Справа № 2а-1670/8153/11
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2011-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/8153/11

Колегія суддів Полтавського окружного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

суддів - Гарника К.Ю. , Серги С.М. ,

при секретарі - Дубовик О.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Полтавської митниці про визнання незаконними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 жовтня 2011 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1Р.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної митної служби України (далі - відповідач 1), Полтавської митниці (далі - відповідач 2) про визнання незаконними та скасування наказу Державної митної служби України від 04.10.2011 року № 2199-к "Про припинення державної служби" та наказу Полтавської митниці від 06.10.2011 року № 420-к "Про припинення перебування на державній службі".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що вважає незаконними накази Державної митної служби України від 04.10.2011 року № 2199-к "Про припинення державної служби" та Полтавської митниці від 06.10.2011 року № 420-к "Про припинення перебування на державній службі", оскільки підставою для їх прийняття слугував акт службової перевірки, проведеної із грубим порушенням норм Інструкції про порядок організації та проведення службового розслідування і службової перевірки в митній службі України. Звертав увагу суду на те, що службовою перевіркою проаналізовано невиконання планових показників наповнення Державного бюджету України у відношенні тільки позивача, хоча відповідними наказами до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани притягувалися і інші посадові особи, які на думку відповідача 2 були винні у невиконанні завдань по наповненню Державного бюджету України. Крім того, повідомив, що членами комісії, яка проводила перевірку, були підлеглі позивача на час зайняття ним посади першого заступника начальника митниці, які безпосередньо проводили роботу по організації виконання очікуваних показників роботи митниці по наповненню державного бюджету та проведення класифікаційної роботи митниці, тобто які неналежно виконували свої посадові обовязки.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

В письмових запереченнях на позов відповідач 1 посилався на недовиконання Полтавською митницею планових завдань Державної митної служби України по надходженню податків та зборів за 8 місяців 2010 року. Зазначав, що за результатом проведеного аналізу стану роботи Полтавської митниці за напрямком правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД комісією з'ясовано, що невиконання завдань по наповненню Держбюджету України пояснюється, в першу чергу, незадовільним рівнем організації роботи з боку першого заступника начальника Полтавської митниці в напрямку повноти нарахування та стягнення митних платежів, контролю за наданням податкових пільг, а також здійснення контролю за правильністю класифікації товарів згідно з УКТЗЕД під час митного оформлення вантажів. Крім того, стверджував, що викладені в Довідці про проведення службової перевірки № 17 від 22.09.2011 року обставини, свідчать про не здійснення позивачем своєчасних організаційних заходів та не прийняття відповідних управлінських рішень з питань, віднесених до його компетенції. Позивач зобовязаний був виконувати свої обовязки в суворій відповідності до чинного законодавства України з питань митної справи, Присяги державних службовців та безпосередньо до своєї посадової інструкції. Проте, недовиконання планових завдань Полтавською митницею по надходженню податків та зборів до Державного бюджету України в 2010 році свідчить про порушення прийнятої Присяги держаних службовців, що полягало в несумлінному виконанні позивачем своїх службових обовязків під час перебування на посаді першого заступника начальника митниці.

В письмових запереченнях відповідач 2 вказував на порушення позивачем ОСОБА_4 державного службовця, що виразилось у неналежному виконанні останнім своїх службових обовязків як першого заступника начальника митниці стосовно невиконання плану по наповненню Державного бюджету України за січень-серпень 2010 року. Зазначав, що на невиконання бюджетних завдань, поставлених митниці, вплинув неналежний рівень організації класифікаційної роботи, а саме: виявлені випадки декларування товарів невірним кодом згідно з УКТЗЕД, що призвело до несвоєчасного нарахування та сплати податків до бюджету. Відповідач стверджував, що саме за безпосередньої вини позивача допущені суттєві прорахунки в організації роботи щодо класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, у звязку з чим звільнення ОСОБА_1 з посади є наслідком його невідповідності займаній посаді за моральними та діловими якостями державного службовця, як субєкта зі спеціальним статусом.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, встановила наступні обставини.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на державній службі в митних органах України з 01.04.1993 року.

06.06.1995 року ОСОБА_1 прийняв Присягу державного службовця, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивача (а.с. 13 том 1).

Наказом Державної митної служби України від 09.10.2006 року № 929-к та наказом Полтавської митниці від 10.10.2006 року № 218-к з 11.10.2006 року ОСОБА_1 переведений на посаду першого заступника начальника Полтавської митниці (а.с. 83-87, том 2).

Наказами Державної митної служби України від 30.07.2010 року № 1478-к та від 14.09.2010 року № 1752-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за неналежне виконання службових обовязків з організації роботи митниці, контролю за службовою діяльністю підлеглих, що призвело до невиконання у І півріччі 2010 року та у серпні 2010 року завдань зі справляння податків і зборів, визначених Держмитслужбою України, неналежної організації роботи підпорядкованих підрозділів, ОСОБА_1 оголошено догани (а.с. 119-120, том 2).

13.09.2010 року ОСОБА_1 звільнений з посади першого заступника начальника Полтавської митниці та призначений начальником відділу організації митного контролю та роботи митних посередників Полтавської митниці згідно наказу Державної митної служби України від 13.09.2010 року № 1744-к «Про переведення ОСОБА_1Р.» та наказу Полтавської митниці від 14.09.2010 року № 297-к (а.с. 121-123, том 2).

Відповідно до наказу Полтавської митниці від 11.01.2011 року № 8-к «Про надання відпустки для догляду за дитиною» позивач з 12.01.2011 року по 27.09.2011 року перебував у відпустці по догляду за дитиною (а.с. 132 том 2). Наказом Полтавської митниці від 28.09.2011 року № 407-к "Про продовження відпустки для догляду за дитиною" продовжено відпустку для догляду за дитиною без збереження заробітної плати ОСОБА_1 з 28.09.2011 року по 15.09.2012 року.

22.09.2011 року, на виконання наказу Полтавської митниці від 09.09.2011 року № 591 «Про призначення службової перевірки», комісією митниці у складі: голови комісії першого заступника начальника митниці ОСОБА_5, членів комісії: начальника відділу адміністрування митних платежів ОСОБА_6, начальником відділу контролю митної вартості та класифікації товарів начальника сектора контролю за класифікацією товарів ОСОБА_7, начальника відділу кадрової роботи ОСОБА_8, начальника відділу правового забезпечення ОСОБА_3, головного інспектора з питань протидії корупції ОСОБА_9, проведена службова перевірка правомірності та своєчасності прийнятих управлінських рішень щодо виконання, поставлених перед митницею, завдань по наповненню Державного бюджету України.

Результати перевірки відображені у довідці про проведення службової перевірки від 22.09.2011 року № 17, де зазначено, що перебуваючи до 13.09.2010 року на посаді першого заступника начальника митниці, ОСОБА_1 не здійснив своєчасних організаційних заходів та не прийняв відповідних управлінських рішень з питань, віднесених до його компетенції, визначених Розподілами обовязків між начальником Полтавської митниці та його заступниками, затвердженими наказами митниці 19.10.2009 року № 234 й від 20.05.2010 року № 242, та його посадовою інструкцією, по реалізації митної справи у визначеному напрямку роботи. З безпосередньої вини першого заступника начальника митниці ОСОБА_1 допущені суттєві прорахунки в організації роботи щодо класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, а також за застосуванням до них преференцій з наданням додаткових пільг у сплаті митних податків, що підтверджується систематичним невиконанням митницею планових надходжень до Державного бюджету України протягом 8 місяців 2010 року, які доводились відповідними наказами Державної митної служби України.

Комісія по проведенню службової перевірки дійшла до висновку, що перебуваючи на посаді першого заступника начальника митниці ОСОБА_1 несумлінно виконував службові обовязки, порушив вимоги статті 10 Закону України «Про державну службу» та Присягу державного службовця, та запропонувала внести до Державної митної служби України подання щодо припинення перебування начальника відділу організації митного контролю та роботи митних посередників ОСОБА_1 на службі у митних органах України, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» (а.с.20-23 том 1).

Державною митною службою України 04.10.2011 року, на підставі подання Полтавської митниці від 23.09.2011 року, прийнято наказ №2199-к «Про припинення перебування на державній службі», яким за порушення Присяги державних службовців припинено перебування на державній службі в митних органах України відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1, начальника відділу організації митного контролю та роботи митних посередників Полтавської митниці, у перший робочий день після закінчення його відпустки по догляду за дитиною (а.с.138-139 том 2).

Наказом Полтавської митниці від 06.10.2011 року № 420-к "Про припинення перебування на державній службі" припинено перебування ОСОБА_1 на державній службі за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу»ОСОБА_1, начальника відділу організації митного контролю та роботи митних посередників Полтавської митниці, у перший робочий день після закінчення його відпустки по догляду за дитиною (а.с. 140 том 2).

Позивач не погодився із наказами Державної митної служби України від 04.10.2011 року № 2199-к "Про припинення державної служби" та Полтавської митниці від 06.10.2011 року № 420-к "Про припинення перебування на державній службі", у звязку з чим оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку правомірності вказаних наказів, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 408 Митного кодексу України визначено, що правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обовязки регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюються ним, - Законом України «Про державну службу». Крім того, у митній службі України діє Дисциплінарний статут, який затверджується законом (частина 2 статті 410 Митного кодексу України).

Дисциплінарний статут митної служби України, затверджений Законом України № 2805-ІV від 06.09.2005 року Про дисциплінарний статут митної служби України, визначає суть службової дисципліни, права та обовязки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень. Регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України Про державну службу України.

Отже, порядок, умови проходження і припинення державної служби в митних органах встановлено Законом України «Про державну службу», Дисциплінарним статутом.

Перебування позивача на державній службі в митних органах припинено за порушення Присяги державного службовця, що виявилось у несумлінному виконанні службових обовязків, відповідно до вимог пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України "Про державну службу".

Таким чином, фактично позивача звільнено з державної служби в митних органах за несумлінне виконання службових обовязків.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Зазначена підстава звільнення є спеціально обумовленим видом відповідальності, що встановлена законом.

Згідно частини 1 статті 17 вказаного Закону державний службовець відповідно до прийнятої Присяги зобовязаний вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки.

Обовязки державних службовців встановлені статтею 10 Закону України «Про державну службу», до яких, зокрема, належить: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обовязків, ініціатива і творчість в роботі.

Розкриваючи юридичний зміст положення пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу», колегія суддів зазначає, що порушення Присяги може проявлятися виключно в умисних діях чи бездіяльності, тобто за таких обставин, коли нормативно чітко визначено коло обов'язків особи і зрозумілий їх зміст, особа знає про ці обов'язки і зобов'язана діяти саме таким чином, як це передбачено нормативними актами, але свідомо не виконує ці обов'язки або виконує всупереч встановленим приписам.

Як свідчать матеріали справи, підставою для видання спірних наказів про припинення перебування позивача на державній службі слугувало встановлення порушень вимог посадової інструкції першого заступника начальника Полтавської митниці, Розподілів обовязків між начальником Полтавської митниці та його заступниками, затвердженими наказами митниці 19.10.2009 року № 234 й від 20.05.2010 року № 242, стосовно неналежного виконання своїх службових обовязків, що в свою чергу є порушенням Присяги державного службовця.

Колегією суддів встановлено, що позивач проходив державну службу в Полтавській митниці на посаді першого заступника начальника митниці з 11.10.2006 року.

Відповідно до змісту посадової інструкції першого заступника начальника Полтавської митниці, затвердженої начальником Полтавської митниці 20.10.2009 року, перший заступник начальника забезпечує справляння податків і зборів за результатами митного оформлення товарів та інших предметів, що переміщуються через митний кордон України субєктами зовнішньоекономічної діяльності в зоні діяльності митниці; правильне застосування засобів митно-тарифного регулювання, реалізацію заходів, спрямованих на збільшення надходжень до Держбюджету; належний стан виконавчої дисципліни, документообігу в митниці та професійної підготовки особового складу; організовує планування діяльності митниці, здійснення моніторингу та контролю за його виконанням (а.с. 55-64 том 1).

Отже, виходячи з аналізу положень посадової інструкції, на позивача покладено контролюючі, організаційно-розпорядчі та консультативно-дорадчі функції і він несе відповідальність за не виконання або неналежне виконання своїх посадових обовязків підпорядкованим особовим складом, планів роботи, доведених Державною митною службою України.

Зі змісту довідки про проведення службової перевірки від 22.09.2011 року № 17 слідує, що на виконання вимог Держмитслужби України Полтавською митницею проведений аналіз здійснення класифікації товарів згідно з УКТЗЕД за 2008-2010 роки, за результатами яких виявлені випадки декларування товарів невірним кодом, що призвело до несвоєчасного нарахування та сплати податків на відповідні суми.

Так, митницею у 2008-2010 роках здійснено митне оформлення комплектних обєктів, «зернозберігаючі комплекси» в товарній позиці 8419 згідно з УКТЗЕД сушарки для сільського господарства (ставка ввізного мита 0%), однак листом Держмитслужби від 18.08.2010 року надані розяснення щодо класифікації зазначених комплектних обєктів та віднесення їх до товарної позиції 7309 згідно з УКТЗЕД (ставка ввізного мита 7%).

За результатами проведених Полтавською митницею перевірок дотримання субєктами ЗЕД митного законодавства виявлено факти невірного кодування товарів під час здійснення їх митного контролю та оформлення, що призвело до несвоєчасного нарахування митних податків підприємствами, зокрема: ТОВ «ОСОБА_10 системз», ТОВ АПО «Цукровик Полтавщини», ПОСП «Відродження», ТОВ ЗАТ «Полтавський олійно-екстракційний комбінат завод ОСОБА_11». Відповідач 2 дійшов висновку, що у разі здійснення правильної класифікації товарів Полтавська митниця могла б додатково отримати лише за однією товарною позицією УКТЗЕД додаткових надходжень на суму 3 675 802,81 грн.

Також виявлені й інші випадки декларування товару невірним кодом УКТ ЗЕД, зокрема, ТОВ «Агротех-Гарантія», ТОВ «Караван Сі Фуд», ПАТ "Полтавський турбомеханічний завод".

Комісія дійшла до висновку, що саме з безпосередньої вини першого заступника начальника митниці ОСОБА_1 допущені суттєві прорахунки в організації роботи щодо класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, оскільки перебуваючи до 13.09.2010 року на посаді першого заступника начальника митниці, ОСОБА_1 не здійснив своєчасних організаційних заходів та не прийняв відповідних управлінських рішень з питань, віднесених до його компетенції.

Як свідчать матеріали справи за вище переліченими фактами Полтавською митницею проведені відповідні перевірки зазначених підприємств стосовно стану дотримання законодавства України з питань митної справи при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності, результати яких оформлені актами, де констатовано про видачу митницею класифікаційних рішень про визначення кодів товарів із невірних кодуванням товарів, що призвело до декларування товарів невірним кодом згідно з УКТЗЕД та не нарахування митних податків.

По кожному виявлену факту невірного кодування товарів митницею проведені відповідні службові розслідування та перевірки, за результатами яких встановлено осіб, які безпосередньо визначали коди товарів за УКТЗЕД, винних посадових осіб митниці притягнуто до дисциплінарної та інших видів відповідальності, що підтверджується інформацією про притягнення посадових осіб митниці до дисциплінарної відповідальності (а.с.212-218 том 3). Крім цього, ряд посадових осіб митниці, стосовно яких проводилися службові розслідування, були звільнені від дисциплінарної відповідальності.

Так, за результатами проведених перевірок дій посадових осіб митниці щодо правильності визначення коду товарів згідно з УКТЗЕД за фактами митних оформлень: ПОСП "Відродження"- зерносушильних комплексів, ТОВ "ОСОБА_12 Сістемз" - зернозберігаючих коплексів, комісія дійшла висновків про відсутність правопорушень в діях посадових осіб митниці, оскільки на час надання Полтавською митницею дозволів на оформлення складових частин комплектних об'єктів за кодом НОМЕР_1 згідно з УКТЗЕД та їх митного оформлення в подальшому посадові особи митниці керувалися та застосувавли нормативно - правові акти та роз'яснення до УКТЗЕД у чинній на той час редакції, додаткові роз'яснення Держмитслужби України від 18.08.2010 року № 11/2-10.16/8570-ЕП надійшли після завершення митного оформлення (довідки про проведення службової перевірки № 12 від 11.08.2011 року, № 15 від 30.11.2010 року, а.с. 78-86, 107-110, том3). Згідно актів № 0008/11/80600000/НОМЕР_2, № 0004/11/806000000/НОМЕР_3 зернозберігаючи та зерносушильні комплекси ПрАТ "Полтавський олійноекстраційний завод - ОСОБА_11", ЗАТ "Агропромислове об'єднання "Цукровик Полтавщини" також проходили митне оформлення до 18.08.2010 року (а.с. 75-91, том 1).

Колегія суддів дослідила вказані документи та з'ясувала, що ОСОБА_1 до відповідальності за вказані порушення не притягувався, його безпосередньої вини у невірному визначенні кодів товарів за наслідками службових розслідувань та перевірок встановлено не було.

Таким чином, визначення коду товарів не входило до кола службових обовязків позивача, а здійснювалось іншими посадовими особами митниці, у зв'язку із чим вина у діях позивача стосовно невірного визначення коду товарів відсутня, оскільки таке визначення залежало від добросовісності виконання обовязків посадової особи, яка безпосередньо здійснювала митне оформлення товарів, а не від дій позивача.

Надаючи оцінку довідці про проведення перевірки, колегія суддів зазначає, що в ній не наведено жодних конкретних порушень, вчинених позивачем щодо неналежної організації роботи підлеглих при здійсненні ними митного оформлення товарів. Не вказано, які саме неправомірні дії вчинив позивач при організації роботи підлеглих щодо класифікації товарів згідно з УКДЗЕД під час митного оформлення вантажів, або які дії він повинен був при цьому вчинити, але не вчинив, і які управлінські рішення повинен був прийняти, але не прийняв з тих чи інших підстав.

Посадова інструкція першого заступника начальника митниці містить лише загальні обов'язки і жодних конкретних вимог щодо процедури організації роботи підлеглих по здійсненню ними митного оформлення товарів не визначає.

Таким чином, довідка про проведення перевірки стосовно позивача є неконкретною, комісією не описано жодних протиправних дій позивача, проте з використанням загальних фраз зроблено висновок про порушення ним вимог посадової інструкції і неналежну організацію роботи, що в свою чергу свідчить про недоведеність фактів, що поставлені у вину позивачу, а тому висновки комісії стосовно позивача ґрунтуються лише на припущеннях. За загальним правилом будь-яке звільнення особи (як у відносинах публічної служби, так і у трудових відносинах) має бути обґрунтованим, тобто мати чітко вказану підставу для звільнення, передбачену або Кодексом законів про працю України, або Законом України «Про державну службу», або іншими спеціальними нормативно-правовими актами.

Крім цього, відповідачами не надано доказів, які б підтверджували причинно-наслідковий зв'язок між діями (бездіяльністю) позивача як першого заступника начальника митниці та порушеннями при митному оформленні товарів, які на думку комісії вчинені його підлеглими. Не вказано таких порушень і в зазначеній довідці про проведення перевірки.

Колегією суддів звернуто увагу на те, що до складу комісії, яка здійснювала перевірку, входили начальник відділу адміністрування митних платежів та заступник начальника відділу контрою митної вартості та класифікації товарів, тобто особи, до посадових обовязків яких безпосередньо відноситься виконання тих функцій, за невиконання яких припинено державну службу позивача, та які були підлеглі позивача на час зайняття ним посади першого заступника начальника митниці, і безпосередньо проводили роботу по організації виконання очікуваних показників роботи митниці по наповненню державного бюджету та проведення класифікаційної роботи митниці. Однак зазначені особи до дисциплінарної відповідальності не притягувалися, що підтверджується довідкою Полтавської митниці від 16.12.2011 року (а.с. 211 том 3).

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про державну службу" дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Колегією суддів встановлено, що в спірних наказах відсутнє визначення та перелік вчинених ОСОБА_1 протиправних дій та дій, які шкодять авторитету Державної митної служби України, не зазначено у чому полягає шкода авторитету цього органу. Крім того, в спірних наказах не зазначено, які вчинки позивача є перешкодою для подальшого перебування його на службі в митних органах України.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що висновки Державної митної служби України та Полтавської митниці про несумлінне виконання позивачем основних обов'язків державного службовця, а також вчинення дій, що шкодять авторитету Державної митної служби України, є безпідставними і такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Відповідач 2 стверджує, що звільнення позивача з митних органів не є видом застосування до нього дисциплінарного стягнення, а є наслідком порушення Присяги державного службовця, що становить самостійну підставу для припинення державної служби, встановлену Законом України «Про державну службу», з даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

З аналізу положень статей 5, 10, 17 Закону України Про державну службу та пунктів1-4, 21 Дисциплінарного статуту митної служби України суд вбачає, що зміст Присяги державного службовця відповідає поняттю та змісту службової дисципліни державного службовця митних органів України.

Доводи відповідачів в обґрунтування правомірності звільнення позивача, які полягають у тому, що припинення державної служби за порушення Присяги державного службовця відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України Про державну службу не є дисциплінарним стягненням і не повязано з порушенням службової дисципліни, є помилковими, оскільки є очевидним, що припинення державної служби за зазначеною нормою застосовується за вчинені цим працівником порушення службової дисципліни.

При цьому визначальним при прийнятті рішення про припинення державної служби працівника є факт порушення ним службової дисципліни, встановлення якого відповідно до ст.19 Конституції України повинно здійснюватися у нормативно визначеному порядку.

ОСОБА_13 України Про державну службу регламентує правовий статус посадових осіб митної служби України лише в частині, яка не визначена іншими нормами, і цей ОСОБА_13 не містить в собі порядку встановлення факту порушення державним службовцем дисципліни, колегія суддів вважає, що встановлення цього факту повинно здійснюватись відповідно до Дисциплінарного статуту митної служби України та Інструкції про порядок організації та проведення службового розслідування і службової перевірки в митній службі України(далі Інструкція), затвердженої наказом ДМСУ № 918 від 13.08.2010 року, якими цей порядок і врегульовано.

Відповідно до пункту 31 Дисциплінарного статуту митної служби України з метою з'ясування всіх обставин вчинення посадовою особою митної служби дисциплінарного правопорушення керівник митного органу має право призначити службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи. Застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обов'язкове службове розслідування.

Пунктом 1.2 Інструкції зазначено, що службове розслідування це комплекс заходів, що здійснюється з метою повного, всебічного та обєктивного зясування обставин вчинення посадовою особою дисциплінарного або іншого правопорушення, повязаного із здійсненням службової діяльності, виявлення причин і умов, що сприяли його вчиненню, встановлення наявності (відсутності) вини, її ступеня, а також установлення інших подій, обставин, що потребують зясування під час проведення таких заходів. Відповідно до п.1.4 Інструкції зясування обставин порушення трудової дисципліни посадовими особами здійснюється відповідно до вимог Кодексу законів про працю, Закону України Про державну службу, ДС та правил внутрішнього трудового розпорядку митного органу.

Підставами для проведення службового розслідування відповідно до п.2.1 Інструкції є, зокрема, недодержання посадовою особою законодавства України про державну службу, проходження служби в митних органах, вчинення посадовою особою дисциплінарного правопорушення, передбаченого статтями 21, 22, п.1, 3-6 ст. 28 ДС, або іншого діяння, визначеного законодавством України, як порушення службової дисципліни.

Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, а також те, що перебування на державній службі в митних органах України позивача припинено за порушення Присяги державного службовця, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України Про державну службу, а саме за несумлінне виконання ним своїх службових обовязків його посадової інструкції, тобто за порушення службової дисципліни, такому звільненню обовязково повинно передувати проведення службового розслідування, за наслідками якого повинні бути встановлені наявність чи відсутність фактів порушення ним службової дисципліни.

Колегією суддів встановлено, що в порушення вимог законодавства службове розслідування щодо дотримання позивачем вимог законодавства під час проходження служби в митних органах не проводилося. Відповідачем 2 проведено службову перевірку, однак висновком перевірки відповідно до пункту 1.2 Інструкції може стати встановлення обставин вчинення незначного правопорушення або наявності підстав для проведення службового розслідування.

Припинення перебування особи на державній службі внаслідок порушення Присяги державного службовця є публічно-правовою санкцією, що має наслідком не лише звільнення особи з займаної посади, але й обмежує право особи на доступ до державної служби в майбутньому. Відтак, звільнення особи з цієї підстави є більш суворим покаранням, аніж звільнення з митного органу за вчинення дисциплінарного правопорушення.

Таким чином, при застосуванні до позивача такого суворого виду відповідальності, як звільнення з державної служби за порушення Присяги державних службовців, відповідачем 2 не було вжито всіх заходів для перевірки фактів, що свідчили б про несумлінне виконання позивачем своїх службових обовязків та порушення приписів Закону України «Про державну службу».

З огляду на викладене, відповідачами не доведено суду належними та достатніми доказами фактів невиконання позивачем основних обов'язків державного службовця, а також вчинення дій, які шкодять авторитету Державної митної служби України, не встановлено випадків порушення позивачем вимог Закону України «Про державну службу», не доведено і наявність самого факту завдання такої шкоди. Такі дані не містять ні довідка про проведення перевірки, ні накази про припинення перебування позивача на державній службі.

Враховуючи те, що інших підстав, крім вищенаведених, на підтвердження правомірності прийнятих наказів про припинення перебування позивача на державній службі в митних органах України відповідачами не зазначено, колегія суддів приходить до висновку, що несумлінне виконання позивачем своїх службових обовязків та порушення приписів Закону України «Про державну службу» в діях або бездіяльності позивача не мало місця, в звязку з чим констатує, що звільнення позивача з займаної посади на підставі пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу» відбулося неправомірно.

Отже, відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, які заперечували проти адміністративного позову, не виконано обов'язок щодо доведення правомірності прийнятих рішень про припинення перебування позивача на державній службі та не надано докази в обґрунтування такої правомірності.

Таким чином колегія суддів вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Полтавської митниці про визнання незаконними та скасування наказів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України від 04.10.2011 року за № 2199-к "Про припинення перебування на державній службі".

Визнати протиправним та скасувати наказ Полтавської митниці від 06.10.2011 року № 420-к "Про припинення перебування на державній службі".

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 26 грудня 2011 року.

Головуючий суддя суддя суддя ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16