Справа № 1570/4454/2012
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2012-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1570/4454/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2012 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Маковейчук Т.С.,

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю від 03.09.2012р.),

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю №31884/9/10-117 від 21.08.2012р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТР Лоджистік»до ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ТР Лоджистік» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС про скасування податкових повідомлень-рішень від 22.05.2012р. № та №. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТР Лоджистік»по взаємовідносинам з ТОВ «МАКСАН ТРАНС»за період 01.01.2011р. по 31.12.2011р., якою встановленні порушення ТОВ «ТР Лоджистік» п.198.1, п.198.2, п.198.3 та 198.6 ст.198, п.138.2 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України у звязку із чим винесені оскаржені податкові повідомлення-рішення. Позивач не погоджується з встановленими у ході перевірки порушеннями та зазначив, що податковий кредит сформований ним за рахунок сум податку, сплачених контрагенту, підтверджений належним чином оформленими податковими накладними та всіма необхідними первинними документами. Також, позивач вважає, що підстави та повноваження у податкового органу робити в висновок про те, що правочини між ТОВ «МАКСАН ТРАНС»та його контрагентами носять фіктивний характер відсутні. Позивач також зазначив, що факт визнання з боку контрагентів будь-яких протиправних дій не тягне за собою змін бази оподаткування та обовязку підприємства коригувати раніше заявлені показники податкових зобовязань та податкового кредиту. За таких обставин позивач вважає, що податкові повідомлення - рішення від 22.05.2012р. № та № підлягають скасуванню.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав наведених у адміністративному позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТР Лоджистік» по взаємовідносинам з ТОВ «МАКСАН ТРАНС»за період 01.01.2011р. по 31.12.2011р. За результатами перевірки складено акт від 04.05.2012р. №1426/22-4/36851500, у якому зазначені висновки про встановлені під час перевірки порушення позивачем п.198.1, п.198.2, п.198.3 та 198.6 ст.198, п.138.2 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України. У звязку з зазначеним прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступне.

ТОВ «ОСОБА_3 Ел Україна» зареєстроване 30.12.2009р. як юридична особа Виконавчим комітетом Одеської міської ради, що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (Т.3 а.с.31-32) Відповідно до Рішення власника (учасника) №1/09-11 від 21.09.2011р. ТОВ «ОСОБА_3 Ел Україна»перейменовано на ТОВ«ТР Лоджистік»(Т.3 а.с.29-30,36-37). ТОВ «ТР Лоджистік» перебуває на обліку у ДПІ у Приморському районі м.Одеси з 11.01.2010р. за №94038, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків №2167 від 29.09.2011р. (Т.3 а.с.35)

У період з 19.04.2012р. по 25.04.2012р. відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТР Лоджистік» по взаємовідносинам з ТОВ «МАКСАН ТРАНС»за період 01.01.2011р. по 31.12.2011р. За результатами зазначеної перевірки складено акт №1426/22-4/36851500 від 04.05.2012р. (Т.10-35).

Так, перевіркою встановленні порушення ТОВ «ТР Лоджистік»:

1) п.198.1, п.198.2, п.198.3 та 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 170 982грн., у тому числі: за березень 2011року на суму 6133грн.; за квітень 2011року на суму 20325грн.; за травень 2011року на суму 15763грн.; за червень 2011року на суму 9700грн.; за липень 2011року на суму 10370грн.; за серпень 2011року на суму 10466грн.; за вересень 2011року на суму 30870грн.; за жовтень 2011року на суму 21462грн.; за листопад 2011року на суму 26333грн.; за грудень 2011року на суму 19560грн.

2) п.138.2 ст.138 та п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 207 947грн., у тому числі: за 1 квартал 2011року на суму 11567грн.; за 2 квартал 2011року 53944грн.; за 2-3 квартал 2011року на суму 116162грн. (у т.ч. за 3 квартал 62218грн.); за 2-4 квартал 2011року 196380грн. ( у т.ч. за 4 квартал 80218грн.).

На підставі зазначеного акту перевірки, ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № від 22.05.2012р., яким ТОВ «ТР Лоджистік» збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 170982 грн. за основним платежем та визначено штрафні (фінансові) санкції у сумі 29 766грн. (Т.1 а.с.37)

- № від 22.05.2012р., яким ТОВ «ТР Лоджистік» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на 207 947грн. за основним платежем та визначено штрафні (фінансові) санкції у сумі 1грн. (Т.1 а.с.36)

Зазначені висновки відповідача про встановлені у ході перевірки порушення ТОВ«ТР Лоджистік»податкового законодавства ґрунтуються на тому, що ТОВ «ТР Лоджистік» за перевірений період документально не підтверджено витрати по ланцюгу постачання від постачальника ТОВ «МАКСАН ТРАНС»та, відповідно, неправомірно включено до складу податкового кредиту суми ПДВ по постачальнику ТОВ «МАКСАН ТРАНС».

Так, відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема,у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п.198.2. ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст.198 цього Кодексу передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України не включається до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

При цьому, суд не обмежується виключно формальним застосуванням приписів Податкового кодексу України, а віддає перевагу встановленню фактичних обставин та достовірності поданих доказів над їх формальною наявністю та відповідністю за зовнішніми ознаками вимогам нормативних актів.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з вищезазначеними нормами Податкового кодексу України.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини як рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

При цьому, наявність укладеного між учасниками господарської операції цивільно-правового договору або відсутність визнання такого договору недійсним або нікчемним сама собою не свідчить про реальність вчинення відповідної операції. В податкових відносинах не може застосовуватися стаття 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів за змістом пункту 44.1 Податкового кодексу України не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості умислу платників податку - учасників відповідної операції.

Так, судом встановлено, що ТОВ «ТР Лоджистік»з ТОВ «МАКСАН ТРАНС»було укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів від 09.03.2011р. №09/03/11-02. (Т.7 а.с.246-249), відповідно до умов якого позивач доручає ТОВ «МАКСАН ТРАНС»експедицію, отримання, транспортування та доставку імпортних-експортних вантажів.

За нормами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»бухгалтерський та податковий облік базується на даних первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій. Згідно визначення, яке наведено у статті 1 Закону України №996-ХІУ, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В статті 9 даного Закону зазначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства, установи, від імені яких складений документ, назву документа (форми), код форми, дату і місце складання; зміст господарської операції, вимірювачі господарської операції (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Дотримання наведених вимог дає можливість підтвердити виконання договору та, відповідно, реальність здійснюваних операцій.

ТОВ «ТР Лоджистік»на підтвердження реальності виконання договору з ТОВ«МАКСАН ТРАНС»про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів надано до суду виписані ТОВ «МАКСАН ТРАНС»податкові накладні (Т.1 а.с.157-250, Т.2 а.с.1-15, Т.3 а.с.156-250, Т.4 а.с.1-15;) Однак, зазначені податкові накладні не можуть бути прийняті у якості беззаперечних доказів реальності виконання зазначеного договору, оскільки податкові накладні самі по собі не можуть свідчити про дійсне виконання господарської операції. При цьому, податкові накладні (Т.1 а.с.162, Т.3 а.с.224) не підписані з боку ТОВ «МАКСАН ТРАНС».

Також, на підтвердження виконання ТОВ «МАКСАН ТРАНС»договору про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів від 09.03.2011р. №09/03/11-02 позивачем надано акти здачі-приймання виконаних робіт (Т.1 а.с.56-156, Т.3 а.с.55-155) Однак, зазначені документи не можуть бути прийняті у якості доказів виконання перевезень ТОВ «МАКСАН ТРАНС», оскільки у актах здачі-приймання виконаних робіт (Т.1 а.с.56-85, 87-89, Т.3 а.с. 121, 123, 127-155) не зазначено прізвище імя по-батькові особи, що їх підписала, що не дає можливості ідентифікувати особу відповідальну за оформлення такого документу. Разом з тим, акт приймання передачі (Т.3 а.с.114) підписаний з боку ТОВ «МАКСАН ТРАНС» - ОСОБА_4, а з боку ТОВ«ТР Лоджистік»відсутній підпис особи відповідальної за оформлення такого документу.

Також, на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ «МАКСАН ТРАНС» позивачем надано подорожні листи вантажного автомобіля (Т.4 а.с.214-250; Т.5 а.с.1-154) Однак, зазначені подорожні листи не можуть братися до уваги, оскільки вони не свідчать про надання транспортно-експедиційних послуг, а лише свідчать про облік роботи транспортного засобу.

Надані до суду міжнародні товарно-транспортні накладні (Т.2 а.с.16-220, Т.4 а.с.16-213) свідчать про здійснення перевезень ТОВ «МАКСАН ТРАНС», але з них не вбачається, що вони здійснені на користь позивача та повязані з виконанням договору надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів від 09.03.2011р. №09/03/11-02.

Позивачем у підтвердження виконання договору з ТОВ «МАКСАН ТРАНС»про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів від 09.03.2011р. №09/03/11-02 надано також документи: рахунки (Т.5 а.с.161, 164; Т.6 а.с.63-72), акт приймання-передавання робіт (надання послуг) одержаних ТОВ «ЮТІ Україна»від позивача від 21.04.2011р. (Т.5 а.с.162, 165) податкові накладні які виписані позивачем (Т.5 а.с.163, 166, 240-241, 242-250; Т.6 а.с.1-62, 73-109); акти приймання-передачі робіт (надання послуг) позивачем щодо виконання роботи на користь ТОВ «Добриня дар»(Т.5 а.с.167-168, 170, 172-176, 189-195, 197-201, 204, 219-232, 243); акти приймання-передачі (надання послуг) позивачем які були виконання роботи на користь ТОВ «Аквавіта»(Т.5 а.с.169, 179-180, 185, 188, 210, 213-218); акти приймання-передачі (надання послуг) позивачем які були виконані роботи на користь ТОВ «Ей.Дж.Ей.Трендінг Україна»(Т.5 а.с.171, 205, 211-212), акти приймання-передачі робіт (надання послуг) які були надані позивачем на користь «Добрострой» (Т.5 а.с.177, 183-184, 186-187, 203, 206-209, Т.6 а.с.72,); акти приймання-передачі робіт (надання послуг) які були надані позивачем на користь ТОВ «Омри»(Т.5 а.с.178); акт приймання-передачі робіт (надання послуг) які були надані позивачем на користь ТОВ «Аратта»(Т.5 а.с.181); акти приймання-передачі робіт (надання послуг) які були надані позивачем на користь ТОВ «НПЦ»(Т.5 а.с.182, 196); акт приймання-передачі робіт (надання послуг) які були надані позивачем на користь ТОВ «Галка»(Т.5 а.с.233); акт приймання-передачі робіт (надання послуг) які були надані позивачем на користь Радуга-N (Т.5 а.с.234); акт приймання-передачі робіт (надання послуг) які були надані позивачем на користь ТОВ «Добриня дар»(Т.5 а.с.235-239); договір про транспортно-експедиційне обслуговування від 28.03.2011р. (Т.6 а.с.110-114); договір №29/04-01 від 29.04.2011р. (Т.6 а.с.115-117); договір №19/05-01 від 19.05.2011р. (Т.6 а.с.118-123); договір №02/03-01 від 04.03.2011р. (Т.6 а.с.124); договір про надання транспортно-експедиційних послуг №22/1 від 22.03.2011р.(Т.6 а.с.126-130); договір на виконання послуг №02/03/1 від 02.03.2011р. (Т.6 а.с.131-133); договір №20/03-01 від 20.03.2011р. (Т.6 а.с.134-139); договір 010411-01 від 01.04.2011р. (Т.6 а.с.140-145); договір №100311 від 10.03.2011р. (Т.6 а.с.146-150); договір про транспортно-експедиційне обслуговування №29071-01 від 29.07.2011р. (Т.6 а.с.151-158); договір №01/0811-01 від 01.08.2011р. (Т.6 а.с.159-164); договір №01/03-02 від 01.03.2011р. (Т.6 а.с.165-170); договір №011111-01 від 01.11.2011р. (Т.6 а.с.171-175, 187-190); договір №250511-01 від 25.03.2011р. (Т.6 а.с.176-186); договір №01/02-03 від 22.03.2011р. (Т.6 а.с.191-196). Однак зазначені документи щодо правовідносин позивача з його контрагентами, які надані до суду, не свідчать про реальність господарських операцій позивача саме з ТОВ «МАКСАН ТРАНС».

Враховуючи викладене, суд вважає, що встановлені судом факти не суперечать висновкам відповідача, які викладені у акті перевірки №1426/22-4/36851500 від 04.05.2012р., у звязку з чим винесені на його підставі податкові повідомлення рішення від 22.05.2012р. № та № є правомірними.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд дійшов висновку, що ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС податкові повідомлення-рішення від 22.05.2012р. № та № прийняті правомірно та підстави для їх скасування відсутні, а тому позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТР Лоджистік» задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТР Лоджистік»до ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС про скасування податкових повідомлень-рішень від 22.05.2012р. № та № - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 20 листопада 2012 року

Суддя К.О. Танцюра

.