Справа № П/811/60/15
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
22 вересня 2015 рокусправа № П/811/60/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.
суддів: Дадим Ю.М. Богданенка І.Ю.
за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Знам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 р. по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Центр-плюс" до Знам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення ,-
Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної постанови та порушення судом першої інстанції норм законодавства просить скасувати оскаржувану постанову, а в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Центр-плюс" зареєстроване як юридична особа 28.03.1996 року виконавчим комітетом Знам`янської міської ради та перебуває на податковому обліку Знам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області.
Посадовою особою Знам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, в період з 21.10.2014 року по 27.10.2014 року було проведено документальну невиїзну позапланову перевірку ТОВ "Сервіс-Центр-Плюс" з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині правомірності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року щодо взаємовідносин з ТОВ "Софія ЛТД", за результатами якої складено акт перевірки №272/11-22-22/24148960 від 30.10.2014 року.
За висновками акту перевірки податковим органом встановлені наступні порушення п.44.1, ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість в травні 2014 року на суму 39 600,00 грн.
Матеріали справи свідчать, що підставою для зазначеного вище донарахування став висновок податкового органу про нереальність здійснення господарських відносин ТОВ "Сервіс-Центр-Плюс", з огляду на не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із контрагентами ТОВ «Софія ЛТД», їх вид, обсяг, якість та розрахунки, а саме встановлено відсутність об`єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ «Софія ЛТД» - по ланцюгу постачання.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з підтвердження позивачем належним чином оформленими первинними документами реального здійснення операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит з ПДВ.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.05.2014 року між ТОВ "Сервіс-Центр-плюс" (покупець за договором) та ТОВ "Софія ЛТД" (продавець за договором) укладено договір купівлі-продажу товару. Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити товар, а саме, будівельні матеріали.
На виконання договірних зобов`язань за вказаним договором, ТОВ "Софія ЛТД" в період, який перевірявся, поставило ТОВ "Сервіс-Центр-плюс" будівельні матеріали, що підтверджується відповідними накладними, податковими накладними та рахунками.
На підтвердження факту транспортування придбаного товару до місцезнаходження ТОВ "Сервіс-центр-плюс", позивачем надано до суду відповідні товарно-транспортні накладні.
Позивачем до податкового кредиту в періоді, що перевірявся, віднесено 39 600,00 грн. за податковими накладними, виданими ТОВ "Софія ЛТД" з придбання будівельних матеріалів, на підставі договору поставки.
Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в повному обсязі безготівковим шляхом, що підтверджується копіями банківських виписок та копіями платіжних доручень.
На дату складання податкових накладних, ТОВ "Софія ЛТД" було зареєстроване як юридична особа у встановленому порядку та як платник податку на додану вартість, на підставі свідоцтва.
Будівельні матеріали, придбані у ТОВ "Софія ЛТД", позивач використовував під час виконання капітального ремонту діючих сховищ, відповідно до умов договору №32 від 27.03.2014р., укладеного між позивачем та військовою частиною НОМЕР_1 .
На підтвердження реальності укладеного договору, позивачем надано до суду копію підсумкової відомості ресурсів та копію акта приймання виконаних будівельних робіт.
Основним видом діяльності позивача за КВЕД є будівництво житлових і нежитлових будівель; інші роботи із завершення будівництва; інші роботи із завершення будівництва; інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; установлення столярних виробів; організація будівництва будівель
Відповідно до ліцензії, серія АД №040572, виданої Інспекцією ДАБК у м. Києві 08.06.2012 року, ТОВ "Сервіс-Центр-Плюс" має право на провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, згідно переліку.
Відповідно до п.198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Відповідно до пунктів 198.2, 198.3. ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 93.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Таким чином, для формування податкового кредиту по ПДВ платник повинен підтвердити належними та достовірними документами факт придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях та пред`явити оформлені належним чином податкові накладні, складені постачальником з урахуванням сум податку на додану вартість.
Усі здійснювані платником господарські операції мають опосередковуватися складенням первинних документів, що відповідають вимогам частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Подання платником належним чином оформлених документів, передбачених законодавством у сфері оподаткування, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе, що відомості у цих документах є неповними, недостовірними та (або) протирічливими.
Так, факт здійснення позивачем господарських операцій з "Софія ЛТД" підтверджується відповідними накладними, податковими накладними, рахунками та платіжними дорученнями, які були в наявності у відповідача під час проведення перевірки та досліджувалися ним, що не заперечується відповідачем.
При цьому, податкові та видаткові накладні, якими оформлювався факт прийняття позивачем придбаних будівельних матеріалів, містить всі обов`язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб.
Вищевказані документи оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є документами первинного обліку.
Отже, право платника податку на податковий кредит виникає, якщо у звітному періоді сплачені суми податку на додану вартість у ціні товару (робіт, послуг), який придбавається у продавця, та наявності належним чином оформленої податкової накладної.
При цьому, як вбачається з встановлених судом обставин справи та підтверджується наявними у ній доказами, у розглядуваному випадку висновок податкового органу про те, що фінансово-господарська діяльність позивача здійснювалась без мети настання правових наслідків, мотивований порушеннями, допущеними контрагентом позивача, тобто третьою особою, а саме здійснення контрагентом позивача фінансово-господарської діяльності поза межами правового поля з метою надання податкової вигоди третім особам.
Водночас, відповідачем не наведено доводів та не подано доказів, які безспірно б підтверджували недобросовісність саме позивача, як платника податків та/або свідчили про його обізнаність щодо протиправного характеру діяльності названого постачальника.
За таких обставин у суду відсутні підстави для невизнання поданих позивачем первинних документів, які містять необхідну для цілей оподаткування інформацію про зміст та обсяг спірних операцій, як неналежне документальне підтвердження їх виконання.
Таким чином, висновки податкового органу, мають характер припущень та є необґрунтованими, а відтак, не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення.
Щодо доводів податкового органу про не надання позивачем товарно-транспортних накладних, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, на які посилається відповідач, не встановлюють правил податкового обліку, не є законодавчими документами з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту. Вони лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами: товарно-транспортна накладна та подорожній лист не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.
Податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортних накладних. Факт відсутності у підприємства товарно-транспортних накладних на поставлений товар або наявність в таких накладних певних недоліків при наявності інших документів, які підтверджують факт його передачі покупцю, а також використання у власній господарській діяльності, не є безумовною підставою, яка позбавляє підприємство права віднести витрати з придбання цього товару до складу валових витрат та до податкового кредиту.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка правовідносинам між позивачем та його контрагентом, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.
Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -
Апеляційну скаргу Знам`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.
Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2015 р. залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко