Справа № 2а-1870/2230/11
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2011-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2011 р. Справа № 2a-1870/2230/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Павлічек В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дикач О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мотордеталь-Конотоп" до управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп про скасування рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю «Мотордеталь-Конотоп» (далі по тексту позивач, ТОВ «Мотордеталь-Конотоп»), звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп (далі по тексту відповідач, УПФУ в м. Конотоп), в якому просить суд скасувати рішення УПФУ в м. Конотоп № 128 від 15.03.2011 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про застосування до ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» штрафу у розмірі 80,51 грн. та пені в сумі 5,64 грн., а вського 86,15 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 28.01.2011р. комісією із соціального страхування TOB "Мотордеталь-Конотоп" було прийнято рішення призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності 108 особам. З них 59 осіб за рахунок Фонду, решта - за рахунок підприємства. 16.02.2011 р. позивачем була оформлена та надана до Конотопської міжрайонної виконавчої дирекції ФССТВП заява-розрахунок на 59 осіб. Кошти для надання допомоги по тимчасовій непрацездатності були перераховані Конотопською міжрайонною виконавчою дирекцією ФССзТВП та зараховані на спеціальний рахунок TOB "Мотордеталь-Конотоп" 25.02.2011 р. Таким чином, 28.01.2011 р. позивачем за платіжним дорученням № 1 було перераховано в Пенсійний фонд м. Конотоп єдиний внесок (2%) за осіб, які отримали допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 805,06 грн. Також, позивач зазначив, що за підприємством станом на 21.02.2011 р. числиться сума авансових платежів в рахунок єдиного внеску в розмірі 77 269,37 грн. (що є переплатою), яка суттєво перевищує суму внеску у розмірі 805,06 грн., яку Пенсійний фонд вважає сплаченою несвоєчасно. За таких обставин прийняття рішення про застосування штрафу та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску позивач вважає неправомірним.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував мотивуючи тим, що правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати регламентовано Законом України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464), який є спеціальним у правовідносинах, що склались між сторонами, а тому має пріоритет над усіма іншими нормативно-правовим актами у цій сфері. Також, відповідач зазначив, що обов'язок своєчасної та повної сплати сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування покладено саме на позивача, а не Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а отже й нести відповідальність за невиконання зазначеного вище обов'язку повинен саме позивач незалежно від дій третіх осіб, оскільки як передбачено Законом № 2464 для суб'єктивної сторони даного виду правопорушення не є обов'язковою наявність вини у будь-якій її формі. Крім того, сам факт наявності переплати на одному з розрахункових рахунків позивача не свідчить про неможливість застосування фінансової санкції за несвоєчасну сплату єдиного внеску, який акомулюється на іншому розрахунковому рахунку управління. Як зазначив представник відповідача, заяв від позивача про перерахунок сум переплати, які обліковуються на основному рахунку по класу ризику, на рахунок 2% по утриманням з непрацездатних, не надходило, а отже підстав для погашення недоїмки зі сплати єдиного внеску за рахунок сум переплат в управління не було. Таким чином, представник відповідача зазначає, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені є таким, що відповідає чинному законодавству та просить суд у задоволені позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та обєктивно проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає за необхідне у задоволені позову відмовити.

У судовому засіданні встановлено, що 15 березня 2011 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Конотоп до ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» рішенням № 128 (а.с. 8) були застосовані штрафні санкції в сумі 80,51 грн. та нарахована пеня в сумі 5,64 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Судом, також, встановлено, що 28.01.2011р. комісією із соціального страхування TOB "Мотордеталь-Конотоп" було прийнято рішення призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності 108 особам. З них 59 осіб за рахунок Фонду, решта - за рахунок підприємства. Про зазначене свідчить протокол засідання комісії із соціального страхування ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» (а.с. 9-10). Відповідно до довідки від 09 лютого 2011 року (а.с. 23) позивачу був відкритий поточний рахунок для зарахування страхових коштів та 16 лютого 2011 року позивачем була оформлена та надана до Конотопської міжрайонної виконавчої дирекції ФССТВП заява-розрахунок щодо здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів фонду на 59 осіб (а.с. 24-28).

Також, як свідчать матеріали справи, позивачем був самостійно поданий звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України за січень 2011 року, загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті за січень 2011 року становила 1 294 687,66 грн. (а.с. 29-30). ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» сплатило єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 39-65) та станом на 21 лютого 2011 року заборгованість відповідача перед Пенсійним фондом становить 77 269,37 грн.

Враховуючи вищезазначене, позивач зазначає, що відповідно до п. 7.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Пенсійного фонду від 27.09.2010 № 21-5 фінансові санкції (штрафи та пеня) застосовуються за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Позивач вважає, що дане нарахування має суто формальний характер, оскільки, станом на 21.02.2011 за позивачем числиться переплата єдиного внеску у розмірі 77 269,37 грн., що суттєво перевищує суму внеску у розмірі 805,06 грн., яку відповідач вважає сплаченою несвоєчасно. Однак, суд не погоджується з твердженням позивача з наступних підстав.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати реулюються Законом України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464, ТОВ «Мотордеталь-Конотоп» зобов'язано своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої заробітної плати з видами виплат, які включають основу та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні витрати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України „Про оплату праці", та суми винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону № 2464, єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в ч. 1 та 2 цієї статті, незалежно від їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Частиною 5 статті 8 Закону № 2464 встановлено, що єдиний внесок для платників, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності, визначених у Додатку до Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.09.2000 № 1423.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону № 2464 та п. 3.1 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 № 22-2, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за № 1014/18309, платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно п.2 ч. 11 статті 25 Закону № 2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску територіальними органами Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до підпункту 9.3.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до ПФУ, затвердженої постановою правління ПФУ від 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року № 64/8663, при застосуванні вищезазначених штрафів, розрахунок яких здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника, приймається рішення.

Посилання позивача на норми Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а також на Порядок фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, суд вважає необґрунтованими, оскільки, вказані нормативно-правові акти регулюють відносини, що складаються між підприємствами, установами й організаціями та Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а не між страхувальником і Пенсійним фондом України.

Обов'язок своєчасної та повної сплати сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування покладено саме на позивача, а не Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а відтак нести відповідальність за невиконання зазначеного вище обов'язку повинен саме позивач незалежно від дій третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що застосуванню підлягають саме норми Закону № 2464 та нормативно-правові акти, прийняті на його виконання, а не Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", а також Порядок фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, оскільки вони не регулюють питання сплати єдиного внеску.

Пунктом 7.2. Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.10.2010 за № 988/18283 передбачено можливість повернення сум помилково сплачених платежів платникам, але не в автоматичному режимі, як зазначає позивач, а на підставі їх заяви. Аналогічний спосіб перерахування сум, тобто за заявою платника, передбачено також і Порядком зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення помилково сплачених коштів, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 955/18250.

В той же час, заяв від позивача про перерахунок сум переплати, які обліковуються на основному рахунку по класу ризику, на рахунок 2% по утриманням з непрацездатних, не надходило, а отже підстав для погашення недоїмки зі сплати єдиного внеску за рахунок сум переплат в управління не було.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що рішення № 128 від 15 березня 2011 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Мотордеталь-Конотоп" до управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп про скасування рішення № 128 від 15 березня 2011 року про застосування штрафних санкцій відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 06 червня 2011 року.

Суддя (підпис) В.О. Павлічек

З оригіналом згідно

Суддя В.О. Павлічек