Справа № 804/7869/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2015 р. Справа № 804/7869/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.,
при секретарі судового засідання Зоідзе Т.А.,
за участю представників
позивача Мулява М.А.,
відповідача Захожої Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро» до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування розрахунку, -
26.06.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро» (далі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області в якому просить:
- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області щодо виставлення розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з березня 2015 року виданий від 11.03.2015 року № 1986/02/24;
- визнати нечинним розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з березня 2015 року виданий від 11.03.2015 року № 1986/02/24 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ «Агрофірма Дніпро» отримано Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по пенсіонеру ОСОБА_4 Позивач вважає, що УПФУ в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області порушені вимоги ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки відповідно до абз.5 п.п.1 п.2 зазначеної норми закону, виплата пільгових пенсій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок підприємства.
Позивач у судовому засіданні надав пояснення аналогічні позовній заяві, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити із викладених у позові підстав.
Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області проти задоволення позову заперечував, надав до суду письмові заперечення, які залучені до матеріалів справи (а.с. 32-37). В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що на Позивача покладено обов'язок в повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У зв'язку із отриманням від УПФУ в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області повідомлення щодо фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з березня 2015 року по пенсіонеру ОСОБА_4, було складено та направлено позивачу Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, оскільки підприємство знаходиться на обліку в УПФУ в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області. Вважають, що оскаржуваний Розрахунок було складено за формою, встановленою Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України і підстави для його скасування відсутні.
Третя особа - Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області в судове засідання 03.08.2015 р. не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, надав письмові заперечення проти позову, які залучені до матеріалів справи (а.с. 41-43). В судовому засіданні представник третьої особи суду пояснив, що УПФУ правомірно було складено Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з березня 2015 року по пенсіонеру ОСОБА_4 в розмірі 2592,95 грн. (щомісячна виплата - 893,13 грн.), у зв'язку із тим, що з 01.01.2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 р. № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким внесено зміни до Податкового кодексу України. На підставі вказаного Закону позивача було позбавлено статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку, у зв'язку із чим, він на загальних підставах повинен відшкодовувати витрати Пенсійного фонду України по виплаті та доставці пільгових пенсій.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд при винесені постанови виходить з наступних підстав та мотивів.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро» зареєстровано 28.03.2000 року Головним управлінням регіональної статистики, з 07.04.2000 року взято на облік як платник єдиного внеску в Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровській області.
Працівнику ТОВ «Агрофірма Дніпро» ОСОБА_4, який знаходиться на обліку та отримує пенсію в Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровській області, на підставі пунктів «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 04.12.2014 р.
Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області сформовано та направлено на адресу Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області повідомлення про суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 52,44 % фактичних витрат на виплату і доставку пенсії ОСОБА_4, призначеної відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
11.03.2015 року за вих. № 1986/02/24 УПФУ в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області було складено та направлено на адресу позивача Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по підприємству ТОВ «Агрофірма Дніпро» з березня 2015 року, в якому до сплати по виплатам пенсіонеру ОСОБА_4 підлягає 2592,95 грн. (щомісячні виплати складають - 893,13 грн.).
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі висновку спірних рішень на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Спірні правовідносини між сторонами по даній справі регулюються Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) та Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 із змінами та доповненнями (далі - Інструкція № 21-1).
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (вступив в дію з 01.01.1992 року) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах з шкідливими і тяжкими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України за результати атестації робочих місць.
Категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, визначені ст. 13 Закону № 1788-ХІІ.
Зокрема, відповідно до п. «а» ст. 13 передбачається, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів Україні і за результатами атестації робочих місць; а відповідно до п. «б» - «з» п. 2 ст. 13 право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, передбачених списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць.
З 01.04.2004р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003р. № 1058-ІV (у подальшому -Закон № 1058), пунктом 2 Прикінцевих положень якого передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно пункту першого статті першої Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є: суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Відповідно до абзацу четвертого пункту першого статті другої цього Закону для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
У відповідності до статті 3 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.
Абзацом другим пункту першого статті четвертої цього Закону встановлена ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.
До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.
За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України № 1058-ІV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Згідно з п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 19.12.2003 р. № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за №64/8663 (далі - Інструкція № 21-1), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Згідно вимог пункту 6.4 Інструкції № 21-1, такий розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Пунктом 6.5 Інструкції № 21-1 передбачено, що розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.
У відповідності до п. 6.8 Інструкції № 21-1, підприємства щомісяця до 25 числа вносять до пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
В ході розгляду справи було встановлено, що на виконання вимог чинного законодавства Управлінням Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області був складений Розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з березня 2015 року щодо виплати і доставки пенсії колишньому працівнику ТОВ «Агрофірма Дніпро» ОСОБА_4, який з 04.12.2014 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (тракторист-машиніст), з урахуванням суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій з дати призначення пенсії до дати складання Розрахунку.
Тобто, оскаржуваний Розрахунок фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 11.03.2015 р. № 1986/02/24 був складений Управлінням Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області за встановленою формою, у відповідності до положень п. 6.4 Інструкції № 21-1, у зв'язку із чим, підстави для визнання його нечинним та скасування, відсутні.
Суд також зазначає, що відповідач - Управлінням Пенсійного фонду України в м.Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області, як орган державної влади, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України і підстави для визнання його дій при складанні та направленні Розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, відсутні.
Що стосується посилання Позивача на те, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій здійснений без урахування абзацу п'ятого підпункту 1 пункта 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким передбачено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників,за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, суд зазначає наступне.
Абзацом п'ятим підпункта 1 пункта 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачений порядок виплати пенсій певним особам та вказано за рахунок яких коштів ці пенсії виплачуються, а саме за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Пенсійний фонд України є самостійною фінансово - банківською системою, не входить до складу Державного бюджету України, бюджет Пенсійного фонду формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно - правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов'язкових страхових внесків громадян, а також коштів Державного бюджету України.
За таких обставин, складання Розрахунку фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, узгоджується з нормами п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Оскільки, оскаржуваним рішенням та діями відповідача права та інтереси позивача порушені не були, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до ч. 2 ст. 94 КАС України
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Дніпро» до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева