальника в безспірному порядку.

Доводи відповідача щодо поширення мораторію на задоволення вимог позивача є необґрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 14.05.1992 року № 2343-ХІІ визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків та зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після дня введення мораторію, а отже, і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Зважаючи на те, що у позивача вимоги до відповідача виникли після порушення 20.12.2001 року провадження у справі № 8/563 про банкрутство, на спірні правовідносини не поширюються приписи частини 4 статті 12 Закону № 2343 в частині дії мораторію.

Нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій з усіх видів заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється згідно з частиною 1 статті 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідачем не надано суду доказів прийняття господарським судом постанови про визнання боржника Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Знамя" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до абзацу 6 пункту 7 прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI, чинного з 01.01.2011 року, на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків у розмірі 34 760 грн. 20 коп., пені у розмірі 13 636 грн. та штрафу в розмірі 19 024 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Знамя" про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Знамя" () на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заборгованість зі сплати страхових внесків в сумі 67 420 грн. 20 коп. (шістдесят сім тисяч чотириста двадцять гривень 20 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 20 лютого 2012 року.

Суддя А.Б. Головко