Справа № 2а-6/07/0104-н
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м. Київ К/800/63158/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим, Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2006 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бахчисарайському районі Автономної Республіки Крим, Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим в якому просив: визнати незаконними дії відповідачів щодо перерахунку пенсії; зобов'язати призначити йому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, стягнути з відповідачів на його користь недоплачену пенсію та моральну шкоду.

Постановою Бахчисарайського районного суду Автономної Республіки Крим від 7 червня 2007 року позов задоволено частково.

Постановою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 4 лютого 2008 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2009 року, рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

19 вересня 2013 року позивач звернувся до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим з заявою про перегляд постанови цього ж суду від 4 лютого 2008 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 3 червня 2013 року Конституційний Суд України прийняв Рішення № 3-рп/2013 у справі № 1-2/2013 визнавши такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) окремі положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI, Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI, а також Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV, а тому на підставі пункту 5 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_4 просив про задоволення заяви.

Оскаржуваною ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року у відкритті провадження за нововиявленими обставинами відмовлено з огляду на пропуск заявником строку, встановленого статтею 247 Кодексу адміністративного судочинства України.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить ухвалене ним судове рішення скасувати та задовольнити заяву.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що позивач пропустив строк, встановлений для подання заяви.

Так, у відповідності до частини 1 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України (тут і далі по тексту в редакції станом на день звернення позивача із заявою) особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

В свою чергу, згідно з приписами пункту 5 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Разом з тим, статтею 247 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено строк звернення про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

За змістом цієї статті заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. При цьому заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 245 цього Кодексу, може бути подана не пізніше ніж через три роки з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до адміністративного суду після закінчення цього строку, адміністративний суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Як правильно встановлено судом, позивач звернувся з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі пункту 5 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, отже така заява подається протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини, при цьому, поновлення вказаного строку процесуальним законодавством не передбачена.

Обставини, які позивач вважає нововиявленими виникли з моменту прийняття Конституційним Судом України Рішення № 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року.

Водночас, відповідно до частини 4 статті 63 Закону України від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР «Про Конституційний Суд України» (далі - Закон № 422/96-ВР) Рішення і висновки Конституційного Суду України мотивуються письмово, підписуються окремо суддями Конституційного Суду України, які голосували за їх прийняття і які голосували проти їх прийняття, та оприлюднюються. Вони є остаточними і не підлягають оскарженню.

Вищевказане Рішення Конституційного Суду України офіційно оприлюднене у Офіційному віснику України, 2013, № 44 (21.06.2013), ст. 1583, а також у періодичних виданнях, зокрема, у газетах: Закон і Бізнес, 2013, 06, № 25, Юридичний вісник України, 2013, 06, № 26, Вісник Конституційного Суду України, 2013, 00, № 3.

Таким чином, про існування обставин, які позивач вказав у своїй заяві як нововиявлені він міг дізнатись у червні 2013 року, проте з звернувся до суду лише 19 вересня 2013 року, тобто з пропуском строку, встановленого статтею 247 Кодексу адміністративного судочинства України, про що правильно зазначив суд апеляційної інстанції.

За таких обставин, висновок суду ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи касаційної скарги його висновку не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало