Справа № 2а-1670/7503/11
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/7503/11

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

при секретарі Міщенко Р.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-2" про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

14 вересня 2011 року позивач ОСОБА_1 обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-2" про стягнення адміністративно-господарських санкційу розмірі 3 600,00 грн та пені у розмірі 207,86 грн, посилаючись на порушення вимог статей 19, 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21 березня 1991 за номером № 875-ХІІ, що полягає у незабезпеченні нормативу робочих місць працевлаштування інвалідів у 2010 році.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся за адресою, що вказана у свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи, але поштове відправлення повернулося до суду з відміткою "За зазначеною адресою не проживає".

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

17 січня 2011 року відповідач подав до Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіт про зайнятість населення та працевлаштування інвалідів за 2010 рік (форма № 10-ПІ).

Згідно відомостей, зазначених у Звіті, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу підприємства у 2010 році становила 8 осіб. Норматив для працевлаштування інвалідів склав 1 робоче місце. Згідно цього ж Звіту, на підприємстві протягом 3 місяців 2010 року працювала 1 особа, якій відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність.

За недотримання нормативу робочих місць по кількості працюючих інвалідів позивачем нараховано відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 6 418,75 грн.

Відповідачем частково була сплачена сума адміністративно-господарських санкцій у розмірі 2 818,75 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 3 600,00 грн та пеня в сумі 207, 86 грн за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій.

Частиною 1 статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21 березня 1991 за номером № 875-ХІІ передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21 березня 1991 за номером № 875-ХІІ, підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, установи, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї ж статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Відповідно до статті 20 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні від 21 березня 1991 за номером № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. У відповідності до частини другої статті зазначеного Закону порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження форм звітності та інструкцій щодо їх заповнення»за номером № 420 від 19 грудня 2005 року, затверджено форму звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», яка подається підприємствами, установами й організаціями, їх структурними підрозділами та філіями незалежно від форми власності та господарювання за наявності вільних робочих місць (вакансій) центрам зайнятості за місцем їх реєстрації як платника страхових внесків за наявності вакансій.

Відповідно до розділу 3 Інструкції щодо заповнення форми звітності №3-ПН "Звіт про наявність вакансій", затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження форм звітності та інструкцій щодо їх заповнення»за номером № 420 від 19 грудня 2005 року, у графі 15 наводяться дані про можливість працевлаштування на вільне робоче місце (вакантну посаду) особи, що належить до окремої категорії громадян, які потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці, у рахунок річної броні, установленої місцевими державними адміністраціями, виконавчими органами відповідних рад за поданням центрів зайнятості, відповідно до статті 5 Закону України "Про зайнятість населення" від 01 березня 1991 року за номером № 803-ХІІ, із змінами та доповненнями, а також інвалідів, пенсіонерів, студентів та інших.

Відповідно до листа Хорольського районного центру зайнятості за номером № 1690 від 26 вересня 201 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СПМК-2" звіти про наявність вільних робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів у 2010 році не подавало.

Таким чином, відповідач не вживав заходів щодо працевлаштування інвалідів.

Оскільки вказані суми так і не були сплачені відповідачем, то відповідно до частини пятої статті 20 Закону №875-ХІІ дані суми можуть бути стягнуті в примусовому порядку за відповідним рішенням суду.

Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-2" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-2" (вул. Фрунзе, 104, , р/р 260097587 в ПОД ВАТ "ОСОБА_3 Аваль", МФО: 280805) на користь Полтавського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Зигіна, 1, м. Полтава, УДК в Хорольському районі, , р/р0464 в ГУДК у Полтавській області, МФО: 831019) адміністративно-господарські санкції у розмірі 3 600 (три тисячі шістсот) гривень 00 (нуль) копійок та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у сумі 207 (двісті сім) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 17 жовтня 2011 року.

Суддя К.І. Клочко