Справа № 2а-18876/10/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2010-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом

Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва

до

Приватне підприємство "Промтех"

про

стягнення податкового боргу в розмірі 77 355,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви, зокрема пунктом 4 частини 1 цієї статті встановлено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, подано суб'єктом владних повноважень до закінчення строку, передбаченого частиною третьою статті 99 цього Кодексу.

У взаємозв’язку з вищенаведеним суд зазначає, що відповідно до положень п/п. 6.2.1. в кореспонденції з положенням абзацу другого п/п. 10.1.1. Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги, а стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги. При цьому, в силу положень п/п. 6.2.4. Закону № 2181 дата розміщення податкової вимоги на дошці оголошень вважається датою вручення платнику податків і він не позбавлений права оскаржити це рішення податкового органу до суду протягом місяця з дня вручення.

Проте, в даному випадку, в порушення п. 4.7. Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України від 21 червня 2001 р. № 253, позивачем не надано Актів про розміщення податкових вимог на дошці оголошень, на підставі яких позивач просить стягнути податковий борг, а також доказів прийняття рішення відповідно до положень абзацу четвертого п/п. 10.1.1. вищезгаданого Закону, які можуть бути оскаржені відповідачем протягом місяця до суду.

До позовної заяви надано лише акти про неможливість вручення цих документів та про те, що вони передаються до іншого підрозділу для подальшого розміщення на дошці оголошень.

Крім того, позивачем взагалі не надано податкового повідомлення рішення ухваленого за актом перевірки від 06.04.2010 року та самого акту перевірки, хоча вони і зазначені у переліку документів. при цьому, не надано доказів надіслання цих рішень поштовим зв’язком відповідачу.

Відсутність в матеріалах позовної заяви підтвердження факту розміщення податкового повідомлення-рішення, податкових вимог та рішення про стягнення активів створює перешкоди для відкриття провадження у справі у зв’язку з відсутністю інформації, чи подано адміністративний позов після закінчення строку на оскарження рішення суб'єкта владних повноважень та, відповідно, чи наявні підстави для відкриття провадження у страві з огляду на приписи п. 7 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України та чи дотримано вимог Закону № 2181 щодо порядку вручення рішень податкового органу.

Крім того, виходячи із змісту ч. 3 статті 106 КАС України суб’єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов’язаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, направленням яких забезпечується право відповідача знати про підстави та предмет заявленого позову, а також про докази, якими обґрунтовуються висунуті до нього вимоги, що, в свою чергу надає відповідачу можливість належним чином та своєчасно реалізувати своє право на підготовку до справи, вироблення своєї позиції у справі та захист проти висунутих до нього вимог.

Таке тлумачення обов’язку відповідача, щодо направлення копії позову та доданих до нього документів, відповідає завданням адміністративної юстиції, яким є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України) та принципам адміністративного судочинства, зокрема, принципам змагальності та рівності учасників адміністративного процесу (п. 3, 4 ст. 7 КАС України), останній з яких означає наділення сторін рівними правами та обов'язками, надання їм рівних можливостей щодо участі у процесі та відстоюванні своєї позиції.

У взаємозв’язку з наведеним, суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов’язок направлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів покладений саме на суб’єкта владних повноважень (ч. 3 ст. 106 КАСУ), що має забезпечити рівні процесуальні можливості захисту прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи у справі за позовом суб’єкта владних повноважень.

З урахуванням принципів та завдань адміністративного судочинства, належними доказами направлення копії позовної заяви та доданих матеріалів є документи, які містять інформацію щодо переліку направлених відповідачу документів, а також щодо адреси, за якою направлені документи.

При цьому, правила щодо належності доказів в даному випадку спрямовані на досягнення процесуальної економії через усунення перешкод для відкриття провадження у справі, розгляду і вирішення адміністративної справи протягом розумного строку.

Фіскальний чек, доданий позивачем до позовної заяви, не містить інформації щодо переліку документів, надісланих поштовим відправленням та адреси, за якою надіслані зазначені документи, а отже не є належним доказом виконання обов’язків позивача як суб’єкта владних повноважень щодо направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

В той же час, вказана інформація викладається в описі вкладення до поштового відправлення, який, в порушення наведених вище вимог, не доданий до позовної заяви в порушення вищенаведених вимог.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч. 2 ст. 69, ч. 4 ст. 79, п. 6 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

Згідно з пунктом 5.27 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 р. № 55 копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа.

В порушення зазначених вимог, додані до позовної заяви документи не засвідчені уповноваженою особою, як то передбачено встановленими правилами.

Відсутність сукупності вищенаведених документів створює перешкоди для відкриття скороченого провадження у справ.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 06 січня 2011 року включно, а саме: надати суду належні докази розміщення податкового повідомлення-рішення та податкових вимог на дошці оголошень (Акти); податкове повідомлення, прийняте на підставі акту від 06.04.2010 р. та сам акт перевірки; надати належний доказ направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві (опис вкладення); надати додані до позовної заяви документи в належним чином засвідчених копіях, як зазначено вище.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву Державна податкова інспекція у Печерському районі м. Києва залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 06 січня 2011 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в строки і порядку передбачені статтями 185 –187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін