Справа № 2а-1670/7591/11
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/7591/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Молодецького Р.І.,

при секретарі Лазаренко У. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області , ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2011 року позивач ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області , ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу від 26.08.2011 року ВП № 27294264.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 26 серпня 2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680,00 на ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Семенівської районної державної адміністрації за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк постанови Семенівського районного суду Полтавської області на підставі виконавчого листа №2-а-831/2011, виданого Семенівським районним судом Полтавської області 06 червня 2011 року. Вважає, що вказана постанова про накладання штрафу є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не враховані наявні поважні причини, які унеможливлюють виконання судового рішення позивачем..

Позивач свого уповноваженого представника у судове засідання не направив, заявивши у тексті позовної заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.10.2011 року до участі у справі було залучено у якості другого відповідача ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області.

Представник відповідача - Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області - в судове засідання не з'явився. Надав до суду письмові заперечення, в яких просив провести розгляд справи без його участі та вказував, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідач - ОСОБА_2 державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області - у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів - суд вирішив провести засідання за даної явки та наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Лохвицького районного суду Полтавської області від 20 травня 2011 року у справі №2-а-2184/11 ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Лохвицької районної державної адміністрації зобов'язано здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_3 щорічну державну допомогу на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за період часу з 2007 року по 2010 рік в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, із застосуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент проведення виплат та з урахуванням проведених виплат, відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" .

Для примусового виконання вказаного рішення суду Лохвицьким районним судом Полтавської області 02 червня 2011 року видано виконавчий лист №2-а-2184/2011.

Преамбулою Закону України Про виконавче провадження визначено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

На виконання наведеної норми закону 17 червня 2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №27114694 з примусового виконання постанови Лохвицького районного суду Полтавської області від 20 травня 2011 року у справі №2-а-2184/11 та надано семиденний строк для самостійного виконання рішення.

Проте, у наданий державним виконавцем строк рішення суду боржником не виконане.

За невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк судового рішення у справі №2-а-2184/11 постановою старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 13 липня 2011 року на ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Лохвицької районної державної адміністрації накладено штраф у сумі 680,00 грн.

Позивач не погодився із зазначеною постановою та оскаржив її до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зміст дій, які повинен вчиняти державний виконавець з приводу примусового виконання судових рішень, передбачений, зокрема, статтею 89 зазначеного Закону.

Так, статтею 89 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Лохвицької районної державної адміністрації не могло бути належним відповідачем у справі Лохвицького районного суду Полтавської області №2-а-2184/11, оскільки рішенням у справі №2-а-2184/11 надано правову оцінку повноваженням ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Лохвицької районної державної адміністрації та встановлено обов'язок щодо здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_3 щорічної державної допомоги на оздоровлення за період з 2007 по 2010 рік.

На противагу доводу позивача про відсутність грошових коштів, викладеному у позовній заяві, суд відзначає, що відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Аналогічне правило міститься і в частині 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Системний аналіз наведених положень норм права дає підстави для висновку, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обовязковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обовязок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відсутність відповідного фінансування не може бути визнана поважною причиною невиконання судового рішення з огляду на те, що за своїм характером є або бездіяльністю, або юридично неспроможною дією і не вказує на належне ставлення боржника до процесу організації виконання судового рішення. Судом не встановлено наявності доказів, які б вказували на існування будь-яких перешкод у здійсненні позивачем нарахування належної суми.

Документального підтвердження проведення виплати згідно рішення суду ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Лохвицької районної державної адміністрації державному виконавцю та суду не надано.

З огляду на викладене та враховуючи те, що позивачем не спростовано факт невиконання судового рішення станом на дату винесення постанови про накладення штрафу, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова ґрунтується на вимогах чинного законодавства України щодо порядку провадження виконавчих дій.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, суд приходить до висновку, що старший державний виконавець підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження", протиправності в його діях судом не встановлено.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання дій відповідача протиправними, скасування постанови про накладення штрафу від 13 липня 2011 року не обґрунтованими, письмовими доказами не підтвердженими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2011 року.

Суддя Р.І. Молодецький