Справа № 2а/1770/1656/2012
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2012-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/1656/2012

25 червня 2012 року 09год. 20хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В. В. за участю секретаря судового засідання Боровець І.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Пром-ТДК" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у адміністративній справі № 2а/1770/2484/2011 за позовом

Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Пром-ТДК"
про припинення юридичної особи,
ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю Рівне-Пром-ТДК звернулося до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. Заяву обґрунтовує тим, що за неподання податкових декларацій до ТОВ Рівне-Пром-ТДК повинен був застосований штраф відповідно до п. 120.1. ст. 120 ПК України. До початку розгляду заяви відповідачем подано заяву про уточнення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у якій вказує про те, що у період часу з 14 лютого 2011 року по 10 березня 2011 року директор товариства знаходився у відрядженні, ця обставина існувала як на час встановлення фактичного місцезнаходження товариства так і на час розгляду справи судом, під час постановлення судового рішення у справі суду не було про це відомо.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, та додатково пояснив суду про те, що податковий орган не вправі звертатися з позовом про припинення юридичної особи, оскільки це не передбачено законодавством, зазначив, що місцезнаходження юридична особа не змінювала, на час встановлення позивачем відсутності юридичної особи за місцезнаходженням директор товариства знаходився у службовому відрядженні, а відтак просить суд заяву задовольнити, постанову від 14 липня 2011 року скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав викладених у письмових запереченнях від 22.06.2012 року. Зазначила, що 21.04.2011 року державним реєстратором внесено відомості до ЄДРПОУ щодо відсутності відповідача за місцезнаходженням. З цих підстав просила суд відмовити.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 року № 2а/1770/2484/2011 слід скасувати, в задоволенні позову слід відмовити повністю з огляду на наступне.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 року позовні вимоги Здолбунівської обєднаної державної податкової інспекції задоволено, товариство з обмеженою відповідальністю Рівне-Пром-ТДК припинено.

Фактичною підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стало те, що податковим органом було проведено необхідні та достатні заходи щодо встановлення фактичного місцезнаходження ТОВ Рівне-Пром-ТДК, однак місцезнаходження платника податків встановлено не було. Інформації про зміну адреси: 35700, АДРЕСА_1 відповідач державному реєстратору не подав. 21 квітня 2011 року до єдиного державного реєстру внесено інформацію щодо відсутності юридичної особи за вказаною адресою.

Частиною першою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої цієї ж статті підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Таким чином, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона б обовязково вплинула на остаточні висновки суду. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Судом встановлено, що директором товариства з обмеженою відповідальністю Рівне-Пром-ТДК являється ОСОБА_3. Згідно посвідчення про відрядження №099201 ОСОБА_3 з 14 лютого 2011 року по 10 березня 2011 року знаходився в м. Луцьку.

Крім того, представником товариства, подано в судове засідання довідку, відповідно до якої єдиною посадовою особою та працівником ТОВ Рівне-Пром-ТДК з моменту створення та по сьогоднішній день є ОСОБА_3, інші працівники на підприємстві відсутні.

Складаючи довідку про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків, на яку як на підставу позову посилається позивач, начальником ВПМ Дубенської ОДПІ не проведено необхідних та достатніх даних щодо встановлення фактичного місцезнаходження ТОВ Рівне-Пром-ТДК. В матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано будь-яких інших доказів, які свідчать про відсутність ТОВ Рівне-Пром-ТДК за адресою: 35700, АДРЕСА_1.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що частиною другою статті 38 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців визначено вичерпний перелік підстав для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не повязано з її банкрутством, якими є, зокрема, наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Пп. 20.1.12. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звертатися до суду у випадках встановлених законом, щодо припинення юридичної особи та підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Наполягаючи в обґрунтування позову на наявності підстав для задоволення позову, позивач не врахував, що за змістом пункту 2 частини першої статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом, а частиною другою цієї ж статті Кодексу обумовлено, що вимога про ліквідацію юридичної особи на підставах, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті, може бути предявлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію, учасником юридичної особи, а щодо акціонерних товариств також Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Тобто, саме ці особи мають право звертатися з вимогою про припинення юридичної особи за наявності вищевказаних підстав. Компетенція органів державної податкової служби поширюється саме на відносини в сфері оподаткування.

Таким чином, позивача не можна визнати особою, наділеною повноваженнями щодо ініціації припинення юридичної особи з підстав наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також субєкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною третьою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що субєкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, оскільки позивач не вправі виходити за межі наданих йому законом повноважень, до яких не віднесено контроль за дотриманням законодавства у сфері державної реєстрації юридичних осіб, у тому числі щодо дотримання порядку реєстрації, а вимога про припинення юридичної особи може бути предявлена до суду органом, що здійснює державну реєстрацію або учасником юридичної особи, а щодо акціонерних товариств також Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, суд приходить до висновку, що вимоги позивача виходять за межі повноважень органів державної податкової служби, а, отже, підстав для задоволення позову немає.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Пром-ТДК" про перегляд постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 року по справі № 2а/1770/2484/2011 за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Скасувати постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 14 липня 2011 року по справі № 2а/1770/2484/2011 за позовом Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Пром-ТДК" про припинення юридичної особи.

У задоволенні позову Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівне-Пром-ТДК" про припинення юридичної особи - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Щербаков В. В.