Справа № 2а-4847/11/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2011-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-4847/11/2670

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

07 квітня 2011 року № 2а-4847/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Управління Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуже смачно»

про

стягнення суми заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1493,50 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулося Управління Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дуже смачно»про стягнення суми заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1493,50 грн.

Відповідно до п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч. 2 ст. 69, ч. 4 ст. 79, п. 6 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача прострочену заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Однак, до матеріалів позовної заяви позивачем не надано вимоги про сплату боргу, яку орган пенсійного фонду зобов’язаний надіслати особі, яка має заборгованість, відповідно до частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Виходячи із змісту ч. 3 статті 106 КАС України суб’єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов’язаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу та третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів, направленням яких забезпечується право відповідача знати про підстави та предмет заявленого позову, а також про докази, якими обґрунтовуються висунуті до нього вимоги, що, в свою чергу надає відповідачу можливість належним чином та своєчасно реалізувати своє право на підготовку до справи, вироблення своєї позиції у справі та захист проти висунутих до нього вимог.

Таке тлумачення обов’язку відповідача, щодо направлення копії позову та доданих до нього документів, відповідає завданням адміністративної юстиції, яким є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України) та принципам адміністративного судочинства, зокрема, принципам змагальності та рівності учасників адміністративного процесу (п. 3, 4 ст. 7 КАС України), останній з яких означає наділення сторін рівними правами та обов'язками, надання їм рівних можливостей щодо участі у процесі та відстоюванні своєї позиції.

У взаємозв’язку з наведеним, суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов’язок направлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів покладений саме на суб’єкта владних повноважень (ч. 3 ст. 106 КАСУ), що має забезпечити рівні процесуальні можливості захисту прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи у справі за позовом суб’єкта владних повноважень.

Отже, з урахуванням принципів та завдань адміністративного судочинства, належними доказами направлення копії позовної заяви та доданих матеріалів є документи, які містять інформацію щодо переліку направлених відповідачу документів, а також щодо адреси, за якою направлені документи.

При цьому, правила щодо належності доказів в даному випадку спрямовані на досягнення процесуальної економії через усунення перешкод для відкриття провадження у справі, розгляду і вирішення адміністративної справи протягом розумного строку.

В порушення зазначених вимог, позивач зазначає в додатках до позовної заяви «докази направлення копії позовної заяви з усіма додатками відповідачу», але самих доказів направлення відповідачу копії позовних матеріалів суду не надає, про що складено Акт № 103 від 04.04.2011 року про нестачу матеріалів.

Крім того, всупереч вимогам частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано актуальний (станом на час звернення до суду) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців із зазначенням адреси відповідача, що унеможливлює дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення дієздатності відповідача (в контексті положень п. 9 ч. 1 ст. 3 КАС України та ч. 3 ст. 48 КАС України) та належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи та, відповідно створює перешкоди для відкриття провадження у справі.

Суд не приймає до уваги надану позивачем довідку з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб видану 12 листопада 2007 року, оскільки на момент звернення до суду з неї не вбачається актуальність вказаних в ній даних щодо державної реєстрації відповідача. До того ж, дана довідка відображає лише наявність чи відсутність записів про здійснення реєстраційних дій та не відображає повної інформації щодо стану юридичної чи фізичної особи –підприємця.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 18 квітня 2011 року включно, а саме: надати безпосередньо до канцелярії суду: вимогу про сплату заборгованості та докази її направлення/вручення відповідачу; докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві (опис вкладення); надати актуальний (станом на час звернення до суду) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців стосовно відповідача.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Управління Пенсійного фонду України Київського району в місті Полтаві залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 18 квітня 2011 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в строки і порядку передбачені статтями 185 –187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін