Справа № 808/3390/15
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2015-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року 17:45Справа № 808/3390/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Яланської В.А. та представників

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Астра-Запоріжжя»

до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

23.06.2015 Приватне підприємство «Астра-Запоріжжя» (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.12.2014 №.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем була проведена камеральна перевірка уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок № від 25.11.2014 до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року (№ від 17.09.2014), за результатами якої складено акт від 05.12.2014 №39/15-03/36358459 (далі - Акт перевірки). На підставі зазначеного Акту перевірки відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 31.12.2014 №. Висновки Акту перевірки позивач вважає необґрунтованими, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення на думку позивача є безпідставним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 26.06.2015 відкрито провадження по зазначеній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 21.07.2015.

У судовому засіданні 21.07.2015 оголошувалась перерва до 27.07.2015.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, зокрема зазначивши, що відповідач не мав правових підстав для проведення камеральної перевірки позивача. Зазначив, що дані реєстру виданих та отриманих податкових накладних не можуть використовуватись під час проведення камеральної перевірки. Наголосив, що при виявленні помилки в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, платник податків виправляє в реєстрі помилку та не зобов'язаний подавати податковому органу уточненого реєстру з виправленою помилкою. Зазначив, що виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки, а не камеральної перевірки. З зазначених підстав винесене податкове-повідомлення рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому просив позов задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у запереченнях проти позову, зокрема зазначивши, що за наслідками перевірки відповідачем встановлено, що позивачем не відображено в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2014 року податкові накладні від ТОВ «Логан Груп» на суму ПДВ 20193,81 грн. Зазначив, що ТОВ «Логан Груп» в декларації з ПДВ за серпень 2014 року не відображено податкові зобов'язання по взаємовідносинах з позивачем, відображення відбулося в листопаді 2014 року, шляхом уточнення податкової декларації за вересень 2014 року. Зазначив, що внаслідок віднесення до податкового кредиту податкових накладних, не зареєстрованих в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, позивачем порушено вимоги законодавства, що призвело до завищення позивачем у серпні 2014 року податкового кредиту на 21094,00 грн. та до заниження ПДВ на 21094,00 грн. Тому, вважає оскаржуване податкове повідомлення - рішення правомірним, через що просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні 27.07.2015 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

На підставі п. 200.10 ст. 200 ПК України відповідачем проведена камеральна перевірка уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок № від 25.11.2014 до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року (№ від 17.09.2014).

За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки, згідно висновків якого встановлено порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 8 розділу ІІІ Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2013 №678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2013. за № 2094/24626 (далі - Порядок №678), п. 1, п. 2 розділу ІV Порядку ведення реєстру виданих та отриманих податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 25.11.2013 № 708 «Про затвердження форми реєстру виданих та отриманих податкових накладних та порядку його ведення», який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16.12.2013 №2118/24650 (далі - Порядок №708), в результаті чого занижено податок на додану вартість за серпень 2014 року на загальну суму 20194,00 грн.

На підставі Акту перевірки 31.12.2014 відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 25242,50 грн. з яких 20194,00 грн. за основним платежем, 5048,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями. Зазначене податкове повідомлення-рішення отримано позивачем 13.01.2015, про що свідчить відмітка про отримання, наявна на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Позивачем в порядку адміністративного оскарження подано первинну скаргу на зазначене податкове повідомлення-рішення до ГУ ДФС у Запорізькій області, проте рішенням про результати розгляду первинної скарги від 19.03.2015 №1429/10/08-01-100419 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Також, позивачем була подана скарга на зазначене податкове повідомлення-рішення до ДФС України, проте рішенням про результати розгляду скарги від 29.05.2015 №16/99-99-10-01-01-25 податкове повідомлення-рішення та рішення, прийняте за результатами розгляду первинної скарги було залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки Акту перевірки, то для вирішення позовних вимог необхідним є дослідження обґрунтованості цих висновків.

Відповідач в Акті перевірки посилається на недотримання позивачем, серед іншого, вимог п. 44.1 ст. 44, п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, п. 8 розділу ІІІ Порядку №678, п. 1, п. 2 розділу ІV Порядку №708.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

За приписами п. 201.10, п. 201.14, п. 201.15 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" , що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу. Платник податку веде реєстр виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума постачання та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника податку - продавця, який видав податкову накладну такому платнику податку. Форма і порядок заповнення реєстру виданих та отриманих податкових накладних встановлюються відповідно до вимог розділу II цього Кодексу.

Платники податку щомісяця в терміни, що передбачені для подання податкової звітності (календарний місяць), у тому числі для яких цим розділом встановлено звітний податковий період - квартал, подають контролюючому органу копії записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за такий період в електронному вигляді.

Контролюючий орган розробляє та розміщує на своєму офіційному веб-сайті програму ведення обліку записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних в електронному вигляді та забезпечує її безкоштовне розповсюдження (включаючи необхідні зміни та доповнення) як шляхом надання доступу до копіювання такої програми, як через Інтернет, так і шляхом запису на магнітні носії інформації платника за його запитом.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Платники податку, що застосовували касовий метод до набрання чинності цим Кодексом або застосовують касовий метод, мають право на включення до податкового кредиту сум податку на підставі податкових накладних, отриманих протягом 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Для банківських установ при одержанні ними права власності на заставне майно з метою подальшого продажу таке право зберігається до моменту продажу такого заставленого майна.

Судом встановлено, що позивачем задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість за серпень 2014 року по операціях з ТОВ «Оксіфорт» на суму 20193,81 грн. (податкова декларація з ПДВ №). Зазначена сума податку на додану вартість відображена в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2014 року (реєстр №3 від 17.09.2014).

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Позивач скористався правом передбаченим зазначеною нормою та 25.11.2014 подав уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку із виправленням самостійно виявлених помилок до податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2014 року (№ від 25.11.2014). Відповідно до Додатку 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» позивачем було зменшено суму податкового кредиту по контрагенту ТОВ «Оксіфорт» на суму податку на додану вартість 20193,81 грн. та збільшено суму податкового кредиту по контрагенту ТОВ «Логан Груп» на суму податку на додану вартість 20193,81 грн.

З Акту перевірки вбачається, що позивачем не відображено в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2014 року (№3 від 17.09.2014) податкові накладні від ТОВ «Логан Груп» на суму ПДВ 20193,81 грн. Зазначена обставина слугувала підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 Порядку №708 виправлення помилки в Реєстрі здійснюється методом «сторно» за правилами, передбаченими для бухгалтерського обліку, у момент виявлення такої помилки.

Коригування помилкових записів у Реєстрі не призводить до потреби формування нових (уточнюючих) реєстрів.

Таким чином, при виявленні платником податків помилки в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, такий платник податків виправляє в реєстрі помилку. При цьому, законодавством не передбачено подання податковому органу уточненого реєстру з виправленою помилкою.

Слід зазначити, що не відображення позивачем в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за серпень 2014 року податкових накладних від ТОВ «Логан Груп» на суму ПДВ 20193,81 грн. не призвело до зменшення податкових зобов'язань позивача, а отже не було спрямовано на ухилення позивачем від сплати податків.

Крім того, відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

За приписами п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 1 Порядку №708 реєстр є формою для запису (реєстрації) виданих та отриманих податкових накладних.

Суд зазначає, що реєстр виданих та отриманих податкових накладних не є податковою декларацією, у розумінні п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України, оскільки на підставі реєстру виданих та отриманих податкових накладних не здійснюється нарахування та сплата податкового зобов'язання.

З наведених підстав, данні, зазначені в реєстрі виданих та отриманих податкових накладних, відповідно до п. п. 75.1.1. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, не можуть використовуватися під час проведення камеральних перевірок.

Також, суд зазначає, що відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

З наведених вище підстав суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та необхідність його скасування.

За приписами ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Доданою до матеріалів справи квитанцією від 18.06.2015 документально підтверджується факт сплати позивачем судового збору на загальну суму 182,70 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на користь позивача з Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Приватного підприємства «Астра-Запоріжжя» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області від 31 грудня 2014 №.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Астра-Запоріжжя» судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П.Бойченко