Справа № 2а-1870/7825/11
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2012-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2012 р. Справа № 2a-1870/7825/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Вангородської Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Державної податкової інспекції в місті Суми про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ПАТ «Сумихімпром» звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення №/86555 та №/86557 від 27 жовтня 2011 року та стягнути з Державного бюджету судовий збір.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування та від'ємного значення з ПДВ по операціях з ТОВ «Тредікроун» стали припущення ДПІ в м. Суми щодо фіктивності даної операції, оскільки, як зазначив відповідач в своєму акті перевірки, вказаний контрагент не декларував податкові зобовязання та у нього відсутня відповідна матеріальна база для надання відповідних послуг, окрім того відповідач вказує про непов'язаність вказаних робіт з господарською діяльністю позивача.

Однак, як вказує позивач, вказана операція (виконання водолазних підводно-технічних робіт) підтверджується укладеною угодою (договір №07/09 від 13.09.10 р.), актом прийому будівельних робіт №1 за вересень 2010 року, довідкою про вартість робіт (форма №КБ-3) за вересень 2010 року, локальним кошторисом та податковими накладними №93001 від 30.09.10 р., №91302 від 13.09.11 р..

Оплата за поставлений товар в тому числі ПДВ здійснювалась в безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями №6624 від 13.09.10 р., №92701 від 27.09.10 р., №10988 від 30.11.10 р. та №10395 від 16.11.10 р.

Акт перевірки не містить доказів порушення податкового законодавства ПАТ «Сумихімпром». Доводи відповідача стосуються виключно контрагента підприємства - ТОВ «Тредікроун». При чому в акті перевірки зазначено, що будь - які первинні бухгалтерські та податкові документи ТОВ «Тредікроун» не перевірялися. Отже висновки, щодо незаконного формування контрагентом позивача, податкових зобов'язань та податкового кредиту по операціях з придбання та продажу товарів зроблені з порушенням п. 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства від 22 грудня 2010 року № 984, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за №34/18772.

Також підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування та від'ємного значення з ПДВ стала угода по купівлі природного газу позивачем у ТОВ «ГП Промсервіс», оскільки, як зазначив відповідач в акті перевірки, вказаний контрагент спрямовував свою діяльність на надання податкової вигоди третім особам, наявність нікчемних правочинів та не декларування податкових зобовязань контрагентом в другому ланцюгу, а саме ТОВ «Газторг Україна».

Проте, жодна з зазначених обставин не містить обґрунтування в акті перевірки.

Відповідачем не доведено порушення ПАТ «Сумихімпром» податкового законодавства, акт перевірки містить лише перелік статей нормативних актів без посилань на будь - які первинні документи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, подав заперечення в якому, аналогічно до підстав вказаних в акті перевірки, які викладенні вище, просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з вищевикладених підстав.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем в період з 1 серпня 2011 року по 03 жовтня 2011 року була проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 липня 2010 року по 30 червня 2011 року .

За наслідками вказаної перевірки був складений акт від 10 жовтня 2011 року №7560/2312/05766356/90 (а.с.10-181).

На підставі акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення від 27 жовтня 2011 року, а саме:

№/86555 (зменшення бюджетного відшкодування ПДВ на суму 14989,71 грн.);

№/86557 (зменшення від'ємного значення ПДВ на суму 14 989,71 грн.).

Підставами для зменшення вказаних сум, відповідно до акту перевірки та заперечення відповідача, стало те, що в ході перевірки встановлено, що одним з контрагентів позивача у вересні 2010 року є ТОВ «Тредікроун» (суму сплаченого ПДВ у вартості товару - 7449,46 грн.).

В ході перевірки від ДПІ у Печерському районі м. Києва отримано акт від 15 серпня 2011 року №1120/23-5/36018468 про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Тредікроун» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 08.07.2008р. по 30.06.2011р.

За результатами опрацювання відхилень, встановлених Системою автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України, між сумами податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «Тредікроун» () встановлені розбіжності понад 100,0 тис. грн.

Загальна чисельність працюючих на ТОВ «Тредікроун» відповідно до даних 1-ДФ склала 1 особу.

Інформація щодо приміщень, які використовував ТОВ «Тредікроун» у своїй діяльності, станом на момент перевірки відсутня.

ТОВ «Тредікроун» () станом на 15.08.2011 року, за юридичною та фактичною адресою не знаходиться.

В ході перевірки не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від підприємств-постачальників у періоді з 08.07.2008 року по 30.06.2011 року, що свідчить про те, що правочини між ТОВ «Тредікроун» та підприємствами-постачальниками здійснені без мети настання реальних наслідків. Отже, зазначені правочини відповідно до ч.1, 2 ст.215, ч.5 ст.203 Цивільного кодексу України є нікчемним, і в силу ст.216 Цивільного кодексу України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з їх недійсністю.

В ході перевірки не підтверджено наявність поставок товарів (послуг) від ТОВ «Тредікроун» підприємствам покупцям, що свідчить про те, що правочини між ТОВ «Тредікроун» та покупцями здійснені без мети настання реальних наслідків.

Враховуючи те, що у ТОВ «Тредікроун», відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, то як вважає відповідач операції позивача з ТОВ «Тредікроун» не є господарською діяльністю підприємства, в розумінні п.1.32 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Право на податковий кредит у ПАТ „Сумихімпром" не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права - виникнення об'єкту оподаткування у постачальника, що передбачено вимогами ст.3, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.97 №168/97-ВР .

У звязку з викладеним, відповідач робить висновок, що ПАТ „Сумихімпром" неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ по ТОВ «Тредікроун» на загальну суму 7449,46 грн.

Також, в ході перевірки встановлено, що одним з постачальників позивача у лютому 2011 року є ТОВ «Галузеве підприємство «Промсервіс» (суму ПДВ у вартості отриманого товару - 7539,2 грн.).

Відповідач, в акті перевірки, позивача робить посилання на акт від 06 квітня 2011 року №3933/2301/36066710/38 про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Галузеве підприємстві «Промсервіс» з питань достовірності визначення показників податкової декларації з податку на додану вартість за період з 01.02.2011р. по 28.02.2011р.

Відповідно до вказаного акту перевіркою встановлено, що суб'єкт господарювання не знаходиться за фактичною адресою, станом на 01.02.2011 р. загальна чисельність працюючих на ТОВ «Галузеве підприємство «Промсервіс»» складала 2 особи.

Відповідно до баз даних ДПС, податкової звітності та інших документів, наданих для перевірки, встановлено укладання та виконання цивільно-правових відносин, проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди покупцям переважно за допомогою контрагентів, які не виконують свої податкові зобов'язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування податкового кредиту.

На письмовий запит ДПІ в м. Суми від 06.04.2011р. №26926/10/15-345 про надання документів для перевірки правомірності формування податкового кредиту в декларації з ПДВ за лютий 2011 року, від ТОВ «ГП «Промсервіс» отримано відповідь №128 від 20.04.2011р. та завірені печаткою та підписом директора СПД копії підтверджуючих документів щодо здійснення фінансово-господарських операцій з основними постачальниками ТОВ «ГП «Промсервіс»: ТОВ «Газторг Україна» (код за ) та ТОВ «Компанія Укргазбуд», угоди з якими, як вказує відповідач, мають ознаки нікчемності, окрім того вказані контрагенти не декларували свої податкові зобовязання.

Суд, задовольняючи адміністративний позов, виходить з наступного.

Щодо правовідносин позивача з ТОВ «Тредикроун», то 9 вересня 2010 року між позивачем та вказаним контрагентом був укладений договір №07/09, відповідно до якого, позивач доручає, а підрядчик (ТОВ «Тредикроун») зобовязується виконати відповідно до умов вказаного договору, водолазні підводно-технічні роботи з розчищення каналу від р. Псел до о. ОСОБА_1 для забезпечення позивача технічною водою. Строк виконання робіт - вересень 2010 року. Вартість робіт - 44697 грн. в т.ч. ПДВ - 7449,46 грн. (а.с.202).

Фактичність виконання вказаної угоди підтверджується актом прийому будівельних робіт (форма КБ2) №1 за вересень 2010 року (а.с.204-205), довідкою про вартість робіт (форма №КБ-3) за вересень 2010 року (а.с.203), податковими накладними №93001 від 30 вересня 2010 року, №91302 від 13 вересня 2011 року (а.с.206-207).

Оплата за поставлений товар, в тому числі ПДВ, здійснювалась в безготівковому порядку, що підтверджується платіжними дорученнями №6624 від 13 вересня 2010 року, №10988 від 30 листопада 2010 року та №10395 від 16 листопада 2010 року (а.с.208-211).

Доводи відповідача з приводу того, що вказані вище роботи не повязані з господарською діяльністю позивача, спростовуються наданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією акту прийомки робочою комісією закінченого будівництвом оголовка насосної станції першого підйому на о. ОСОБА_1 з забірними трубопроводами, який входить до складу пускового комплексу першої черги виробництва двоокису титану на Сумському суперфосфатний завод від 14 серпня 1963 року; копією дозволу на спеціальне водокористування від 28 серпня 2002 року та копією технологічних нормативів використання води від 30 серпня 2002 року.

Доводи відповідача, щодо відсутності найманих працівників, також є безпідставними, оскільки базуються на даних зі сплати комунального податку, однак це не виключає можливості залучення працівників на роботу за сумісництвом.

Посилання відповідача на незнаходження вказаного контрагента за місцем реєстрації, також є безпідставним, оскільки вказані послуги надавались в вересні 2010 року, а інформація про відсутність за місцем реєстрації - станом на 14 червня 2011 року, тобто більш ніж через півроку після виконання вищевказаних робіт.

Доводи відповідача, щодо не декларування ТОВ «Тредикроун» своїх податкових зобовязань, в тому числі і по вищевказаній угоді з позивачем, підтверджується актом №1120/23-5/36018468 від 15 серпня 2011 року «Про результати документальної невиїзної перевірки ТОВ «Тредикроун» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 08 липня 2008 року по 30 червня 2011 року», з якого вбачається, що вказаний контрагент за вересні 2010 року подав декларацію з ПДВ, але вона була визнана недійсною. Однак дана обставина, а саме те, що ТОВ «Тредикроун» не задекларував свої податкові зобовязання з ПДВ, не може бути підставою для позбавлення права позивача на податковий кредит та бюджетне відшкодування на суму ПДВ, яка була сплачена ним у вартості фактично отриманих послуг з нижчевикладених підстав.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" (який діяв на момент виникнення права на бюджетне відшкодування ПДВ), бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Таким випадком, відповідно до п. 7.7.1 ст. 7 вказаного Закону, є різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 7.7.2 ст. 7 зазначеного Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

З наведеної норми вбачається, що питання щодо встановлення від'ємного значення суми ПДВ поширюється тільки на окремо взятого платника податків (заявника бюджетного відшкодування) і цей факт Законом не ставився у залежність від розрахунків з бюджетом третіх осіб, щодо яких відповідач не підтвердив та не спростував факту сплати ними до бюджету ПДВ.

Бюджетному відшкодуванню підлягає сума податку фактично сплаченого отримувачем товарів та послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів та послуг за умови виникнення у такого платника права на податковий кредит.

Відповідно до п. 7.4.1 ст. 7 зазначеного Закону, податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) ... протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням товарів, послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку тощо.

Відповідно до п. 7.4.5 ст. 7 вищевказаного Закону, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 7.2.6 цього пункту).

При цьому датою виникнення такого права на податковий кредит є дата сплати позивачем коштів за товари (роботи, послуги) або дата отримання від постачальника податкової накладної, а не дата сплати зазначених коштів продавцем товарів (послуг) безпосередньо до бюджету.

Таким чином, Закон не ставить право позивача на податковий кредит, так само, як і право на бюджетне відшкодування, у залежність від факту сплати ПДВ постачальником товарів (послуг) до бюджету.

З наведених положень п. 7.4 ст. 7 Закону вбачається, що право на податковий кредит у позивача виникло у зв'язку зі сплатою ним ПДВ у складі ціни товарів (послуг), що підтверджується наданими позивачем до суду копіями виписок з банку (а.с.111-116).

Представник ДПІ в м. Суми в судовому засіданні не заперечував, що позивачем повністю сплачено ПДВ в ціні товарів продавцю.

Щодо іншої частини зменшеної суми відємного значення та бюджетного відшкодування по правовідносинам позивача з ТОВ «Галузеве підприємство «Промсервіс», то відповідно до договору купівлі продажу природного газу (на промислові потреби) №511/7662 від 1 лютого 2010 року, укладеного між позивачем (покупець) та ТОВ «Галузеве підприємство «Промсервіс» (продавець), продавець продає, а покупець приймає та оплачує поставленні обсяги природного газу (а.с.212).

Поставка товару підтверджується актом прийому-передачі товару від 28 лютого 2011 року №326/17662, актом звірки розрахунків від 20 лютого 2011 року податковою накладною №147 від 22 лютого 2011 року. Оплата за поставлений товар, в тому числі ПДВ 7589,25 грн., здійснювалась в безготівковому порядку, що підтверджується платіжним дорученням №1611 від 22.02.2011 року (а.с.213-219).

За результатами перевірки взаємовідносин ПАТ «Сумихімпром» та ТОВ «ГП «Промсервіс» відповідачем зменшено позивачу розмір від'ємного значення з ПДВ на суму 7539,25 грн. та зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ на 7 539,25 грн.

Підставами для зменшення відємного значення та суми бюджетного відшкодування, які виникли за наслідками вищевказаної угоди, стало припущення відповідача, що діяльність ТОВ «ГП «Промсервіс» спрямована на надання податкової вигоди третім особам (а.с.111).

Даний висновок відповідач обґрунтовує тим, що в ланцюгу поставки товару по вищевказаній угоді, а саме: позивач - ТОВ «ГП «Промсервіс» - ТОВ «Газторг Україна», останній не задекларував свої зобовязання, у звязку з чим, відповідач робить висновок про нікчемність угод по ланцюгу.

Однак, з даним висновком суд не погоджується, оскільки, як вбачається з акту «Про результати позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Галузеве підприємство «Промсервіс» з питань достовірності визначення показників податкової декларації з податку на додану вартість за період з 01 лютого 2011 року по 28 лютого 2011 року» від 06 квітня 2011 року №3933/2301/36066710/38 та з додатку №5 до податкової декларації ТОВ «ГП «Промсервіс» за лютий 2011 року, вказаний контрагент задекларував податкові зобовязання в повному обсязі по вищевказаній угоді з позивачем.

Посилання відповідача на відсутність декларування податкових зобовязань в ланцюгу поставки товару, як на підставу зменшення відємного значення та суми бюджетного відшкодування, суд вважає безпідставним, оскільки в даному випадку відповідальність повинна нести саме та особа, яка допустила дане порушення, нормативно правове обґрунтування даної позиції суду викладене нижче.

Пунктом 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. При цьому, відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Тобто, виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства та сплатою податку до бюджету іншими субєктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо декларування чи сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови та має необхідні документальні підтвердження його розміру.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії (постанови від 01.06.2010 року по справі № 21-573во10, від 19.11.2010 року по справі № 21-21а10, від 31.01.2011 року по справі № 21-47а10), яка, згідно ст. 244-2 КАС України, є обовязковою для всіх судів України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про скасування податкових повідомлень-рішень №/86555, № /86557 від 27 жовтня 2011 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи задоволення позовних вимог, позивачу відшкодовується із державного бюджету сума судового збору в розмірі 28,32 грн. (а.с.227), шляхом безспірного списання із рахунка відповідача - субєкта владних повноважень - ДПІ в м. Сумах (лист Вищого адміністративного суду України №2135/11/13-11 від 21.11.2011 року).

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Державної податкової інспекції в місті Суми про скасування податкових повідомлень-рішень №/86555, № /86557 від 27 жовтня 2011 року задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення-рішення №/86555 та № /86557 від 27 жовтня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України (шляхом списання із рахунку Державної податкової інспекції в місті Суми (Покровська площа, 2, м. Суми, Сумська область, 40000, ідентифікаційний код 21102740)) на користь Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" (вул. Харківська, п/в 12, м. Суми, Сумська область, 40012, ідентифікаційний код 05766356) суму судового збору в розмірі 28 грн. 32 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.М. Глазько

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Глазько

Повний текст постанови складений 27 січня 2012 року