Справа № 2а-1870/5366/11
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2011-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/5366/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Вангородської Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" до Державної податкової інспекції в місті Суми та до Головного управління державного казначейства України в Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернулось Дочірнє підприємство "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Суми та до Головного управління державного казначейства України в Сумській області в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /55257, № /55255 від 12 липня 2011 року, стягнути бюджетну заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 115687 грн. 50 коп. та стягнути судові витрати у розмірі 1160 грн. 28 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ДПІ в м. Суми 29 червня 2011 року було проведено документальну невиїзну перевірку Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2011 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в лютому 2011 року, за наслідками якої складено акт від 29 червня 2011 року № 4944/23-620/30991664. Викладені у описовій частині акту перевірки твердження ДПІ в м. Суми про відсутність реального характеру угод через їх безтоварність, а відповідно відсутність у позивача права на включення сум ПДВ за такими операціями до податкового кредиту, невірне визначення від'ємного значення, та завищення суми бюджетного відшкодування суперечить законодавству та спростовується документами, на підставі яких позивачем відображено ці операції у бухгалтерському та податковому обліку, а саме: щодо зменшення ДПІ в м. Суми позивачу суми від'ємного значення за лютий 2011 року та бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2011 року.

Суму бюджетного відшкодування за березень 2011 року у розмірі 115687,50 грн. зменшено ДПІ в м. Суми (у рішенні № /55255) внаслідок зменшення ним від'ємного значення за лютий 2011 року у цій сум. Від'ємне значення за лютий 2011 року зменшено позивачу ДПІ в м. Суми на суму ПДВ по господарських операціях між позивачем та Приватним підприємством «Металкомплект 2001».

Позивач зазначає, що заперечення відповідача проти включення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ, сплаченої позивачем у ціні товару ПП «Металкомплект 2001» ґрунтуються на тому, що згідно даних відомчої комп'ютерної бази відповідача «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» та акту перевірки ПП «Металкомплект 2001» суму ПДВ 115687,50 грн. не включено до податкових зобов'язань за лютий 2011 року. На підставі цього відповідач вбачає наявність підстав вважати господарську операцію удаваною, а також робить висновок про порушення позивачем п.п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.3, 200.4, 200.14 ст. 200, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України. Позивач вказує, що такі висновки відповідача суперечать законодавству, оскільки позивачем було виконано всі умови, передбачені чинним законодавством України, для включення відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту відповідних періодів та отримання бюджетного відшкодування податку.

Від ДПІ в м.Суми надійшло заперечення (а.с.77-79) в якому відповідач зазначив, що з акту перевірки вбачається, що між позивачем та ПП «Металкомплект 2001» м. Луганськ укладено договір від 21 червня 2010 року № 79/9-17-10 на поставку товару. Згідно інформації Алчевської ОДПІ від 11 квітня 2011 року № 20/160-33968470, ПП «Металкомплект 2001» в декларації за лютий 2011 року не включено до податкового зобов'язання з податку на додану вартість суму в розмірі 115687,50 грн. по контрагенту Дочірнє підприємство "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" у зв'язку з чим відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення позову позивача.

Від Головного управління державного казначейства України в Сумській області надійшов відзив на позовну заяву (а.с.64), у якому відповідач зазначає, що правовідносини з приводу нарахування та сплати податкових платежів виникають перш за все між податковими органами та платниками податків. Головне управління державного казначейства України в Сумській області як орган державної влади не наділений повноваженнями щодо контролю за нарахуванням та сплатою податку на додану вартість платниками даного податку та не порушило жодного нормативно-правового акта з питань відшкодування податку на додану вартість, тим самим не вчиняло незаконних дій по відношенню до позивача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Державної податкової інспекції в місті Суми в задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Головне управління державного казначейства України в Сумській області, повідомлене належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с.75), явку свого представника в судове засідання не забезпечило, клопотань з приводу розгляду справи не надсилало. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 29 червня 2011 року ДПІ в м. Суми було проведено документальну невиїзну перевірку Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2011 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в лютому 2011 року.

За результатами вказаної перевірки було складено акт від 29 червня 2011 року № 4944/23-620/30991664 (а.с.10-13).

З висновку вказаного акту перевірки вбачається, що на порушення вимог п.п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.3, 200.4, 200.14 ст. 200, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» завищено від'ємне значення різниці поточного звітного періоду яке буде зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.22.2) податкової декларації по ПДВ за лютий 2011 року на суму 115687,50 грн. та на порушення вимог п.п. 198.2, 198.6 ст. 198, п.п. 200.1, 200.3, 200.4, 200.14 ст. 200, п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України, Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за березень 2011 року на суму 115687,50 грн.

На підставі акту перевірки від 29 червня 2011 року № 4944/23-620/30991664 ДПІ в м. Суми було прийняте податкове повідомлення-рішення № /55255 від 12 липня 2011 року (а.с.9), яким Дочірньому підприємству «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 115687,50 грн.

Також 12 липня 2011 року ДПІ в м. Суми було прийняте податкове повідомлення-рішення № /55257 (а.с.8), яким Дочірньому підприємству «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 115687,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи між Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (покупець) та Приватним підприємством «Металкомплект 2001» (постачальник) було укладено договір № 79/9-70-10 від 21 червня 2010 року (а.с.22-23).

На виконання умов вказаного договору ПП «Металкомплект 2001» здійснювало поставки позивачу ферродобавок, зокрема, ферронікелю у лютому 2011 року, що підтверджується податковою накладною від 14 лютого 2011 року № 14 на суму ПДВ 115687,50 грн. (а.с.26).

Отримання позивачем вказаного товару підтверджується видатковою накладною від 14 лютого 2011 року № РН-000051 (а.с.25).

Як вбачається з товарно-транспортної накладної від 14 лютого 2011 року (а.с.26), транспортування вказаного товару здійснювалось СПД ФЛ ОСОБА_3 автомобілем НОМЕР_1

Розрахунки здійснено через розрахунковий рахунок згідно рахунку фактури від 11 лютого 2011 року № СФ-000027 (а.с.27) наступними платіжними дорученнями: № 718 від 28.02.2011 р. на загальну суму 50000,00 грн. в т.ч. ПДВ 8333,33 грн. (а.с.27), № 761 від 02.03.2011 р. на загальну суму 50825,80 грн. в т.ч. ПДВ 8470,97 грн. (аюсю28), № 866 від 11.03.2011 р. на загальну суму 100000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16666,67 грн. (а.с.28), № 259 від 10.03.2011 р. на загальну суму 100000,00 грн., в т.ч. ПДВ 16666,67 грн. (а.с.28), № 737 від 01.03.2011 р. на загальну суму 50000,00 грн. в т.ч. ПДВ 8333,33 грн. (а.с.28), № 877 від 12.03.2011 р. на загальну суму 200000,00 грн. в т.ч. ПДВ 33333,33 грн. (а.с.29), № 890 від 14.03.2011 р. на загальну суму 144000,00 грн. в т.ч. ПДВ 24000,00 грн. (а.с.29).

Товар оприбутковано на склад позивача за прибутковим ордером від 15 лютого 2011 року № 140 (а.с.25).

Суму податкового кредиту по цих операціях позивачем було включено до податкової декларації з податку на додану вартість за лютий 2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення виходив з того, що ПП «Металкомплект 2001» в декларації за лютий 2011 року не включено до податкового зобов'язання з податку на додану вартість суму в розмірі 115687,50 грн. по контрагенту - Дочірнє підприємство "Завод обважнених бурильних та ведучих труб".

Суд не погоджується з такими доводами відповідач, щодо підстав винесення оскаржуваних рішень, виходячи з наступного.

Порядок обчислення і сплати податку на додану вартість платниками податку визначений Податковим кодексом України (далі ПКУ, Кодекс). Так, згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Згідно п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця та є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 200.1 ст. 200 згаданого Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 Кодексу).

Положеннями п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Водночас, ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, виходячи із системного аналізу вказаних норм, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Тобто, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. При цьому, оцінюватись при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Крім того, виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства та сплатою податку до бюджету іншими субєктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови та має необхідні документальні підтвердження його розміру.

Отже, з огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що господарська операція з поставки Приватним підприємством «Металкомплект 2001» позивачу ферронікелю у лютому 2011 року є такою, що направлена на настання правових наслідків, які обумовлені нею та підтверджена належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність її здійснення, в звязку з чим, у позивача наявне право на податковий кредит по цій операції в сумі 115687,50 грн.

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу, а за змістом п.п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Кодексу, бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до абз. а п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг.

Так, п. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України містить загальні норми щодо самого поняття „бюджетне відшкодування та джерела його формування для подальшого використання, а норми ст. 200 Кодексу передбачає підстави та порядок одержання платником податку бюджетного відшкодування і не вказує на те, що кошти повертаються платнику податку лише за умови сплати такого податку його контрагентами.

Згідно п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Виходячи із вищезазначеної норми, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав вимоги Кодексу, сплативши податок на додану вартість в ціні товару, придбаного у безпосереднього постачальника, який, в свою чергу, виконав вимоги п. 201.10 ст. 201 Кодексу - видавши покупцеві, яким є позивач, належним чином оформлену податкову накладну на визначену та сплачену покупцем суму податку.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи, податковий орган не надав суду доказів того, що вказана операція по придбанню товару мала фіктивний чи безтоварний характер.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Кодексу, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Таким чином, позивач сформував податковий кредит на підставі належно оформлених податкових накладних, виданих йому продавцем.

Отже, судом встановлено, що позивач виконав всі вимоги Податкового кодексу України щодо документального оформлення податкового обліку та в підтвердження правомірності заявлених до відшкодування сум ПДВ під час перевірок надав всі передбачені діючим законодавством Україні документи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що податкові повідомлення-рішення № /55257, № /55255 від 12 липня 2011 року є таким, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а вимоги позивача щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /55257, № /55255 від 12 липня 2011 року та стягнення з бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 115687 грн. 50 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" до Державної податкової інспекції в місті Суми та до Головного управління державного казначейства України в Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Суми № /55257, № /55255 від 12 липня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (ідентифікаційний код 30991664) бюджетну заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 115687 грн. 50 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (ідентифікаційний код 30991664) судові витрати у розмірі 1160 грн. 28 коп. < Сума стягнення (цифрами) > < Текст >

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.М. Глазько

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Глазько

Повний текст постанови складений 17 жовтня 2011 року