Справа № 818/2773/15
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2015 р. Справа №818/2773/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Діска А.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,

представника позивача - Клєцової А.М.,

представника відповідача - Васильченко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Приватного підприємства аудиторська фірма "ЗЄВС" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство аудиторська фірма «Зєвс» (далі - позивач, ПП аудиторська фірма «Зєвс») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (далі - відповідач, ДПІ у м. Сумах), в якому просить:

- визнати неправомірною та скасувати податкову вимогу ДПІ у м. Сумах від 25.05.2015 року №39-23 на суму 6018,47 грн. та рішення від 02.07.2015 року № на суму 119,45 грн.,

- зобов'язати ДПІ у м. Сумах внести зміни у картку особового рахунку ПП аудиторська фірма «Зєвс», виключивши з неї зобов'язання зі сплати боргу за платежем «Єдиний податок з юридичних осіб» на суму 6018,47 грн. та включити суму сплати позивачем єдиного податку з юридичних осіб за 1 квартал 2015 року - відповідно до платіжного доручення №912 від 08.05.2015 року з призначенням платежу «*;101;32463315;єдиний податок за 1 квіртал 2015 р;;;» 6030 грн. та за платіжним дорученням №914 від 13.05.2015 року з призначенням платежу «*;101;32463315;єдиний податок за 1 квартал 2015 р.;;;» 8000 грн.;

- зобов'язати ДПІ у м. Сумах внести зміни у картку особового рахунку ПП аудиторська фірма «Зєвс» включити суму сплати за платежем єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування відповідно до платіжного доручення №909 від 06.05.2015 року з призначенням платежу «*;101;32463315;Єдиний соцвнесок з зарплати за 04/2015 року 3,6%-51,00,36,7%-522,00 грн.;;;» в сумі 573 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є платником єдиного податку 3 групи. 24.04.2015 року позивачем подано податкову декларацію платника єдиного податку - юридичної особи за 1 квартал 2015 року, якою визнано податкове зобов'язання з єдиного податку за 1 квартал 2015 року в сумі 6025,03 грн.

ПП аудиторською фірмою «Зєвс» подано до ПАТ «УПБ» платіжні доручення: 08.05.2015 року №912 з призначенням платежу «єдиний податок за 1 квартал 2015 року» на суму 6030 грн. Банк здійснив переказ, про що зробив відмітку на платіжному дорученні «проведено банком 08.05.2015 року»; 13.05.2015 року - №914 з призначенням платежу «єдиний податок за 1 квартал 2015 року» на суму 8000 грн. Всього сплачено 14030 грн.

З банківського рахунку позивача №, що відкритий у ПАТ «УПБ» кошти списані та перераховані до бюджету, що підтверджується банківськими виписками від 08.05.2015 року та 13.05.2015 року.

Крім того, 06.05.2015 року ПП аудиторська фірма «Зєвс» надала до ПАТ «УПБ» платіжне доручення №909 від 06.05.2015 року з призначенням платежу «єдиний соціальний внесок з заробітної плати за квітень 2015 року 3,6% - 51 грн., 36,77% - 522 грн. Нарах. та перерах. повністю» на суму 573 грн.

З банківського рахунку позивача №, що відкритий у ПАТ «УПБ», кошти списані та перераховані до бюджету, що підтверджується банківською випискою від 06.08.2015 року.

Не зважаючи на те, що позивачем було виконано свої обов'язки щодо сплати цих платежів, ДПІ у м. Сумах було прийнято оскаржувані податкову вимогу та рішення, які і просить визнати неправомірними та скасувати ПП аудиторська фірма «Зєвс».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що оскільки кошти на рахунок казначейства від ПП аудиторська фірма «Зєвс» зі сплати податку не надійшли, то ДПІ у м. Сумах автоматично було сформовано оскаржувану вимогу, а оскільки кошти зі сплати єдиного соціального внеску з заробітної плати за квітень 2015 року від позивача надійшли з простроченням строку сплати відповідних платежів, то і було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для прийняття відповідачем оскаржуваної вимоги є узгоджена сума податкового зобов'язання з єдиного податку за квітень 2015 року в сумі 6025,03 грн., що залишаються не сплаченими позивачем.

Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

24.04.2015 року позивачем подано податкову декларацію платника єдиного податку - юридичної особи за 1 квартал 2015 року, якою самостійно узгоджене податкове зобов'язання з єдиного податку за 1 квартал 2015 року в сумі 6025,03 грн. (а.с.54-57).

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 56.11 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Разом з тим, відповідно п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положенням п.22.4 ст. 22 названого Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку має виконувати платіжна система (п. 1.29 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Відповідно до п. 1.23 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі.

Згідно із п.п. 22.3, 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу для платника вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах (пп. 16.5.2 п. 16.2 ст. 16 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Таким чином виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання пов'язане з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, зокрема з моментом прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Суд зазначає, що пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено, що Банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".

Якщо дата складання розрахункового документа (реєстру) збігається з датою його виконання (списання банком коштів за цим документом), то реквізит "Дата надходження" може не заповнюватися.

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Ініціювання переказу вважається завершеним з часу прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Судом встановлено, що між позивачем (клієнт) та ВАТ «Український професійний банк» (банк) 03.06.2009 року укладений договір №5753-СВ про відкриття поточного рахунку у національній валюті, а 05.06.2009 року - договір №5761-СВ про банківське обслуговування клієнта із використанням системи «Інтернет-Клієнт-Банк» (а.с.26-30).

08.05.2015 року позивачем був здійснений переказ коштів до ДКСУ у Сумській області єдиного податок за 1 квартал 2015 року в сумі 6030 грн. Вказане підтверджується платіжним дорученням №912 від 08.05.2015 року з відміткою банку про проведення платежу цього ж дня, та випискою банку за 08.05.2015 року (а.с14, 17).

13.05.2015 року був здійснений переказ коштів до ДКСУ у Сумській області єдиного податку за 1 квартал 2015 року в сумі 8000 грн. Вказане підтверджується платіжним дорученням №914 від 13.05.2015 року з відміткою банку про дату валютування цього ж дня, та випискою банку за 13.05.2015 року (а.с18). Вказані кошти перераховані позивачем в рахунок майбутніх платежів.

Листом від 19.05.2015 року позивач повідомив ДПІ у м. Сумах про здійснення вказаної оплати підприємством (а.с.19), однак платіжне доручення не було виконане банком у день їх надходження і не були повернуті підприємству із зазначенням причини невиконання.

У зв'язку з ненадходженням коштів зі сплати самостійно визначеного податкового зобов'язання від ПП аудиторська фірма «Зєвс», ДПІ у м. Сумах було направлено позивачу податкову вимогу №39-23 від 25.05.2015 року на суму 6018,47 грн. (а.с.20).

Враховуючи те, що платіжне доручення було одержано банком та прийнято до виконання, суд вважає, що позивачем не було допущено порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов'язань у строк, встановлений законом, та у сумі, самостійно узгодженій у відповідній податковій звітності.

Згідно п. 129.6 ст.129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином, визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або цільового фонду.

Якщо неперерахування податку, збору не є наслідком винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Таким чином, направлення позивачем до свого банку належним чином оформленого платіжного доручення на оплату податкових платежів (при наявності необхідної кількості коштів на рахунку) є належними, необхідними та єдино достатніми діями, які платник податку повинен вчинити для оплати податкового зобов'язання.

За таких обставин суд вважає, що з боку позивача відсутнє порушення щодо перерахування до бюджету податкових зобов'язань у строк, встановлений законом, та у сумах, самостійно узгоджених у відповідній податковій звітності.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що станом на 25.05.2015 року у позивача не було податкової заборгованості, яка вказана в оскаржуваній податковій вимозі №39-23 в сумі 6018,47 грн., в зв'язку з чим така вимога не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню.

Крім того, 02.07.2015 року ДПІ у м. Сумах було прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до ПП аудиторської фірма «Зєвс» та нараховано штраф у розмірі 114,31 грн. за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 21.05.2015 року до 29.05.2015 року та нараховано пеню у розмірі 5,14 грн. (0,1% на суму недоїмки).

Згідно вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

У разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 06.05.2015 року був здійснений переказ коштів до ГУ ДКСУ у Сумській області єдиного соціального внеску з зарплати за квітень 2015 року в сумі 573 грн. Вказане підтверджується платіжним дорученням №909 від 06.05.2015 року з відміткою банку про дату валютування цього ж дня, та випискою банку за 06.05.2015 року (а.с.13, 16).

Отже, оскільки позивачем було вчасно перераховано кошти, то відповідачем було прийняте помилкове рішення про несвоєчасну сплату єдиного внеску за квітень 2015 року, а тому рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 02.07.2015 року не можна вважати правомірним та воно підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог ПП аудиторської фірми «Зєвс» про внесення змін до картки особового рахунку, суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів №765 від 05.12.13 року з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи;

Облік податків, зборів та єдиного внеску ведеться підрозділами Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - Міжрегіональне ГУ), спеціалізованих державних податкових інспекцій з обслуговування великих платників (далі - СДПІ), державних податкових інспекцій в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднаних державних податкових інспекцій (далі - ДПІ) відповідно до функціональних повноважень.

Контроль за достовірністю відображення в інформаційній системі показників стану розрахунків платників, механізму виявлення, усунення та упередження випадків неповного, неправильного або несвоєчасного відображення облікових показників та некоректного формування зведених і звітних показників центральної бази даних забезпечується структурними підрозділами за закріпленими напрямами роботи.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. А тому підстав для задоволення позову в цій частині у суду немає.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства аудиторської фірми "ЗЄВС" до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області про скасування рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкову вимогу від 25.05.2015 року №39-23 на суму 6018,47 грн. та рішення № від 02.07.2015 року на суму 119,45 грн., винесені Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.Б. Діска