Справа № 2а-1870/4337/11
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2011-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/4337/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю:

секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,

представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілікатобетон" до Державної податкової інспекції в м. Суми про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сілікатобетон» (далі позивач, ТОВ «Сілікатобетон») звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції в м.Суми (далі відповідач, ДПІ в м.Суми), а саме:

- податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Суми №/0/49822 від 22.06.2011р. щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 134455 грн.,в т.ч. основного платежу 107564 грн. та штрафних санкцій на суму 26891 грн.;

- податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Суми №/0/49823 від 22.06.2011р. щодо зменшення суми від'ємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на суму 792785,00 грн.;

- податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Суми №/0/49821 від 22.06.2011р. щодо збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 366941,00 грн., в т.ч. основного платежу 293553,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій на суму 73388,00 грн. ;

- податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Суми №/0/49817 від 22.06.2011р. щодо збільшення суми грошового зобов'язання за платежем оренда плата за землю на загальну суму 15326,00 грн., в т.ч. основного платежу 12261,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 3065,00 грн.

Позивач не погоджується з висновками ДПІ в м.Суми щодо здійснення реалізації ютової продукції покупцям - СГД ФО - підприємцями за цінами, що є нижчими, ніж звичайні ціни. Позивач зазначає, що реалізація продукції дилерам здійснювалась виключно за звичайною ціною, що встановлена спеціально для зазначеної категорії покупців, а висновок про заниження валових доходів на загальну суму 1 467 765 грн. та заниження і податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 293 553 грн. є безпідставним і таким, що суперечить п 1.20 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 року №283/97-ВР та п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3. п. 4.1 ст. 4 п.п. 7.4.1 п.п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 №168/97-ВР.

Крім цього, позивач вважає, що ДПІ в м.Суми порушено порядок визначення податкових зобов'язань за звичайними цінами, а відповідно, донарахування грошових зобов'язань згідно наведених вище податкових повідомлень рішень, є таким, що не відповідає п. 1.20. ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997 року №283/97-ВР та Податковому кодексу України.

Висновок ДПІ в м.Суми про заниження ТОВ «Сілікатобетон» суми орендної плати за землю на загальну суму 12261,09 грн., позивач також вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки TOB "Сілікатобетон" подало розрахунок орендної плати за землю у повній відповідності до договору оренди землі та діючого законодавства України.

Також, позивач вважає, що ДПІ в м. Суми не враховано положення п.п.86.10 ст. 86 Податкового кодексу України, оскільки безпідставно не взято до уваги факти помилкового заниження підприємством валових витрат. Так, згідно позиції позивача, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податковою зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях. Таким чином, при проведенні документальних перевірок платників податків органи державної податкової служби зобов'язані враховувати факти, як заниження, так і завищення сум податкових зобов'язань. Позивач просить суд врахувати, що незважаючи на викладене вище, в акті перевірки товариства працівниками ДПІ в м.Суми факти порушення законодавства було відображено без врахування всіх обставин, а саме - зазначено заниження валових витрат, водночас взагалі не взято до уваги помилкове не включення до складу валових відсотків за кредит на загальну суму - 354589,83 грн.

В судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити з урахуванням викладених у позові обставин та зважаючи на подані до суду докази.

Представники ДПІ в м.Суми в судовому засіданні зазначили, що вимоги позивача не визнають у повному обсязі, повністю підтримують свою позицію викладену у письмовому запереченні на позов (а.с.128-132, ІІ том) та просять суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши позицію представників позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного:

На підставі направлень від 12.04.2011р. №925 та від 16.05.2011р. №925 було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Сілікатобетон» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009р. по 31.12.2010р.

За результатами перевірки складено акт №3860/2312/31065953/49 від 03.06.2011р. (а.с.10-35, І том).

В ході проведення перевірки було встановлено ряд порушень податкового законодавства.

Зважаючи на те, що виявлених в ході проведеної перевірки ДПІ в м.Суми порушень декілька, суд вважає за необхідне розглянути кожне з виявлених порушень окремо та надати кожному порушенню окремо оцінку проаналізувавши їх з урахуванням обставин, які було зясовано в ході розгляду даної справи.

1) Так, в ході проведення перевірки перевіряючими було встановлено порушення в частині нарахування податку на прибуток, а саме: заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 01.1 Декларацій «доходи від продажу товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 1 467 765 грн.

Отже, ДПІ в м.Суми встановила порушення п.п.1.20.3, п. 1.20 ст.1, п.п.4.1.1 п.4.1. ст.4, п.п.7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України від 22.05.1997 р. № 283/97-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», з урахуванням змін і доповнень, посилаючись на те, що ТOB «Сілікатобетон» протягом перевіреного періоду було здійснено реалізацію готової продукції покупцям СПД ФО за цінами, що є нижчими, ніж звичайні ціни.

При цьому, ДПІ в м.Суми керується п.1.20 Закону України від 22.05.1997р. №283/97-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», відповідно до якого звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотнє, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін, тобто цін, за якими товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримані за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності однорідних) товарів (робіт, послуг). Ідентичними є товари, що мають однакові характерні для них основні ознаки.

Для певної категорії товарів, точніше, для певних умов їх продажу, встановлені спеціальні правила визначення рівня звичайної ціни:

для товарів (робіт, послуг), які продаються шляхом прилюдного оголошення умов їх продажу, звичайною визнається ціна, що міститься у такому прилюдному оголошенні.

При цьому, ДПІ в м.Суми було досліджено Положення про маркетингову політику та ціноутворення по TOB «Сілікатобетон» (а.с.60-64, І том), яке затверджено загальними зборами учасників товариства (протокол №122 від 25.12.2007), відповідно до якого:

- Ціни на продукцію є вільними і визначаються за домовленістю сторін в процесі укладання усного чи письмового договору з урахуванням умов даного положення.

- Перелік роздрібних цін складається на підставі калькуляцій та затверджується наказом по товариству. Роздрібні ціни змінюються у зв'язку з інфляційними процесами, зміною попиту на продукцію та зміною асортименту продукції.

- На підставі затвердженого переліку роздрібних цін формується прайс-лист, який є основним носієм інформації про роздрібну ціну на продукцію Позивача для населення.

- Прайс-лист поновлюється в залежності від зміни цін. В прайс-листі повинні бути включені такі положення, як: найменування продукції, адреса та реквізити, найменування продукції згідно стандартів, характеристика продукції, ціни на продукцію товариства, що встановлюється за одиницю продукції у непакетованому вигляді на складі товариства з урахуванням вартості завантаження транспортного засобу.

- Визначені в прайсовому листі ціни с базовими для роздрібного продажу, до яких можуть бути застосовані знижки відповідно до даного Положення.

В обґрунтування рівня звичайної ціни такого товару (роботи, послуги) учасником розрахунків можуть подаватись оригінали або в установленому порядку засвідчені копії з оригіналів рекламних оголошень, прайс-листів тощо, опублікованих в засобах масової інформації, у тому числі електронних, а також поширені іншими загальновідомими способами. При цьому, звичайною для такого товару (роботи, послуги) визнається ціна, що міститься у такому прилюдному оголошенні.

Позиція відповідача базується на положеннях п.п.7.4.1. п.7.1 ст.7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 р. № 283/97-ВР, відповідно до якого, доход отриманий платником податку від продажу товарів (робіт, послуг) пов'язаним особам, визначається виходячи із договірних цін, але не менших за звичайні ціни на такі товари (роботи, послуги), що діяли на дату такого продажу.

В ході перевірки встановлено, що протягом перевіреного періоду підприємство ТОВ «Сілікатобетон» здійснювало продаж товару СПД-ФО ОСОБА_4 (іден. № НОМЕР_1) згідно Договору №Т-03/4 з територіальним дилером від 11.02.2009 р. та № Т-03/4 від 26.02.2010 р.

Предмет договору: «Продавець зобов'язаний передати у власність Дилеру блоки із ніздрюватих бетонів стінові дрібні D 600 та вироби з ніздрюватих бетонів теплоізоляційні «Термоблоки» розмірами (588x200x288; 588x100x288) в кількості та строки, що визначаються заявкою Дилера, а Дилер зобов'язується приймати Продукцію та оплачувати її на умовах Договору». «Продукція передається Дилеру для її послідуючої реалізації на закріпленій території Фастівського району Київської області з ексклюзивним правом продажу на вказаній території, та на іншій території України та за її межами з не ексклюзивним правом продажу». «Право власності на продукцію, ризик випадкової загибелі або пошкодження Продукції переходить від Продавця Дилеру з моменту передачі останньому Продукції на складі Продавця».

При цьому, ДПІ в м.Суми взято до уваги той факт, що СПД-ФО ОСОБА_4 є зятем (чоловіком дочки) засновника TOB «Сілікатобетон» ОСОБА_5

В Акті перевірки (а.с.13 І том) йде також посилання на письмові пояснення СПД-ФО ОСОБА_4 в яких він зазначає, що фактично не здійснював пошук потенційних покупців, вони самі мене знаходять за допомогою глобальної мережі Інтернет, оскільки маю власний сайт, на якому розміщені прайс-листи продукції та контактна інформація. Транспортування продукції відбувається за рахунок покупців-самозивозом з території TOB «Сілікатобетон».

Крім цього, в Акті перевірки наведено перелік угод на аналогічних умовах які було також укладено з іншими Приватними підприємцями (а.с.13, І том), отже за наслідками перевірки, перевіряючі ДПІ в м.Суми дійшли висновку, що протягом перевіреного періоду TOB «Сілікатобетон» було занижено валовий дохід від реалізації готової продукції власного виробництва на адресу:

СГД-ФО ОСОБА_4 (НОМЕР_1) на загальну суму 370729,41 грн.

СГД-ФО ОСОБА_6О.(НОМЕР_2) на загальну суму 147776,61 грн.

СГД-ФО ОСОБА_7 (НОМЕР_3) на загальну суму 71587,86, грн.

СГД-ФО ОСОБА_8 (НОМЕР_4) на загальну суму 75211,77 грн.

СГД-ФО ОСОБА_9 (НОМЕР_5) на загальну суму 69044,89 грн.

СГД-ФО ОСОБА_10 (НОМЕР_6) на загальну суму 70236,55 грн.

СГД-ФО ОСОБА_11 (НОМЕР_7) на загальну суму 164775.25 грн.

СГД - ФО ОСОБА_12 (НОМЕР_8) на загальну суму 109664,09 грн.

СГД-ФО ОСОБА_13 (НОМЕР_9) на загальну суму 155935,05 грн.

СГД-ФО Голодов CO. (НОМЕР_10) на загальну суму 50713,90 грн.

СГД-ФО ОСОБА_14 (НОМЕР_11) на загальну суму 51719,49 грн.

СГД-ФО ОСОБА_15 (НОМЕР_12) на загальну суму 42379,43 грн.

СГД-ФО ОСОБА_16Ю.( НОМЕР_13 ) на загальну суму 20290,56 грн.

СГД-ФО ОСОБА_17 (НОМЕР_14) на загальну суму 67699,66 грн.

Чим порушено п.п.1.20.3, п. 1.20 ст.1, п.п.4.1.1 п.4.1. ст.4, п.п.7.4.1 п.7.4. ст.7 Закону України від 22.05.1997 р. № 283/97-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств», оскільки реалізацію готової продукції покупцям СПД ФО було здійснено позивачем за цінами, що є нижчими, ніж звичайні ціни.

Однак, суд не погоджується з позицією відповідача, яку викладено в акті перевірки та в письмовому запереченні, виходячи з наступного:

Як зазначалося вище, в обґрунтування визначення звичайної ціни ДПІ в м.Суми в акті перевірки зазначає (стор. 5 акту перевірки): "Для певної категорії товарів, точніше, для певних умов їх продажу, встановлені спеціальні правила визначення рівня звичайної ціни:

- для товарів (робіт, послуг), які продаються шляхом прилюдного оголошення умов їх продажу, звичайною визнається ціна, що міститься у такому прилюдному оголошенні".

При цьому ДПІ в м.Суми визначає форму та перелік документів, що підтверджують таку ціну (стор. 6 акту перевірки): «В обґрунтування звичайної ціни такого товару учасником розрахунків можуть подаватись оригінали або в установленому порядку засвідчені копії оригіналів рекламних оголошень, прайс-листів тощо, опублікованих в засобах масової інформації, в тому числі електронних, а також поширені іншими загальновідомими способами. При цьому, звичайною для такого товару, визнається ціна що міститься у такому прилюдному оголошенні.»

На підставі викладеного вище ДПІ в м. Суми робить висновок, що продаж товарів підприємцям було здійснено за цінами нижчими ніж звичайні.

Однак, судом враховано те, що рівень звичайної ціни для різних категорій споживачів встановлюється підприємством відповідно до Положення про маркетингову політику та ціноутворення, що затверджене загальними зборами учасників протокол №122 від 25.12.2007р., яке було досліджене під час перевірки. Відповідно до наведеного положення, підприємство встановлює наступні категорії цін:

- роздрібні ціни для реалізації продукції кінцевому споживачу для його особистих потреб;

- оптову ціну для реалізації юридичним особам та фізичним особам-підприємцям;

- дилерську ціну для покупців, що мають статус дилера.

Дилерська ціна диференціюється в залежності від статусу дилера, регіону збуту продукції та встановлюється наказом по Товариству. Той факт, що зазначені в акті перевірки підприємці - покупці є дилерами, повністю досліджено перевіркою, про що є відповідне посилання на дилерський договір на стор. 6 в акті перевірки. Перелік покупців, ціна реалізації яких не була визнана звичайною актом перевірки, мають статус дилерів відповідно до укладених договорів.

Крім цього, слід зазначити, що відповідно до п.п. 1.20.8. ст. 1.20 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", обов'язок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому законом. При проведенні перевірки платника податку податковий орган має право надати запит, а платник податку зобов'язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися на норми абзацу першого підпункту 1.20.1 цього пункту.

Доказів того, що ДПІ в м. Суми зверталась з письмовим запитом щодо обґрунтування рівня звичайної ціни на товару, що продавались переліком осіб, що наведені в акті перевірки, відповідачем до суду не надано.

ДПІ в м. Суми було взято в якості звичайної ціни роздрібну ціну продажу товару для населення, однак відповідачем не було враховано інші ціни реалізації продукції, рівень яких затверджено Положенням про маркетингову політику та ціноутворення TOB "Сілікатобетон" затверджене протоколом №122 від 25.12.2007р., положенням про дилерів ТОВ «Силікатобетон" (а.с.65-66, І том) та наказами про зміну цін (а.с.73-108, І том).

Відповідно до п.п. 1.20.2. ст. 1.20 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов'язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між непов'язаними особами надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, пов'язані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт, послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою ознайомлення з ними споживачів.

Таким чином, ДПІ в м. Суми не було враховано співставні умови договорів, накази по підприємству, дилерські договору і в порушення п.п.1.20.2. ст.1.20 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в якості звичайної була визнана ціна, що не відповідає співставним умовам такої реалізації.

Зокрема не було враховано, що іншим дилерам, зокрема регіональному дилеру ТОВ «Атлант» відвантаження товару у відповідні періоди здійснювалось за ціною, що є нижчою ніж ціна продажу фізичним особам, наведеним в акті перевірки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що реалізація продукції дилерам здійснювалась за звичайною ціною, що встановлена спеціально для зазначеної категорії покупців, а висновок ДПІ в м.Суми щодо заниження позивачем валових доходів на загальну суму 1 467 765 грн. та заниження і податкових зобов'язань з податку на додану вартість на суму 293553 грн. є безпідставним.

2) Крім цього, в ході проведення перевірки ДПІ в м.Суми було встановлено заниження суми орендної плати за землю на загальну суму 12 261,09 грн.

В акті перевірки ДПІ в м. Суми зазначає, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про плату за землю", об'єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у користуванні на умовах оренди, а суб'єктом плати за землю (платником) є орендар.

Тобто, платниками плати за землю до бюджету є безпосередньо суб'єкти господарювання, в яких наявний об'єкт оподаткування.

При цьому, що у разі здачі в оренду приміщень землекористувачами, в тому числі орендарями землі, платниками плати за землю до бюджету є орендодавці таких приміщень.

ДПІ в м. Суми зазначає, що в розрахунку суми орендної плати за землю, що підлягає сплаті до бюджету за 2009 та 2010 роки, TOB "Сілікатобетон" було застосовано коефіцієнт на функціональне використання земельної ділянки в розмірі 1,2 - землі промисловості.

Тобто, на думку ДПІ в м. Суми, складаючи розрахунок земельного податку, підприємство, що надає в оренду будівлі іншому суб'єкту господарювання, на відміну від договору оренди та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, повинен враховувати інший коефіцієнт функціонального використання землі.

При цьому, відповідач враховує положення п.3.5 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27 січня 2006 року N 18/15/21/11 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України . від 5 квітня 2006 р. за N 388/12262 «Коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності. Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель, затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.98 N 377 зареєстрованою в Мін'юсті України 14.12.98 за № 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.»

Досліджуючи вищезазначені обставини, судом було надано оцінку доказам, які надані позивачем до суду: податкові декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2009 та 2010 роки, Договір земельної ділянки від 05.10.2006р., договори оренди нерухомості та нежитлових приміщень (а.с.48-95, ІІ том).

Щодо висновків відповідача про заниження позивачем суми орендної плати за землю на загальну суму 12 261,09 грн., суд вважає за необхідне зазначити, що ст.21 Закону України від 06.10.1998 № 161-XIV "Про оренду землі", встановлено, що розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB "Сілікатобетон" уклало договір оренди земельної ділянки з Сумською міською радою від 05 жовтня 2006 року (а.с.48-50, ІІ том), який зареєстровано у Державному реєстрі земель 27 листопада 2006 року.

В наведеному договорі оренди земельної ділянки зазначено, що на земельній ділянці знаходяться нежитлові споруди. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки встановлена в договорі становить 14 208 415,38 грн. Орендна плата на рік становить 1,0% від нормативної грошової оцінки землі. Відповідно до п. 3 договору, оренда плата обов'язково перераховується щорічно станом на 01 січня поточного року в разі зміни розміру коефіцієнту індексації, що застосовується при проведенні розрахунку грошової оцінки землі, про що повідомляється орендар.

Відповідно до ст.30 ЗУ «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі, в тому числі розміру орендної плати, здійснюється за взаємною згодою сторін. Отже, законодавством встановлена недопустимість односторонньої зміни умов договору оренди землі.

Таким чином, TOB "Сілікатобетон" подало розрахунок орендної плати за землю у повній відповідності до договору оренди землі та діючого законодавства України.

Крім того, розрахунок орендної плати за землю, встановлений наказом ДПА України від 20.12.2005 № 588 "Про затвердження форми податкової декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності", що діяв на момент подання звітності за 2009 та 2010 роки, не містив взагалі можливості зазначення будь якого коефіцієнту та відображення будь яких інших відомостей про розмір орендної плати за землю, ніж ті, що зазначені в самому договорі оренди землі.

Слід також зазначити, що в акті перевірки ДПІ в м. Суми визнає повністю правомірним та таким що визначено в повній відповідності до норм діючого законодавства нарахування орендної плати за земельну ділянку площею 147338,41 кв.м., тобто 97% з загальної площі отриманої в оренду земельної ділянки 151266 кв.м..

Площі земельних ділянок, що знаходяться під наданими в оренду нежитловими приміщеннями та обладнанням, саме за які було донараховано орендної плати за землю в акті перевірки за розрахунками ДШ в м. Суми становить 3927,59 кв.м.

Зазначений розрахунок землі під наданими в оренду приміщеннями було здійснено наступним чином: площа зданих в оренду приміщень 985,1 кв.м. було помножено на коефіцієнт 3,987 кв.м. (площа землі на 1 кв.м приміщень 151266 кв. м. /37935,2 кв.м).

За зазначеного розрахунку не зрозуміло, яким чином ДПІ в м. Суми було розраховано площа земельної ділянки під приміщеннями, що надані в оренду.

Відповідно, статтею 286.1 Податкового кодексу України та ст. 13 Закону України «Про плату за землю", підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В акті перевірки відсутні взагалі посилання на дані земельного кадастру згідно яких було розраховано площу земельної ділянки, на якій знаходяться нежитлові приміщення та обладнання, що надані в оренду.

Крім того, в акті перевірки відсутні посилання на документ, на підставі якого ДПІ в м.Суми розрахувала площу земельної ділянки під обладнанням 255,6 кв.м., яке відповідно до договору оренди №1-а від 01.04.2010р. отримано у користування СГД - ФО ОСОБА_18

На підставі викладеного, донарахування ДПІ в м.Суми орендних платежів за землю без внесення змін до договору оренди землі є передчасним та безпідставним, а також таким, що не відповідає положенням ст.21 та ст.30 Закону України "Про оренду землі".

Крім цього, в акті перевірки ДПІ в м.Суми за 2009 рік встановлено наступні факти порушень діючого законодавства, що призвели до збільшення об'єкта оподаткування на суму 793444,00 грн.:

- донарахування суми валових доходів у зв'язку з застосуванням звичайних цін на загальну суму 780 027 грн.

- встановлення помилкового віднесення до складу валових витрат суми 13417, грн., а саме:

5017,00 грн. - абз.1 розділу 3.1.2 Валові витрати на суму 5017 грн. TOB "Сілікатобетон" не було виключено зі складу валових витрат витрати на придбання товарів, що в подальшому не були використані на господарські потреби.

8400,00 грн. - абз.8 розділу 3.1.2 Валові витрати TOB "Сілікатобетон" включено до валових витрат витрати на страхування цивільної відповідальності, пов'язаної з експлуатацією орендованого майна.

Однак, як стверджує позивач, за даними платника, за результатами 2009 року підприємство не повинно було сплачувати податок на прибуток взагалі, так як за результатами всіх поданих декларацій та уточнюючих розрахунків за звітний період 2009 рік було задекларовано збиток на суму 1 766 799,00 грн.

Крім того, за даними ДПІ в м.Суми, за результатами 2009 року, підприємство отримало збиток на суму 973 355 грн. (ряд.3 графи 8 "Об'єкт оподаткування "+" (від'ємне значення "-" ряд.08 Декларації" табл. "Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податку на прибуток" стор. 20-21 акту перевірки), що значно перевищує суму донарахованого об'єкта оподаткування - 793 444,00 грн.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в м.Суми №/0/49823 від 22 червня 2011 року було зменшено суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 792 785,00 грн. за 2010 рік.

До розрахунку від'ємного значення взагалі не було включено 2009 рік.

В акті перевірки ДПІ в м.Суми за 2010 рік встановлено наступні факти порушень діючого законодавства, що призвели до збільшення об'єкта оподаткування на суму 792 785,00 грн.:

- донарахування суми валових доходів у звязку з застосуванням звичайних цін на загальну суму 687 738 грн.;

- встановлення помилкового віднесення до складу валових витрат суми 105047, грн., а саме:

25202 грн. - абз.) 1 розділу 3.1.2 Валові витрати TOB "Сілікатобетон" не було виключено зі складу валових витрат на придбання товарів, що в подальшому не були використані на господарські потреби.

«-» 16412 грн. абз.2 розділу 3.1.2 Валові витрати, за даними перевірки підлягають збільшенню валові витрати на придбання матеріальних цінностей (стор. 13 акту перевірки);

96257 грн. абз.7 розділу 3.1.2 Валові витрати, за даними перевірки TOB "Сілікатобетон" помилково було включено до валових витрат (включено 2 рази) витрат на поліпшення основних фондів (стор. 15 акту перевірки).

Однак, перевіркою не було враховано, що валові витрати підприємства за 4 квартал 2010 року підлягають збільшенню на суму 354 589, 83 грн. по відсоткам за банківським кредитом.

Отже, підприємством було задеклароване від'ємне значення об'єкта оподаткування за 2010 рік на суму 3241587 грн. (стор. 20-21 акту перевірки).

Таким чином, ДПІ в м. Суми помилково було збільшено об'єкт оподаткування на суму 792785,00 грн., що призвело до зменшення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на суму 792785,00 грн. за 2010 рік, що відображено в повідомленні - рішенні Державної податкової інспекції в м. Суми №/0/49823 від 22 червня 2011 року.

На підставі викладеного суд погоджується з позицією позивача в тій частині, що ДПІ в м. Суми було неправомірно донараховано валових доходів за 2010 рік у зв'язку з застосуванням звичайних цін на загальну суму 687738 грн. та не враховано у складі валових витрат підприємства за 4 квартал 2010 року суми 354589,83 грн. по відсоткам за банківським кредитом,

В результаті від'ємне значення об'єкту оподаткування за 2010 рік повинно було становити за даними перевірки 3491130 грн. (2448802 грн. (ряд 7 графи 8 "За даними перевірки" табл. "Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податку на прибуток" стор. 20 акту перевірки) + 687738 грн. + 354590 грн.)

Враховуючи, що підприємство самостійно задекларувало від'ємне значення об'єкта оподаткування 3241587 грн., то сума, що повинна бути врахована перевіркою була б значно більшою 3491130 грн.

Таким чином, TOB "Силікатобетон" не було завищено в 2010 році суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств. При цьому, суд бере до уваги надану позивачем довідку банку, яка підтверджує правильність нарахування TOB "Сілікатобетон" відсотків за кредитним договором. Так, довідкою банку підтверджено в повному обсязі факт нарахування та сплати в повному обсязі відсотків за Генеральним кредитним договором № 1 від 15.05.2008р. за період з 01.10.2010р. по 31.12.2010р. по додатковим угодам №0 від 15.05.2008р. та №0 від 15.05.2008р. на загальну суму 354589,83 грн., а саме:

по додатковій угоді №0:

з 01.01.2010 по 31.10.2010р. на суму 57293,74 грн.

з 01.11.2010 по 30.11.2010р. на суму 55445,55 грн.

з 01.12.2010 по 31.12.2010р. на суму 57293,74 грн.

по додатковій угоді №0

з 01.01.2010 по 31.10.2010р. на суму 62284,31 грн.

з 01.11.2010 по 30.11.2010р. на суму 60134,01 грн.

з 01.12.2010 по 31.12.2010р. на суму 62138,48 грн.

Слід зазначити, що відповідно до норм чинного законодавства, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податковою зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях. Таким чином, при проведенні документальних перевірок платників податків органи державної податкової служби зобов'язані враховувати факти, як заниження, так і завищення сум податкових зобов'язань.

Але, незважаючи на викладене вище, в акті перевірки товариства працівниками ДПІ в м. Суми факти порушення законодавства було відображено однобоко, а саме зазначено заниження валових витрат, водночас взагалі не взято до уваги помилкове не включення до складу валових відсотків за кредит на загальну суму - 354589,83 грн.

В додатку до акту перевірки "Реєстр кореспонденції рахунків бухгалтерського обліку та показників валових витрат TOB "Сілікатобетон" за 2010 рік в рядку "% за кредит" та графах "грудень 2010р." перевіркою взагалі не було включено витрат на сплату з відсотків по кредитам на загальну суму 354589,83 грн., а саме за кредитним договором №0 за жовтень-грудень 2010 року на суму 170033,03 грн. та кредитним договором № за жовтень-грудень 2010 року на суму 184556,80 грн. При цьому, перевіркою в повному обсязі підтверджено віднесення до валових витрат відсотків за зазначеними кредитними договорами в попередніх періодах, що підтверджується наведеним вище додатком до акту перевірки.

Отже, ДПІ в м. Суми безпідставно не враховано у складі валових виграти на загальну суму - 354589,83 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за доведеними ті обставини на які посилається позивач, тому вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ в м.Суми №/0/49822 від 22.06.2011р., податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Суми №/0/49823 від 22.06.2011р., податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Суми №/0/49821 від 22.06.2011р. та податкового повідомлення-рішення ДПІ в м.Суми №/0/49817 від 22.06.2011р., є правомірними, обґрунтованими і, відповідно, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сілікатобетон" до Державної податкової інспекції в м. Суми про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми №/0/49822 від 22 червня 2011 року щодо збільшення грошового зобовязання з податку на прибуток на суму 134455,00 грн., в т.ч. основного платежу 107564,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 26891,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми №/0/49823 від 22 червня 2011 року щодо зменшення суми відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток на суму 792785,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми №/0/49821 від 22 червня 2011 року щодо збільшення суми грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 366941,00 грн., в т.ч. основного платежу 293553,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 73388,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми №/0/49817 від 22 червня 2011 року щодо збільшення суми грошового зобовязання за платежем орендна плата за землю на загальну суму 15326,00 грн., в т.ч. основного платежу 12261,00 грн. та штрафних (фінансових) санкцій на суму 3065,00 грн. < Сума стягнення (цифрами) > < ОСОБА_8 >

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 19.09.2011 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець