Справа № 2а/1570/10607/2011
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2012-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2012 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.

при секретарі Мірза О.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКава»до державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

З позовом до Одеського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «УкрКава»до державної податкової інспекції у м. Іллічівську про скасування податкового повідомлення-рішення № від 07 жовтня 2011 року, яким позивачу зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 349338 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне податкове повідомлення рішення прийнято на підставі акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток, за результатами якої податковий орган дійшов висновку про завищення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року, що сталося в результаті включення до показника від`ємного значення об'єкту оподаткування за результатами діяльності у I-му кварталі 2011 року збитків за результатами діяльності у 2010 році. Позивач зазначає, що правомірно включив до податкової декларації з податку на прибуток за другий квартал 2011 року суму відємного значення обєкта оподаткування з податку на прибуток за перший квартал 2011 року з врахуванням відємного значення, що увійшло до складу І кварталу 2011 року з 2010 року, оскільки зі змісту пункту 3 підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення»Податкового кодексу України вбачається, що якщо результатом розрахунку обєкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є відємне значення, то сума такого відємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. А також, позивач зазначає, що збитки, які виникли до 01.01.2011 року на законних підставах взяли участь в обчислені обєкта оподаткування І кварталу 2011 року, оскільки включені до валових витрат у рядку 04.9 декларації на підставі п.6.1 ст.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». На підставі викладеного, позивач вважає висновки відповідача безпідставними та необґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач надав до суду письмові заперечення на адміністративний позов (а.с.69-71), в яких зазначив про відсутність підстав для задоволення позову, мотивуючи це тим, що згідно п.3 підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення»Податкового кодексу України до валових витрат підприємства ІІ кварталу 2011 року можливо відносити лише відємне значення обєкту оподаткування І кварталу 2011 року без врахування показників відємного значення обєкту оподаткування підприємства за підсумками 2010 року. Проте, в порушення пункту 3 підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення»Податкового кодексу України позивач при розрахунку об'єкта оподаткування за ІІ квартал 2011 року включив від'ємне значення за наслідками діяльності у 2010 році, що призвело до завищення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток підприємств. А відтак, відповідач вважає, що оскаржуване рішення прийнято з урахуванням вимог чинного податкового законодавства, є правомірним, а отже скасуванню не підлягає. Просив у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 02.04.2012 року судом в порядку правонаступництва здійснено заміну відповідача - державної податкової інспекції у м. Іллічівську на його правонаступника - державну податкову інспекцію у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наданих поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлений адміністративний позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях на адміністративний позов.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, ознайомившись з запереченнями відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «УкрКава» зареєстровано Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради Одеської області 06.08.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.38), та знаходиться на податковому обліку в Державній податковій інспекції у м. Іллічівську Одеської області ДПС.

Також, судом встановлено, що позивач надав до податкової інспекції Декларацію з податку на прибуток підприємств за ІІ квартал 2011 року (а.с.100-101).

23.09.2011 року посадовою особою ДПІ у м. Іллічівську на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 та п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (надалі - ПК України) проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року, за результатами якої складено акт від 23.09.2011 року №2291/15-01 (а.с.9-10). Вказаним актом встановлено, що підприємством неправомірно відображено по рядку 06.6 декларації відємне значення обєкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду в сумі 349338,00 грн., а отже підприємством завищено відємне значення обєкта оподаткування за 2 квартал 2011 року на 349338,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем направлено до державної податкової інспекції у м. Іллічівську заперечення на вказаний акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 23.09.2011 року №2291/1501 (а.с.11-13). За результом розгляду вказаних заперечень, державною податковою інспекцією м. Іллічівську направлено позивачу відповідь від 04.10.2011 року №19452/15-01, відповідно до якої висновок акту перевірки №2291/15-01 від 23.09.2011 року визнано правомірним та таким, що відповідає нормам чинного законодавства (а.с.14-17).

На підставі акта камеральної перевірки податкової звітності з податку на прибуток від 23.09.2011 року №2291/1501, відповідачем 07.10.2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення № (а.с.8), яким позивачу зменшена сума відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток підприємств на суму 349338,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку шляхом подання скарг до податкових органів (а.с.18-19, 23-24), в результаті чого рішенням Державної податкової адміністрації в Одеській області від 01.11.2011 року №37694/10/25-0007 (а.с.20-22), первинна скарга позивача від 17.10.2011 року №0247 залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 07.10.2011 року № без змін; та рішенням Державної податкової служби України від 24.11.2011 року №6138/6/10-2115 (а.с.25-26), скарга від 08.11.2011 року №0264 залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 07.10.2011 року №, та рішення ДПА в Одеській області від 01.11.2011 року №37694/10/25-0007, прийняте за результатом розгляду скарги без змін.

Не погодившись з висновками податкового органу та винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив вищевказане рішення в судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.

Спірне податкове повідомлення-рішення базується на викладених в акті камеральної перевірки висновках відповідача щодо порушення позивачем вимог п.150.1 ст.150, пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення»ПК України, в результаті чого позивачем завищено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року. Вказані висновки вмотивовані тим, що згідно пункту 3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення»ПК України, до складу другого кварталу 2011 року включається виключно відємне значення обєкту оподаткування, отримане субєктами господарювання за результатами здійсненої господарської діяльності за перший квартал 2011 року без врахування відємного значення, що увійшло до складу першого кварталу 2011 року з 2010 року.

Тобто, як вбачається з викладеного, спір між сторонами виник у зв'язку із відображенням позивачем у податковій звітності за ІІ квартал 2011 року від'ємного значення об'єкту оподаткування з податку на прибуток з урахуванням суми такого від'ємного значення попередніх звітних податкових періодів (2010 року), а вказане, на думку податкового органу, не узгоджується із положеннями п.150.1 ст.150 Податкового кодексу України та п.3 підрозділу 4 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, оскільки зміст вказаних норм права при формуванні від'ємного значення об'єкту оподаткування в результатах наступних податкових періодів дозволяє включати до нього лише значення (результати) 1 кварталу 2011 року.

Суд не погоджується з висновками державної податкової інспекції у м. Іллічівську та зазначає наступне.

Правовідносини щодо визначення об'єкту оподаткування податком на прибуток, порядок визначення доходів та їх склад, склад витрат та порядок їх визнання, порядок урахування відємного значення обєкта оподаткування в результатах наступних податкових періодів визначаються та регулюються Податковим кодексом України вiд 02.12.2010 р. № 2755-VI, зокрема, розділом ІІІ «Податок на прибуток підприємств».

Згідно п.1 розділу ХІХ «Прикінцеві положення»Податкового кодексу України, він набирає чинності з 01.01.2011 року, окрім положень Розділу ІІІ Податок на прибуток підприємств, який набирає чинності з 01.04.2011 року.

Пунктом 150.1 ст.150 Податкового кодексу України встановлено, якщо результатом розрахунку обєкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є відємне значення, то сума такого відємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок обєкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного відємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого відємного значення.

Відповідно до п.2 Підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що з дати набрання чинності розділом III цього Кодексу платники податку на прибуток підприємств складають наростаючим підсумком та подають декларацію з податку на прибуток за такі звітні податкові періоди: другий квартал, другий і третій квартали та другий - четвертий квартали 2011 року.

Пунктом 3 Підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення»Податкового кодексу України передбачено, що пункт 150.1 статті 150 Кодексу застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку обєкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є відємне значення, то сума такого відємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року. Розрахунок обєкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням відємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого відємного значення.

Таким чином, порядок включення платниками податку на прибуток підприємств даних до податкових декларацій за підсумками ІІ кварталу 2011 року регламентується нормами Податкового кодексу України з урахуванням його Перехідних положень.

Відповідно до пункту 1 підрозділу 4 «Особливості справляння податку на прибуток підприємств»розділу XX «Перехідні положення»Податкового кодексу України, розділ III цього кодексу застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 1 квітня 2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом. Разом із тим, за змістом розділу XIX «Прикінцеві положення»Податкового кодексу України, Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств»втрачає чинність з 01 квітня 2011 року.

Таким чином, оскільки положення Розділу ІІІ Податкового кодексу України набрали чинності з 01.04.2011 року, порядок обчислення відємного значення обєкту оподаткування податком на прибуток підприємств у І кварталі 2011 року (в період з 01.01.2011 року по 01.04.2011 року) регламентувався положеннями Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, а починаючи з 01.04.2011 року ПК України.

Згідно п.3.1 ст.3 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств обєктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Окрім того, повинні враховуватись положення пункту 6.1 ст.6 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, згідно якого якщо об'єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від'ємне значення об'єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об'єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від'ємного значення. У 2010 році норми цього пункту діяли з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього Закону.

Пунктом 22.4 ст.22 цього ж Закону передбачено, що у 2010 році у складі валових витрат платника податку враховується 20 відсотків суми відємного значення обєкта оподаткування з податку на прибуток, яке утворилося станом на 1 січня 2010 року. У 2011 році сума відємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат, та відємне значення обєкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених цим пунктом.

Відповідно до п. 5.11 ст. 5 Закону додаткових обмежень, щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому законі, не має.

Отже, з урахуванням наведених вище норм, відємне значення 2010 року, - це абсолютно правомірна складова витрат І кварталу 2011 року, оскільки його включення до складу податкових витрат, саме в цьому періоді, було передбачене нормами Закону, чинного на час існування спірних відносин.

Відповідно до пункту 48.1 статті 48 Податкового Кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Суд зазначає, що у першому кварталі 2011 року діяв наказ Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003 року № 143, зареєстрований у Мін'юсті України 08.04.2003 року за № 271/7592, яким був затверджений Порядок складання декларації з податку на прибуток підприємства. Згідно вказаного Порядку, сума збитків попереднього року включається в рядок 04.9 «Від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року», яка акумулюється в р. 04 «Валові витрати», та задекларована у рядку 08 «Об'єкт оподаткування позитивний (+) від'ємний (-)»декларації з податку на прибуток підприємств.

Судом встановлено, що позивач надав до податкової інспекції Декларацію з податку на прибуток підприємств за І квартал 2011 року (а.с.27-33), згідно якої об'єкт оподаткування складає (-)349338 грн. (рядок 08 декларації), до складу валових витрат за І квартал 2011 року віднесено від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього податкового періоду (рядок 04.9 декларації) в сумі 985297 грн.

Зазначені дії позивача відповідають положенням п.6.1 ст. 6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", відповідно до яких сума від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року включається до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року та, відповідно, стає витратами 1 календарного кварталу.

Вірність арифметичного підрахунку позивачем зазначених показників декларації з податку на прибуток підприємств за І квартал 2011 року підтверджена актом планової виїзної перевірки позивача від 06.02.2012 року №334/23-0301/31541491(а.с.150-195), та разом з тим, у судовому засіданні представником відповідача правомірність формування та визначення позивачем об'єкта оподаткування податком на прибуток за І квартал 2011 року, відображеного у Декларації з податку на прибуток за І квартал 2011 року не заперечувалась, а тому, на підставі положень ч.3 ст.72 КАС України ця обставина вважається встановленою.

Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем був правомірно сформований склад об'єкту оподаткування за І квартал 2011 року у розмірі «-349338 грн.»з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього податкового року у сумі 985297 грн.

Згідно наказу Державної податкової адміністрації України «Про затвердження форми податкової декларації по податку на прибуток підприємств»№ 114 від 28.02.2011 року, який зареєстровано Міністерством юстиції України 25.03.2011 року за №397/19135 та який діяв на час подання декларації з податку на прибуток підприємств за ІІ квартал 2011 року, суму від'ємного значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період або від'ємне значення об'єкта оподаткування за I квартал 2011 року) слід вказувати в рядку 06.6 декларації в р. 06 «Інші витрати»і відповідно вона включається в рядок 04 «Витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування», які складаються з усіма витратами звітного податкового періоду і стають витратами звітного періоду.

Тобто, у рядку 06.6 Декларації з податку на прибуток підприємств за ІІ квартал 2011 року, платник податку повинен включати відємне значення обєкту оподаткування за І квартал 2011 року.

Згідно декларації з податку на прибуток підприємств за ІІ квартал 2011 року (а.с.100-101), позивачем в рядку 07 задекларований обєкт оподаткування в сумі «-3865027 грн.», в рядку 06.6 Від'ємне значення обєкту оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від'ємне значення р.07 податкової декларації за попередній звітний (податковий) період або від'ємне значення обєкта оподаткування за І квартал 2011 року) - від'ємне значення в загальній сумі « 349338 грн.».

При цьому, від'ємне значення об'єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду, тобто І кварталу (рядок 06.6) складається з від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2010 рік та від'ємного значення об'єкта оподаткування за І квартал 2011 року.

Системний аналіз положень пункту 3 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення»Податкового кодексу України дає підстави вважати, що у разі наявності від'ємного значення об'єкту оподаткування у І кварталі 2011 року, то сума такого від'ємного значення підлягає включенню до складу витрат ІІ кварталу 2011 року, а отже, такі збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від'ємного значення.

Водночас, обмеження витрат, що формують склад валових витрат І кварталу 2011 року, зазначена законодавча норма не містить.

Крім того, стаття 139 Податкового кодексу України містить вичерпний перелік витрат, що не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку. Однак, у цьому переліку не зазначено про те, що до складу валових витрат не включається "від'ємне значення об'єкта оподаткування, що увійшло до складу першого кварталу 2011 року з 2010 року".

Таким чином, обрахований позивачем обєкт оподаткування податком на прибуток підприємств у І кварталі 2011 року мав відємне значення в сумі 349338 грн., а тому позивач, згідно положень п.3 Підрозділу 4 Розділу ХХ «Перехідні положення»Податкового кодексу України, мав право включити цю суму відємного значення обєкту оподаткування за І квартал 2011 року до складу валових витрат підприємства у декларацію з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року.

Також суд зазначає, що правомірність декларування платником податку у 2 кварталі 2011 року від'ємного значення з урахуванням від'ємного значення попередніх періодів, зокрема 2010 року, узгоджується з позицією Комітету Верховної Ради України з питань фінансів, банківської діяльності, податкової та митної політики, висвітленою у листі № 04-39/10-1160 від 10.11.2011 року «Щодо права платників податку на перенесення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на наступні звітні періоди».

Окрім того, слід зазначити, що відповідач вказуючи про те, що до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2 квартал 2011 року підлягає включенню лише від'ємне значення створене в першому кварталі, в той же час, не зазначає куди слід включити від'ємне значення (збитки) минулих періодів або самостійно виявлені помилки у декларуванні витрат що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, зокрема 2010 року, що ніяким чином не узгоджується із вищезазначеними положеннями нормативно- правових актів.

Згідно до пункту 7.3. статті 7 Податкового кодексу України будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до пункту 4.4. статті 4 Податкового кодексу України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України. Відтак права та обов'язки податкового органу передбачені статтями 20, 21 Податкового кодексу України не містять повноважень щодо звуження визначеного Податковим кодексу України об'єкту оподаткування, у тому числі щодо зменшення врахування від'ємного значення об'єкта оподаткування в результатах наступних податкових періодів.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідачем не надано належних та допустимих доказів неправомірності перенесення позивачем в рядок 06.6 податкової декларації з податку на прибуток за ІІ квартал 2011 року відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток за перший квартал 2011 року, визначеного з урахуванням відємного значення обєкта оподаткування за 2010 рік, а отже відповідач, як субєкт владних повноважень не надав до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів суду правомірності прийнятого ним оскаржуваного рішення щодо зменшення позивачу суми від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Будь-яке рішення чи дії субєкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні обєктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до п. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення субєкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

На переконання суду, своїм рішенням відповідач встановив для позивача додаткові обмеження, що не відповідає повноваженням відповідача, передбаченим податковим законодавством, суперечить вимогам статті 19 Конституції України, яка зобов`язує органи державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1 ч.2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема про скасування або визнання не чинним рішення чи його окремих положень.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку про те, що відповідачем неправомірно зменшено позивачу суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за ІІ квартал 2011 року у розмірі 349338 грн., а тому податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Іллічівську від 07.10.2011 року № підлягає скасуванню, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Квитанцією № 11 від 08.12.2011 року та платіжним дорученням від 07.05.2012 року № 654 підтверджується сплата позивачем судового збору в сумі 2146 грн. 00 коп. (а.с.2, 201).

Таким чином, суд вважає, що судові витрати ТОВ «УкрКава» зі сплати судового збору в сумі 2146 грн. 00 коп. підлягають відповідно до вимог ст. 94 КАС України відшкодуванню з Державного бюджету України, оскільки рішення по даній справі ухвалено на користь позивача.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 16 травня 2012 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 14, 71, 72, 79, 86, 94, 103, 158 163,167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКава» до державної податкової інспекції у м. Іллічівську Одеської області Державної податкової служби про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 07 жовтня 2011 року задовольнити. Скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Іллічівську від 07.10.2011 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УкрКава»(ідентифікаційний код 31541491) суму сплаченого судового збору в розмірі 2146 грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги на постанову суду одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 21 травня 2012 року.

Суддя О.М. Соколенко

.