Справа № 804/6235/15
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2015 р. Справа № 804/6235/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСерьогіної О.В.
при секретаріБурцевій Я.Е.
представника позивача представника відповідача Кошкіної О.В. Васюченка М.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю"Інвест-Проект" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Проект» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, в якому просить:
У судове засідання з'явились представник позивача та представник відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував, посилаючись на те, що вимогами пп. 192.1.1 п. 192.1. ст. 192 Податкового Кодексу передбачена умова одночасного коригування постачальником і покупцем сум податкового зобов'язання на податкового кредиту. Вважає, що оскільки отримувачем коригування сум податкового кредиту не проведено, зменшення податкових зобов'язань позивачем здійснено неправомірно. Крім того, зазначає, що позивачем також було порушено п. 102.5 ст. 102 Податкового Кодексу України, згідно з якою заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Вказане податкове повідомлення-рішення винесено на підставі Акту від 20.11.2014 року № 3550/151/35608491 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість» за вересень 2014 року.
Під час проведення перевірки відповідачем було встановлено факт заниження сум податкових зобов'язань заявлених в податковій декларації з податку на додану вартість за вересень 2014 року, у зв'язку з коригуванням (зменшенням) податкових зобов'язань, які виникли понад 1095 днів за податковою накладною від 24.06.2011 року № 240603 на загальну суму 319 583,33 грн. ( у т.ч. ПДВ - 63 916,67 грн.) по контрагенту ПП ОСОБА_5, що свідчать про заниження сум податкових зобов'язань, заявлених в податковій декларації з ПДВ за вересень 2014 року у зв'язку з порушенням норм абз. 2 п. 192.2 ст. 192, п. 102.5 ст. 102, гл. 9 р. ІІ ПКУ розділу V Податкового Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Крім того, 30.06.2011 року між позивачем та ТОВ «Вестамрок» було укладено договір поставки № 30.6, відповідно до якого постачальник постачає, а покупець приймає та оплачує товар в асортименті згідно накладної. Згідно актів прийому-передачі товар був поставлений та прийнятий ТОВ «Вестамрок». Загальна вартість товару відповідно до п.п. 2.2. вказаного договору, склала 387 400,52 грн., в т.ч. ПДВ - 77 480,20 грн. Проте, в порушення умов договору ТОВ «Вестамрок» не було проведено оплату, придбаного товару. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за вказаним договором, зокрема, в частині своєчасної оплати товару, позивачем на адресу ТОВ «Вестамрок» 06.08.2014 року було направлено претензію з вимогою про повернення товару продавцю.
Відповідно до п. 1 ст. 192 Податкового Кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.
За приписами пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку.
На виконання вказаних норм позивачем о контрагенту ТОВ «Вестамрок» були складені розрахунки:
- № 27 від 01.09.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 160203 від 16.02.2012 року, сума коригування податкового зобов'язання складає 7558,39 грн.;
З урахуванням цього у позивача виникло право на зменшення суми податкових зобов'язань з ПДВ у вересні 2014 року.
Зі змісту акту перевірки вбачається, що висновки відповідача ґрунтуються на порушенні позивачем п. 102.5 ст. 102 Податкового Кодексу України, згідно з якою заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.
Суд вважає, що дана норма не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах та не порушена позивачем.
По-перше за податковими повідомленнями-рішеннями, які є предметом даного спору, збільшенню підлягає сума ПДВ, а не сума надмірно сплачених грошових зобов'язань.
Положення п. 102.5 ст. 102 ПКУ не регулюють питання формування грошового зобов'язання з ПДВ, а отже посилання відповідача на порушення вказаної норми, внаслідок чого позивачем занижена сума грошового зобов'язання з ПДВ в вересні 2011 року, є безпідставними.
По-друге, зазначена норма регулює строки давнини у двох випадках - подання платником заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або заяви про їх відшкодування у випадках передбачених цим Кодексом.
Для застосування цієї норми встановленню підлягає дата виникнення права на відшкодування податку.
Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.200.2 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Податковий кодекс України не містить норм, які б обмежували у часі обов'язок продавця відкоригувати податкові зобов'язання з ПДВ у разі відсутності повної оплати за поставлені товари та як наслідок повернення товару.
Також, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо відсутності за наслідками спірних господарських операцій своєчасного коригування податкового кредиту з боку контрагентів позивача. Проведена відповідачем перевірка є камеральною, тобто такою, що відповідно до п.п. 75.1.1 ст. 75 ПКУ ґрунтується виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків. Акт перевірки у цьому разі не повинний ґрунтуватися та фактично не ґрунтується на бездіяльності контрагентів позивача.
Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю"Інвест-Проект" (код ЄДРПОУ 3568491) судовий збір в сумі 424,19 грн. (чотириста двадцять чотири гривні, 19 копійок).
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2015 року

Суддя О.В. Серьогіна