Справа № 2а-1670/8091/11
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/8091/11

Полтавський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Клочка К.І.

при секретарі Міщенка Р.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області, відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2011 року управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві (далі позивач, УПФУ Київського району в м. Полтаві) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області (далі відповідач, ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області), третя особа: ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення штрафу від 04.10.2011 ВП №27197894.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04.10.2011 ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області винесено постанову про накладення на УПФУ Київського району в м. Полтаві штрафу в розмірі 1360,00 грн у зв'язку з невиконанням позивачем без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк судового рішення на підставі виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Полтави у справі №2а-3898/2011. Позивач вважає, що зазначена постанова про накладання штрафу є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не взято до уваги часткове виконання боржником рішення суду.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2011 року до участі у справі у якості другого відповідача залучено відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (далі ВДВС ГУЮ у Полтавській області).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заперечення на позовну заяву (вх. №36193 від 26.10.2011) у яких зазначив, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, відповідач просив провести розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Відповідач ВДВС ГУЮ у Полтавській області явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно.

Третя особа у судове засідання не зявилась, про причини неприбуття суду не повідомила, про час, дату, місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, поштове відправлення повернуто на адресу суду з відміткою про відсутність а місцем проживання.

Частиною пятою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби вирішується судом протягом десяти днів після відкриття виконавчого провадження у справі.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та стислий строк розгляду цієї категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки та на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 31.05.2011 УПФУ Київського району в м. Полтаві зобовязано УПФУ Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_2 відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та з врахуванням приписів статті 67 Закону України «Про ста постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»по третій групі інвалідності в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком за період з 11 квітня 2011 та провести виплату нарахованих сум, зобовязано УПФУ Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_2 відповідно до частини четвертої статті 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та з врахуванням приписів статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»по третій групі інвалідності в розмірі 50% мінімальних пенсій за віком за період з 11 квітня 2011 року та провести виплату нарахованих сум.

Відповідно до положень частини першої статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Для примусового виконання судового рішення Київським районним судом м. Полтави 16.06.2011 видано виконавчий лист №2а-2680/11.

На виконання статті 25 Закону України Про виконавче провадження 21.06.2011 ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2а-3898/2011 та запропоновано боржнику виконати рішення суду негайно з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

04.10.2011 в порядку статей 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження»ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області за невиконання УПФУ Київського району у м. Полтаві рішення суду винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1360,00 грн, яку позивач отримав 10.10.2011.

Із зазначеною постановою позивач не погодився та оскаржив її до суду.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено);добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 04.10.2011 ВП №27197894, суд встановив наступне.

Преамбулою Закону України Про виконавче провадження визначено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

В розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (далі - державні виконавці).

Відповідно до норм цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, як такі що є виконавчими документи.

Відповідно до пункту 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною другою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною пятою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження»копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Частиною першою статті 27 зазначеного Закону встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Зміст дій, які повинен вчиняти державний виконавець з приводу примусового виконання судових рішень, передбачений, зокрема статтею 89 зазначеного Закону, згідно якої у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що штрафні санкції за невиконання рішення суду застосовуються до боржника тільки в разі невиконання такого рішення без поважних причин.

Відповідно до частини шостої статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у постанові, прийнятій у скороченому провадженні, зазначається обовязок відповідача виконати постанову негайно.

Водночас, абзацом 9 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України визначено постанови суду, для яких встановлено обовязкове негайне виконання. До таких постанов належать, зокрема, постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць та постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження.

При цьому суд зауважує на тому, що звертаючи до виконання постанови суду у справах, зазначених у пункті 2 частини першої статті 183-1 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно також застосовувати пункт 1 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, який є спеціальним для цієї категорії справ.

Судом встановлено, що на виконання виконавчого листа №2а-3898/2011 від 16.06.2011 позивачем здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у межах суми стягнення за один місяць. Постанову Київського районного суду м. Полтави від 31.05.2011 позивачем оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до довідки УПФУ Київського району в м. Полтаві від 27.10.2011 №8210/02 ОСОБА_2 на підставі розпорядження від 18.07.2011 за період з 01.05.2011 по 31.05.2011 здійснено перерахунок основної пенсії, визначивши її розмір на рівні шести мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно повідомлення №477 від 21.07.2011 пенсійну справу ОСОБА_2 було направлено до Управління з нарахування і виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Відповідно до довідки управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 02.11.2011 №2685/04-01, розпорядженням від 18.07.2011 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 31.05.2011 за період 01.05.2011 по 31.05.2011.

Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова Київського районного суду м. Полтави позивачем виконана частково правомірно, останнім вчинено всі залежні від нього заходи на виконання судового рішення за виконавчим листом від №2а-3898/11 від 16.06.2011.

У відповідності до частини пятої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Отже, державним виконавцем зроблено висновок про невиконання рішення суду без поважних причин, без урахування всіх обставин.

Також судом прийнято до уваги, що за змістом пункту 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 №1261, основним завданнями Пенсійного фонду України є ефективне та цільове використання коштів, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів.

Пунктом 4 вказаного Положення визначено, що Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, планує свої доходи та видатки, здійснює ефективний розподіл фінансових ресурсів для пенсійного забезпечення, розробляє проект бюджету Пенсійного фонду України, складає звіт про його виконання та подає їх в установленому порядку Міністру праці та соціальної політики для внесення на розгляд Кабінету Міністрів України.

В силу пункту 8 Положення про Пенсійний фонд України джерелами формування коштів Пенсійного фонду України є: страхові внески; кошти державного бюджету та державних цільових фондів, що перераховуються до Фонду у випадках, передбачених законодавством; благодійні внески юридичних та фізичних осіб; добровільні внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; інші надходження відповідно до законодавства.

Бюджет Фонду щороку затверджує Кабінет Міністрів України.

Пунктом 10 Положення про Пенсійний фонд України передбачено, що кошти Фонду використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають.

Отже, кошти Пенсійного фонду України мають чітко визначене цільове призначення та не можуть спрямовуватися на здійснення пенсійних виплат не за призначенням.

Враховуючи те, що УПФУ Київського району в м. Полтаві вчинило всі необхідні для виконання рішення дії, суд вважає необгрунтованим накладення на нього штрафу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що невиконання в повному обсязі судового рішення у справі №2а-3898/11 допущено позивачем з поважних причин.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За викладених обставин суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області, відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області, третя особа: ОСОБА_2, про скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавської області про накладення штрафу від 04 жовтня 2011 року ВП №27197894.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 04 листопада 2011 року.

Суддя К.І. Клочко