Справа № 2а-1670/8011/11
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2011-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2а-1670/8011/11

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2011 року

м. Полтава

Справа № 2а-1670/8011/11

Полтавський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді –Клочка К.І.,

при секретарі – Міщенко Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Оржицькому районі Полтавської області до Дочірнього підприємства «Оржицяторф» Державного підприємства «Київторф» про стягнення недоїмки по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2011 року управління Пенсійного фонду України в Оржицькому районі Полтавської області (далі – позивач УПФУ в Оржицькому району Полтавської області) звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дочірнього підприємства «Оржицяторф» Державного підприємства «Київторф» (далі – відповідач, ДП «Оржицяторф» ДП «Київторф») про стягнення недоїмки по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 28 723,74 грн за березень—грудень 2010 року посилаючись на те, що відповідачем не сплачено єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий період, чим порушено вимоги частини шостої статті 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі – Закон №1058-IV) ,статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі –Закон №2464-VI).

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про причини неприбуття суду не повідомив, про час, дату, місце судового розгляду повідомлений належним чином та своєчасно. Усі поштові відправлення повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до положень частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за даної явки на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно частини третьої статті 18 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків передбачено статтями 19, 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” та розділом 5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за № 64/8663 (надалі –Інструкція №21-1).

Частиною шостою статті 19 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхові внески нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення»та статей 14, 15 “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” підпункту 4.1 пункту 4 Інструкції№21-1 суб’єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, сплачують до Пенсійного фонду України страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 33,2% від фактичних витрат на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок у вигляді премій, заохочень, у тому числі в натуральній формі оплати, які підлягають оподаткуванню.

Пунктом 11.11 №21-1 встановлено, що платники щомісяця складають у двох примірниках розрахунки суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для відповідача є календарний місяць.

За змістом статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) це - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У розумінні пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з пунктом 3 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону №2464-VI з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску. Перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється. Пенсійний фонд спільно з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та Державною податковою адміністрацією України проводить звірення платників страхових внесків у порядку, встановленому Пенсійним фондом спільно з Державною податковою адміністрацією України за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Суд встановив, що відповідач є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та перебуває на обліку в УПФУ в Оржицькому районі Полтавської області.

Пунктом 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а згідно пункту 4 цієї ж статті - подавати звітність до територіального органу Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом за погодженням з відповідними фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади у галузі статистики.

Відповідно до статті 7 Закону №2464-VI, єдиний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Згідно з частинами восьмою та дванадцятою статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Так, у період з березня по грудень 2010 року та з січня по липень 2011 року відповідач подав до УПФУ в Оржицькому районі Полтавської області розрахунки суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та звіти про суми нарахованої заробітної плати (грошового забезпечення, доходу) застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України, де самостійно визначив суму страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та, відповідно, єдиного внеску у загальному розмірі 28 723,74 грн, яка на час розгляду справи відповідачем непогашена.

Наявність у відповідача заборгованості підтверджується наявною у матеріалах справи карткою особового рахунку відповідача.

За змістом статті 25 Закону № 2464-VI рішення територіального органу Пенсійного фонду про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску не сплатив зазначені в рішенні суми протягом десяти робочих днів, а також не повідомив у цей строк територіальний орган Пенсійного фонду про оскарження рішення, таке рішення передається державній виконавчій службі в порядку, встановленому законом. Суми штрафів та нарахованої пені, застосованих за порушення порядку та строків нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску, стягуються в такому самому порядку, що і суми недоїмки із сплати єдиного внеску. Територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо стягнення недоїмки у розмірі 28 723,74 грн суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Оржицькому районі Полтавської області до Дочірнього підприємства «Оржицяторф» Державного підприємства «Київторф» про стягнення недоїмки по сплаті єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування - задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Оржицяторф» Державного підприємства «Київторф» (ідентифікаційний код 2433070, вул. Леніна, 79, смт Оржиця, Полтавська область) на користь управління Пенсійного фонду України в Оржицькому районі Полтавської області (вул. Леніна, 23, смт Оржиця, Полтавська область) недоїмку у розмірі 28 723 (двадцять вісім тисяч сімсот двадцять три) гривні 74 (сімдесят чотири) копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2011 року.

Суддя К.І. Клочко