Справа № 802/2279/15-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 р. м. Вінниця

Справа № 802/2279/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кулика Віталія Віталійовича,

представника позивача: Герасименка О.Л.,

відповідача: не з"явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: приватного акціонерного товариства швейної фабрики "Бужанка"

до: державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області Андрейцової Людмили Романівни

про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось приватне акціонерне товариство швейна фабрика "Бужанка" ( далі - ПАТ швейна фабрика "Бужанка", позивач ) з адміністративним позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області Андрейцової Людмили Романівни ( далі - відповідач ) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.04.2015 позивач подав відповідачу заяву, в якій просив провести державну реєстрацію прав на майновий комплекс будівель та споруд, що розташований в м. Бершадь Вінницької області, по вул. Червона, 37. Однак, 22.05.2015 державним реєстратором прав на нерухоме майно Андрейцовою Л.Р. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №21485983.

На думку позивача, така відмова є протиправною, не грунтується на нормах закону, порушує права позивача, у зв'язку з чим останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином. Проте, відповідач надала заяву за вх. № 13258 від 27.08.2015 про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов визнає в повному обсязі.

Частина 4 ст. 122 КАС України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на приписи ч. 4 ст. 128 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, беручи до уваги визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії ); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 20.04.2015 представник ПАТ швейна фабрика "Бужанка" Герасименко О.Л. звернувся до Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області з заявою про проведення державної реєстрації права власності на майновий комплекс будівель та споруд, що розташований в м. Бершадь Вінницької області, по вул. Червона, 37, до якої долучив документи необхідні для проведення державної реєстрації ( а.с. 10 ).

На підставі поданої заяви та долучених до неї документів, 22.05.2015 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області Андрейцовою Л.Р. прийнято рішення № 21485983 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, у зв'язку з відсутністю всіх необхідних документів для проведення державної реєстрації, а саме: акту приймання передачі з повним переліком всіх об'єктів нерухомого майна майнового комплексу та їх характеристикою, завіреного печатками та підписами сторін. Крім того, в рішенні відповідач зазначає про не виконання ПАТ швейна фабрика "Бужанка" пункту 5.1 Договору купівлі-продажу, а саме, що позивачем не здійснено реєстрацію об'єкта нерухомого майна в БТІ та не отримано реєстраційного посвідчення і довідки-характеристики об'єкта.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суб'єкта владних повноважень, вважаючи його протиправним та таким, що порушує права ПАТ швейна фабрика "Бужанка", позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно з ст.1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ( далі - Закон України №1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Орган державної реєстрації прав, державні реєстратори зобов'язані надати до відома заявників інформацію про необхідний перелік документів для здійснення державної реєстрації прав.

Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року (далі - Порядок №868).

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена (ч. 4 ст. 24 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Як зазначено відповідачем в оскаржуваному рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №21485983 від 22.05.2015, воно прийняте у зв'язку з не поданням позивачем акту приймання - передачі з повним переліком всіх об'єктів нерухомого майна майнового комплексу та їх характеристикою, завіреного печатками та підписами сторін.

Проте, суд не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки воно спростовується самою карткою прийому заяви № 20770653 від 20.04.2015 року, яка підписана державним реєстратором ( а.с. 10 ), згідно якої, разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №11064767 від 20.04.2015 року, державному реєстратору подано наступні документи :

- договір купівлі-продажу №8-95 від 19.09.1995( а.с. 12-15);

- технічний паспорт № б/н від 21.07.2011 на майновий комплекс будівель та споруд, розташований за адресою вул. Червона, 37, м. Бершадь, Вінницька область ( а.с. 35-59 );

- перелік майна, переданого у власність організації орендарів орендного підприємства "Бершадська швейна фабрика "Бужанка"", правонаступником якої є ПРАТ швейна фабрика "Бужанка", №03-16/299 від 05.02.2004 року ( а.с. 16-17).

Крім того, як зазначив в судовому засіданні представник позивача, до заяви про реєстрацію права власності, поданої державному реєстратору були надані також рішення судів, в тому числі і Вищого господарського суду України, яким за ПРАТ швейна фабрика "Бужанка" визнано право власності на низку об'єктів цілісного майнового комплексу швейної фабрики, розташованого за адресою: вул. Червона, 37, м. Бершадь, Вінницька область (а.с. 19-34).

Згідно з пунктом 15 Порядку під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону;

5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Судом встановлено, що перелік майна, переданого у власність організації орендарів орендного підприємства "Бершадська швейна фабрика "Бужанка"", на який посилається в оскаржуваному рішенні відповідач, датований 05.02.2004 року, разом з тим, до державного реєстратора ПРАТ швейна фабрика "Бужанка" звернулось у 2015 році.

З пояснень представника позивача встановлено, що саме обставина, що між датою видачі вищезгаданого документу та зверненням з останнім до державного реєстратора пройшов значний проміжок часу, викликала у державного реєстратора підозру щодо недостовірності поданих підприємством документів.

Суд зауважує, що у абз. 3 п. 13 Порядку визначено, що подання заявником документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, не в повному обсязі не є підставою для відмови у прийнятті заяви.

В силу п. 16 Порядку у разі подання документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав, не в повному обсязі державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття, що також закріплено у ст. 22 Закону.

Таким чином, у разі виникнення у відповідача сумнівів щодо достовірності поданих заявником документів, державний реєстратор відповідно до норм чинного законодавства зобов'язаний був зупинити розгляд заяви для усунення заявником недоліків та/або для підтвердження достовірності поданих документів.

На підтвердження достовірності відомостей, зазначених в переліку майна, переданого у власність організації орендарів орендного підприємства "Бершадська швейна фабрика "Бужанка"", на який посилається в оскаржуваному рішенні відповідач, позивач надав суду лист-відповідь регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області №11-08/1447 від 29.05.2015 (а.с. 71), в якому останній повідомив позивача, що оскільки підприємством 05.05.2004 вже отриманий відповідний Перелік майна за №03-16/299 повторна його видача можлива лише у вигляді дублікату при втраті оригіналу документу за встановленим порядком.

З досліджених судом документів вбачається, що ПРАТ швейна фабрика "Бужанка" надало державному реєстратору всі необхідні документи, передбачені статтею 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", зокрема, і акт приймання - передачі з повним переліком майна, переданого у власність організації орендарів орендного підприємства "Бершадська швейна фабрика "Бужанка", який на момент звернення до Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області був чинним.

Що стосується посилань відповідача на не виконання ПРАТ швейна фабрика "Бужанка" пункту 5.1 Договору купівлі-продажу №109 від 19.09.1995 суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 19.09.1995 між позивачем (покупець) та регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області (продавець) укладено договір купівлі-продажу №109, предметом якого є майновий комплекс орендного підприємства Бершадської швейної фабрики "Бужанка", що розташований за адресою: вул. Червона, 37, м. Бершадь, Вінницька область.

Згідно пункту 5.1 вищезазначеного Договору покупець зобов'язаний в місячний термін з моменту підписання акту прийому-передачі підготувати установчі документи, провести державну реєстрацію об'єкту підприємницької діяльності у Бершадській міській Раді народних депутатів та надати один примірник документів Продавцеві; протягом двох років зберігати профіль підприємства; до кінця поточного року через бюро технічної інвентаризації виготовити технічний паспорт підприємства та надати Продавцю реєстраційне посвідчення і довідку-характеристику на будівлі підприємства; додавати щорічну публічну звітність співвласникам господарського товариства, створеного на базі об'єкту приватизації, про результати діяльності, розподіл прибутку за підсумками роботи за рік; протягом двох років після підписання Договору зберігати не менше 2/3 робочих місць на підприємстві. Це положення не є перешкодою для звільнення працівників підприємства за порушення ними трудової дисципліни, або за їх власною ініціативою.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, однією з підстав для його винесення слугувало саме не виконання в повному обсязі взятих на себе ПАТ швейна фабрика "Бужанка" вищенаведених зобов'язань, а саме в частині реєстрації нерухомого майна в БТІ та отримання реєстраційного посвідчення і довідки - характеристики об'єкта.

Суд критично ставиться до таких посилань відповідача, як на підставу для відмови позивачу у проведенні державної реєстрації права власності, та звертає увагу відповідача на те, що усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Так, у рішенні про відмову в державній реєстрації відповідач посилається на ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (без зазначення конкретної обставини, з посиланням на відповідний пункт вказаної статті) та пункти 16 та 20 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За змістом ч. 1 ст. 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене право, обтяження не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав; 3) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень звернулася неналежна особа; 4) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; 5) заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна, крім випадків, встановлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-1) заяву про державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 5-2) заяву про державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності, подано за відсутності державної реєстрації права власності, крім випадків, установлених частиною дев'ятою статті 15 цього Закону; 5-3) під час подання заяви про державну реєстрацію права власності на підприємство як єдиний майновий комплекс, житловий будинок, будівлю, споруду (їх окремі частини), що виникло на підставі документа, за яким правонабувач набуває також право власності на земельну ділянку, не подано заяву про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку; 5-4) після завершення п'ятиденного строку з дня отримання заявником письмового повідомлення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав не усунено обставин, що були підставою для прийняття такого рішення; 5-5) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 5-6) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка не є державним кадастровим реєстратором або державним виконавцем; 6) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Разом з тим, вищенаведений перелік підстав для відмови у проведенні державної реєстрації не включає в себе таку підставу, як невиконання умов договору, укладеного з між заявником та іншою стороною договірних відносин.

Таким чином, суд критично оцінює посилання відповідача, викладені в оскаржуваному рішенні, щодо невиконання ПРАТ швейна фабрика "Бужанка" пункту 5.1 Договору купівлі-продажу №109 від 19.09.1995, оскільки вищезазначена обставина не є перешкодою у прийнятті позитивного рішення при розгляді заяви про реєстрацію права власності, за умови надання заявником до заяви про державну реєстрацію прав на майновий комплекс будівель та споруд, що розташований в м. Бершадь Вінницької області, по вул. Червона, 37, усіх необхідних документів, перелік яких визначений в ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

З огляду на викладене суд доходить висновку, що рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 21485983 від 22.05.2015, прийняте державним реєстратором Андрейцовою Л.Р., не грунтується на нормах закону, є протиправним, в зв"язку з чим підлягає скасуванню.

В той же час, що стосується вимоги позивача про визнання неправомірними дій державного реєстратора, що полягали у винесенні ним оскаржуваного рішення про відмову в державній реєстрації права власності, то суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Результатом оскаржуваних позивачем дій стало прийняття відповідачем рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 21485983 від 22.05.2015. При оскарженні такого рішення суд перевіряє правомірність дій щодо його винесення (прийняття) і у випадку встановлення протиправності в таких діях, скасовує відповідне рішення. Вказане свідчить про те, що скасування рішення охоплює в собі й визнання протиправними дій при його прийнятті, а тому питання протиправності дій, у даному випадку, окремого окреслення судовим рішенням не потребує.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області здійснити реєстрацію права власності на майновий комплекс будівель та споруд, розташований в м. Бершадь Вінницької області, по вул. Червона, 37, за ПРАТ швейна фабрика "Бужанка", суд зазначає таке.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

У Постанові від 21 жовтня 2010 року №П-278/10 Вищий адміністративний суд України зазначає, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 № 21-87а13.

Враховуючи викладене, суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження, що належать виключно до компетенції Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, а також зобов'язувати відповідача - суб'єкта владних повноважень вчиняти певні дії чи приймати рішення за умови настання чи встановлення певних обставин.

Водночас частиною 2 статті 11 КАС України допускається вихід суду за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З урахуванням викладеного, з метою захисту порушеного права позивача суд вважає за потрібне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бершадського РУЮ Вінницької області Андрейцову Л.Р. повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, подану Герасименко О.Л. та зареєстровану у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.04.2015 року за реєстраційним номером 11064767, про проведення державної реєстрації права власності на майновий комплекс будівель та споруд, що розташований у Вінницькій області, Бершадський район, м. Бершадь, вул. Червона, 37, за приватним акціонерним товариством швейна фабрика " Бужанка" ( ).

При цьому, приймаючи таке рішення, суд керується нормами п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, відповідно до яких у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи визнання позову відповідачем суд виходить з наступного.

Частиною 3 статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов повністю або частково.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиї права, свободи або інтереси, заявлені позовні вимоги відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи.

Підсумовуючи вищевикладене та враховуючи визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що в ході судового розгляду справи позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги щодо визнання протиправним та скасувати рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області Андрейцовою Л.Р. № 21485983 від 22 травня 2015 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд керується частиною 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Таким чином, суд присуджує ПАТ швейна фабрика " Бужанка" з Державного бюджету України здійснені ним документально підтверджені судові витрати (судовий збір ) в сумі 36,54 грн.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області Андрейцовою Л.Р. № 21485983 від 22 травня 2015 року, щодо відмови у державній реєстрації права власності на майновий комплекс будівель та споруд, що розташований у Вінницькій області, Бершадський район, м. Бершадь, вул. Червона, 37, за приватним акціонерним товариством швейна фабрика " Бужанка" ( ).

Зобов"язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області Андрейцову Л.Р. повторно, з урахуванням висновків суду, розглянути заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, подану Герасименко О.Л. та зареєстровану у базі даних про реєстрацію заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.04.2015 року за реєстраційним номером 11064767, про проведення державної реєстрації права власності на майновий комплекс будівель та споруд, що розташований у Вінницькій області, Бершадський район, м. Бершадь, вул. Червона, 37, за приватним акціонерним товариством швейна фабрика " Бужанка" ( ).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства швейна фабрика " Бужанка" ( ) понесені судові витрати (судовий збір) в сумі 36,54 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Бершадського районного управління юстиції Вінницької області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя / підпис / Заброцька Людмила Олександрівна

Згідно з оригіналом

Суддя

Секретар