Справа № 2а-13090/11/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Київ

29 вересня 2011 року№ 2а-13090/11/2670
Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
доАдміністрації Президента України
прооскарження дій та бездіяльності, зобовязання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Адміністрації Президента України про оскарження дій та бездіяльності щодо розгляду скарги від 09.06.2011 в частині повноти та всебічності розгляду, вжиття відповідних заходів реагування, вирішення питань скарги, направлення скарги на розгляд того чиї дії та бездіяльність оскаржуються, надання ґрунтовної відповіді, а також зобовязання відповідача відкликати скаргу ОСОБА_1 від 09.06.2011 з Міністерства інфраструктури України та розглянути її в порядку та у спосіб встановлений законодавством з вирішенням поставлених питань і надання ґрунтовної відповіді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.09.2011 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення визначених в ній недоліків, зокрема, на обґрунтування наявності підстав для звільнення від сплати судового збору (державного мита) позивача зобовязано, надати суду належним чином засвідчену копію посвідчення інваліда та належним чином засвідчену, а відповідно і актуальну, довідку МСЕК.

Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили, а отже є обовязковою для виконання.

27.09.2011 на адресу суду надійшла заява позивача з доданою копією МСЕК, яка засвідчена державним нотаріусом 23 листопада 2007 року. Зокрема, у своїй заяві позивач стверджує, що видача посвідчень інваліда законодавством не передбачена, а відтак офіційним документом, що підтверджує інвалідність особи та є підставою для звільнення від сплати судового збору є довідка МСЕК, у звязку з чим позивач вважає недоліки позовної заяви усунутими та просить відкрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує, зокрема, протягом трьох днів з дня закінчення строку, встановленого для усунення недоліків позовної заяви.

До цього ж, п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 89 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка звертається до адміністративного суду із позовною заявою, повинна сплатити судовий збір.

Частиною 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

В той же час, відповідно до пункту 3 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України порядок сплати і розміри судового збору визначається Декретом Кабінету Міністрів України "Про державне мито" № 7-93 від 21.01.1993.

Зокрема, абзацом 5 пункту 18 статті 4 Декрету визначено, що від сплати державного мита звільняються інваліди I та II групи.

Разом з цим, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2010 року по справі № 10/44 (опублікування: (1) Вісник Верховного Суду України, 2010, 00, № 7; Адміністративне судочинство. Судова практика в адміністративних справах, 2010, 00, № 3-4) за позовом до Вищої ради юстиції України та Голови Вищої ради юстиції України (з питань неоднакового застосування касаційним судом норм права) встановлено, що норми вказаного Декрету КМУ "Про державне мито" не повязують підтвердження права на пільгу щодо сплати державного мита (судового збору) за абзацом 5 пункту 18 статті 4 Декрету з довідкою медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) щодо наявності інвалідності.

У зазначеній постанові ВСУ зазначено, що відповідно до пункту 32 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року N 83 "Про затвердження Положення про медико-соціальну експертизу і Положення про індивідуальну програму реабілітації та адаптації інваліда" (зазначені положення відображаються також в чинній на момент постановлення даної ухвали поставі КМУ "Питання медико-соціальної експертизи" № 1317 від 03.12.2009) - медико-соціальні експертні комісії видають особам, визнаним інвалідами, довідки МСЕК та індивідуальні реабілітаційні програми і в триденний строк надсилають копії цих документів управлінню праці та соціального захисту населення районної, районної в мм. Києві та Севастополі державної адміністрації та відповідному відділу, управлінню міської, районної у місті ради, на території якого проживає інвалід.

У цій же постанові ВСУ зазначено, що додавши посвідчення інваліда заявник підтвердив своє право на звільнення від сплати судового збору, тобто достатнім доказом на підтвердженням статусу інваліда та права на звільнення від сплати судового збору є посвідчення інваліда.

Частиною 1 ст. 244І Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано належний доказ звільнення від сплати судового збору (державного мита), а відтак, з урахуванням викладеного, не вбачається наявність права позивача на звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд окремо вертає увагу позивача на те, що надана ним довідка МСЕК засвідчена державним нотаріусом 23.11.2007 року, а відтак даний документ на час подання позовної заяви не підтверджує актуальності зазначених у ньому відомостей та не може бути врахований судом.

Згідно з п.1 ч.3 ст.108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи те, що ухвала суду від 16.09.2011 не оскаржувалась в апеляційному порядку та набрала законної сили, беручи до уваги те, що позивачем не виконано вимог цієї ухвали суду та не дотримано положень ч. 3 ст. 106 КАС України, зокрема не надано доказу сплати судового збору (державного мита) або належних доказів щодо звільнення від його сплати, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч.6 ст.108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 106, п. 1 ч. 3 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Попередити позивача, що позовні матеріали будуть йому повернуті супровідним листом рекомендованим поштовим відправленням із зворотною розпискою про їх одержання після спливу терміну для оскарження ухвали про повернення позовної заяви.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

5. Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А.Кармазін