Справа № 2а-1670/7700/11
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/7700/11

Полтавський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Клочка К.І.

при секретарі Міщенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про зупинення виконавчого провадження, скасування вимоги державного виконавця та постанови, -

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2011 року управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді (далі позивач, УПФУ у м. Миргороді) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (далі відповідач, ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області) про зупинення виконавчого провадження за виконавчим листом по справі №2-а-3448/2011 виданого 31.05.2011, скасування постанови державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області Мороза від 09.09.2011 про накладення штрафу на УПФУ у м. Миргороді у розмірі 680,00 грн по виконавчому провадженню за виконавчим листом по справі № 2-а-3448/2011 виданого 31.05.2011 та скасування вимоги державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області Мороза С.В. від 09.09.2011.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 09.09.2011 на позивача накладено штраф у розмірі 680,00 грн, за невиконання без поважних причин виконавчого листа № 2-а-3448/11, виданого 09.06.2011 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області. Вважає вказану постанову протиправною, оскільки на його думку рішення суду виконане у повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.09.2011 до участі у справі у якості другого відповідача залучено відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (далі ВДВС ГУЮ у Полтавській області).

Позивач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, у прохальній частині позовної заяви просив провести розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Відповідачі явку уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, про причини неприбуття суду не повідомили, про час, дату, місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується наявними у матеріалах справи розписками.

Частиною пятою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби вирішується судом протягом десяти днів після відкриття виконавчого провадження у справі.

Враховуючи достатність наданих сторонами доказів та стислий строк розгляду цієї категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки та на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.05.2011 зобовязано управління Пенсійного фонду України у м. Миргороді відповідно до положень статті 40 та частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 здійснити перерахунок пенсії за віком та провести відповідні виплати з урахуванням здійснених виплат, з 01.04.2010 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до закону враховується при обчисленні пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 календарний рік.

Відповідно до положень частини першої статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Для примусового виконання судового рішення Миргородським міськрайонним судом Полтавської області 09.06.2011 видано виконавчий лист №2-а-3448/11.

На виконання статті 25 Закону України Про виконавче провадження 17.06.2011 старшим державним виконавцем ППВР ВДВС Полтавського ГУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-а-3448/11 та надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання судового рішення.

В наданий для самостійного виконання строк рішення суду боржником не виконано.

09.09.2011 в порядку статей 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження»старшим державним виконавцем ППВР ВДВС Полтавського МУЮ ОСОБА_2 за невиконання УПФУ в м. Миргороді рішення суду винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн.

Відповідно до копії вимоги державного виконавця, наявної у матеріалах справи, зазначена постанова направлена відповідачу 09.09.2011 за вих. №9111.

Із зазначеною постановою позивач не погодився та оскаржив її до суду.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено);добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи правомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 09.09.2011 ВП №27143758, суд встановив наступне.

Преамбулою Закону України Про виконавче провадження визначено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

В розумінні статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження»встановлено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (далі - державні виконавці).

Відповідно до норм цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, як такі що є виконавчими документи.

Відповідно до пункту 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною другою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно з частиною пятою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження»копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Частиною першою статті 27 зазначеного Закону встановлено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Зміст дій, які повинен вчиняти державний виконавець з приводу примусового виконання судових рішень, передбачений, зокрема статтею 89 зазначеного Закону, згідно якої у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Позивач вказував на повне виконання рішення суду, а саме щодо вимог по негайному виконанню постанови суду по перерахунку пенсії ОСОБА_1 в межах сум виплат за один місяць ОСОБА_1 та на підтвердження своїх доводів надав суду копії перерахунків пенсії ОСОБА_1 тоді, як відповідно до постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31.05.2011 №2-а-3448/11 УПФУ в м. Миргороді зобовязано провести перерахунок пенсі за віком ОСОБА_1 та провести відповідні виплати з урахуванням здійснених виплат, з 01.04.2010 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»враховується при обчисленні пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тобто за 2009 календарний рік.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права та свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянам своїх конституційних прав.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Аналогічне правило міститься і в частині першій статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіттям з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Системний аналіз наведених положень норм права дає підстави для висновку, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обовязковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обовязок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Позивач не надав суду доказів наявності поважних причин невиконання судового рішення, які в силу зазначеної норми визначені законодавцем як єдина підстава для звільнення від юридичної відповідальності у вигляді накладення штрафу за невиконання судового рішення.

Щодо позовних вимог про зупинення виконавчого провадження по постанові державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області Мороза С.В. від 09.09.2011 про накладення штрафу на УПФУ у м. Миргороді та вимоги по виконавчому провадженню за виконавчим листом по справі №2-а-3448/2011 виданого 31.05.2011 до розгляду позовної заяви по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі смерті, оголошення померлим чи визнання безвісно відсутнім стягувача або боржника, або припинення юридичної особи, якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво; визнання стягувача або боржника недієздатним; проходження боржником строкової військової служби у Збройних Силах України, передбачених законом інших військових формуваннях, якщо згідно з умовами служби провадження виконавчих дій неможливе, чи на прохання стягувача, який проходить строкову військову службу в Збройних Силах України або інших військових формуваннях; зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; прийняття судом до розгляду скарги на постанову органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення; зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право; зупинення судом реалізації арештованого майна; порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника), а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; запровадження Національним банком України мораторію на задоволення вимог кредиторів банку, крім рішень щодо виконання зобов'язань, пов'язаних з обслуговуванням господарської діяльності банку, у тому числі з виплатою заробітної плати, авторської винагороди, відшкодуванням шкоди, завданої життю та здоров'ю працівників банку, а також вимог кредиторів щодо виплати заробітної плати, аліментів, пенсій, стипендій, соціальної допомоги в межах, установлених тимчасовим адміністратором лімітів; сплати боржником або іншим гарантом у встановленому законодавством порядку (у тому числі за договорами про відшкодування ядерної шкоди) коштів на відшкодування ядерної шкоди, що дорівнюють або перевищують встановлену законом межу відповідальності оператора ядерної установки. Для обчислення сплачені кошти підлягають перерахуванню у Спеціальні права запозичення, що встановлюються Міжнародним валютним фондом, за офіційним курсом Національного банку України на день сплати; прийняття судом до розгляду касаційної скарги прокурора на рішення суду; звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п'ятою статті 8 цього Закону; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; наявності коштів за договорами банківського рахунку або банківського вкладу, які боржник не має права вимагати до закінчення строку дії таких договорів, у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення; внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Таким чином, зупинення виконавчого провадження є повноваженням державного виконавця, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки суд не може перебирати на себе функцій державного виконавця, позовні вимог в цій частині є необгрунтованими і не підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо скасування вимоги державного виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області Мороза С.В. від 09.09.2011 суд вважає такими, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства на підставі наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Оскаржувана вимога не є нормативно-правовим актом та правовим актом індивідуальної дії у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не спричиняє виникнення будь-яких прав і обовязків осіб чи субєктів владних повноважень, а отже, не породжують правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За викладених обставин суд доходить висновку, що оскаржувану постанову про накладення штрафу прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області до про скасування постанови та зупинення виконавчого провадження - відмовити.

В іншій частині позовних вимог провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 10 жовтня 2011 року.

Суддя К.І. Клочко