Справа № 2а-2928/11/0970
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2011 р. Справа № 2a-2928/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Микитюка Р.В.

при секретарі Дущак С.М.

за участю представників сторін:

від прокуратури - ОСОБА_1

від позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську

до відповідача: Приватного підприємства "Біо-імпульс"

про стягнення податкового боргу в сумі 14794,51 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

заступник прокурора м. Івано-Франківська звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі ДПІ в м. Івано-Франківську до приватного підприємства "Біо-імпульс" про стягнення податкового боргу в сумі 14794,51 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті податків в сумі 14794,51 грн., яка виникла по наступних податках, зокрема: по податку на прибуток 36,00 грн., який виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобовязань згідно поданої декларації; орендній платі з юридичних осіб в сумі 11844,48 грн., який виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобовязань згідно поданої декларації на суму 8168,88 грн., штрафної санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання на суму 3675,60 грн., а також пені, що обліковується по особовому рахунку на суму 1123,580 грн. та пені, що нарахована на суму несплаченого податкового боргу в сумі 1796,53 грн.; пені у сфері ЗЕД на суму 619,53 грн., який виник внаслідок несплати штрафної санкції. Відповідачу податковим органом було надіслано першу податкову вимогу №1/2916 від 03.09.2007 року, а 17.10.2007 року - другу податкову вимогу №2/3208, проте податковий борг платником податків не погашено.

Представник прокуратури в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду. Поштова кореспонденція, адресована відповідачу, повернулася на адресу суду за відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідач своїм правом на подання письмового заперечення проти позову не скористався.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, вислухавши пояснення представника прокуратури, представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство «Біо-імпульс» згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з 06.04.2006 року є юридичною особою.

За відповідачем рахується заборгованість по сплаті податків в сумі 14794,51 грн. Дана заборгованість виникла по наступних обовязкових платежах:

- податку на прибуток 36,00 грн., який виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобовязань згідно поданої декларації. (а.с.9);

- орендній платі з юридичних осіб в сумі 11844,48 грн., який виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобовязань згідно поданої декларації на суму 8168,88 грн. (а.с. 10), штрафної санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання на суму 3675,60 грн., що підтверджується податковим повідомленням-рішенням №/0 від 05.10.2010 року (а.с. 12), а також пені, що обліковується по особовому рахунку на суму 1123,580 грн. та пені, що нарахована на суму несплаченого податкового боргу в сумі 1796,53 грн.;

- пені у сфері ЗЕД на суму 619,53 грн., який виник внаслідок несплати штрафної санкції, що підтверджується корінцем рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 09.11.2010 року, прийнятого на підставі акту позапланової виїзної перевірки ПП «Біо-імпульс»№18052/22-1/34078661 від 28.10.2010 року. (а.с.15,16).

Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України Про систему оподаткування визначено види податків і зборів (обовязкових платежів), що справляються на території України. Відповідно до п.3 ч.1 ст.9 Закону України Про систему оподаткування платник податків повинен сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлений законом термін. Обовязок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обовязкового платежу) або його скасуванням або списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до п.1.11 ст.1 Закону України Про порядок погашень зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами податкова декларація це документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обовязкового платежу).

Згідно з п.1.2 ст.1 даного Закону податковим зобовязанням визнається зобовязання платника податків сплатити до бюджету відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п.п.1.3 ст.1 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами податковим боргом визнається податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному або судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

Положенням п.5.1 ст.5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами встановлено, що податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації і відповідно до п.п. 5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків (п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 вказаного Закону).

Відповідно до ст.16 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня, нарахування якої при самостійному нарахуванні суми податкового зобов'язання платником податків розпочинається від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання, визначеного цим Законом.

У разі погашення суми податкового боргу шляхом стягнення коштів або відчуження інших активів боржника у порядку, передбаченому цим Законом, нарахування пені зупиняється у день такого стягнення або відчуження активів з права власності (повного господарського відання) боржника в рахунок погашення, незалежно від строків оплати вартості таких активів їх покупцем (п.п.16.3.2. п.16.3 ст.16 даного Закону).

Відповідно до п.п.16.4.1 п.16.4 ст.16 вказаного Закону пеня нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Зазначений розмір пені діє щодо всіх видів податків і зборів (обов'язкових платежів), крім пені щодо порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється окремим законодавством (п.п.16.4.2 п.16.4 ст.16 вказаного Закону).

Таким чином, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню на суму податкового боргу після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.11 Закону України Про державне податкову службу в Україні органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі, а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ. Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Відповідачу податковим органом було надіслано першу податкову вимогу №1/2916 від 03.09.2007 року, а 17.10.2007 року - другу податкову вимогу №2/3208, проте податковий борг платником податків не погашено.

Заборгованість відповідача підтверджується довідкою ДПІ про борг за платежами від 30.03.2011 року №182, копіями податкових декларацій, актами перевірок, корінцями податкових повідомлень-рішень та іншими матеріалами справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити суму податкового боргу. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Суд погоджується із доводами представника позивача про те, що фактичне стягнення податкового боргу необхідно здійснити за положеннями Податкового кодексу України, який вступив у дію із 01.01.2011 року.

Вирішуючи питання про необхідність застосування положень пунктів 95.3. 95.4., статті 95 Податкового кодексу України у повному їх змісті у даних спірних відносинах суд зазначає, що позовні вимоги про стягнення із відповідача наявного у нього податкового боргу за правилами вказаної статті Кодексу підлягають задоволенню, виходячи із наступних правових позицій.

Відповідно до вимог пунктів 95.3., 95.4. статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Суд, виходячи із системного аналізу наведених положень Кодексу, прийшов до висновку про те, що існують усі підстави для погашення податкового боргу відповідача шляхом стягнення коштів, з рахунку у банку, обслуговуючому такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Біо-імпульс", 76000, вул. Польова, 2-А, м. Івано-Франківськ, в доход Державного бюджету України заборгованість в сумі 14794,51 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот дев'яносто чотири гривні 51 коп.) з рахунків приватного підприємства "Біо-імпульс" у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки, що належить приватному підприємству "Біо-імпульс".

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Микитюк Р.В.

Постанова складена в повному обсязі 18.10.2011 року.