Справа № 815/3062/15
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3062/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколовій М.С.,

за участі: представника відповідача - Солтовської Р.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Березівкаагрошляхбуд" до Березівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Березівкаагрошляхбуд" звернулось до суду з позовом до Березівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.05.2015 року: №№ , № .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ " Березівкаагрошляхбуд " з питань формування податкового кредиту і валових витрат по взаємовідносинам з ТОВ «СКМПН» за період жовтень 2014 року. В ході перевірки податковим органом складено акт перевірки від 13.05.2015 року № 189/22-20/03579041, на підставі якого відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 22.05.2015 року: №№ , № . Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки.

Представник позивача у судове засідання не з'явився; 06.07.2015 року до суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача за вхід. № ЕП/1208/15 від 06.07.2015 року (т.2 а.с. 80).

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог у судовому засіданні заперечувала у повному обсязі з підстав викладених у запереченнях на позов (т.2 а.с. 81-88), зокрема зазначивши, що в ході перевірки з боку позивача були встановлені порушення, які знайшли відображення в акті перевірки, що підтверджується фактичними обставинами, а тому оскаржувані рішення є законними.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Судом встановлено, що на підставі рішення начальника Березівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, оформленого наказом по Березівській ОДПІ від 21.04.2015 р. № 130, згідно з п.п.20.1.4, п.20.1., ст.. 20, п. 78.1.1, п.78.1, ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, відповідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75. Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI відповідно до затвердженого плану перевірки, та з питань нарахування податку на додану вартість та податку прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «СКМПН» за період жовтень 2014р, у зв'язку з отриманням та відпрацюванням у відповідності до п 74.2 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI податкової інформації від ДПІ у Київському районі м. Одеси від 30.01.2015р. за № 2140/22-02, їх реальності та повноти відображення в обліку за період жовтень 2014року, головним державним ревізором інспектором відділу податкового аудиту Березівської ОДПІ ДФС в Одеській області, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» з питань нарахування податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «СКМПН» за період жовтень 2014 р., за результатами якої відповідачем був складений акт від 13.05.2015 року № 189/22-00/03579041 (т.1 а.с. 31-59).

На підставі зазначеного акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення від 22.05.2015 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 725700 грн., з яких 580560 грн. - основний платіж та 145140 грн. - штрафні санкції (т.1 а.с.61); та податкове повідомлення - рішення від 22.05.2015 року № , яким визначено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем у розмірі 522504 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 130626 грн. (т.1 а.с.62).

Не погодившись з висновками акту перевірки та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» оскаржило їх в судовому порядку, вимагаючи визнання їх протиправними та скасування.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначені податкові повідомлення-рішення необґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» зареєстровано як юридична особа Березівською районною державною адміністрацією Одеської області 11.06.2003 року, що вбачається зі Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (т.1 а.с. 14).

Згідно Довідки з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» здійснює наступну діяльність за КВЕД-2010: будівництво доріг і автострад; інші будівельно-монтажні роботи; діяльність у сфері архітектури; діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; будівництво житлових і нежитлових будівель (т.1 а.с.15).

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 21556730, позивач є платникам податку на додану вартість (т.1 а.с.16).

Судом встановлено, що між ТОВ «СКМПН» (Постачальник) та ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» (Покупець) укладено договір від 30.05.2014 року № 30/05-14, згідно якого постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти і оплатити продукцію в асортименті, кількості та за ціною, вказаними в рахунках і накладних, що є невід'ємною частиною цього договору (т.1 а.с. 131-132).

У відповідності до п. 2.1 вказаного договору постачання продукції здійснюється партіями у строки вказані у рахунках. На кожну партію продукції, що поставляється, Постачальник (за своїм місцезнаходженням) надає Покупцеві рахунок і накладну на продукцію, в яких вказуються найменування, асортимент, кількість, строки поставки і ціна продукції.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що оплата проводиться у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. ст.. 655, 656 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Момент виконання обов'язку продавця щодо передачі товару згідно ст. 664 Цивільного кодексу України є: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Таким чином, факт отримання товару документально підтверджується наявними первинними бухгалтерськими документами (накладні) та первинними бухгалтерськими документами подальшої реалізації отриманого товару.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного договору контрагентом позивача - ТОВ «СКМПН» протягом періоду, що перевірявся на адресу ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» було поставлено товар: асфальт дрібнозернистий, бруски обрізні з хвойних порід, щебінь, гас для технічних цілей, цвяхи будівельні, вапно будівельне, кисень технічний газоподібний, мастило, електроди тощо, а позивач прийняв та оплатив отриманий товар.

Про підтвердження поставки товару за вищезазначеною угодою свідчать первинні бухгалтерські документи, а саме: видаткові накладні: від 01.10.2014 року №№ 1104, 1105, 1106, від 02.10.2014 року: №№ 2101, 02102, 02103, 210, від 03.10.201 року: №№ 3102, 3103, 3104, 3105, 3106, від 04.10.2014 року № 4102, 4101, від 06.10.2014 року №№ 06102, 06103, 06104, від 07.10.201 року №№ 7103, 07102, 7104, 7105, від 08.10.2014 року №№ 08102, 08103, 08105, 08104, від 09.10.2014 року №№ 9102, 9103, 9104, від 10.10.2014 року № 10107, 10106, 10108, 10109, від 11.10.2014 року №№ 11101, 11102, від 13.10.2014 року №№ 13104, №13105 від 13.10.2014 р.; № 14102 від 14.10.2014 року; №14103 від 14.10.2014 р.; №14104 від 14.10.2014 р.; №14105 від 14.10.2014 р.; №14106 від 14.10.2014 р.; №15101 від 15.10.2014 р.; №15102 від 15.10.2014 р.; №15103 від 15.10.2014 року; №16103 від 16.10.2014 р.; №16104 від 16.10.2014 р.; №16105 від 16.10.2014 р.; №17102 від 17.10.2014 р.; №17103 від 17.10.2014 р.; №17109 від 17.10.2014 р.; №18102 від 18.10.2014 року; №18103 від 18.10.2014 р.; № 201011 від 20.10.2014 р.; №201012 від 20.10.2014 р.; №201012 від 20.10.2014 р.; №201013 від 20.10.2014 р.; №201015 від 20.10.2014 р.; №201016 від 20.10.2014 року; №21103 від 21.10.2014 р.; №21104 від 21.10.2014 р.; №21105 від 21.10.2014 р.; №22108 від 22.10.2014 р.; №22109 від 22.10.2014 р.; №221010 від 22.10.2014 р.; №23106 від 23.10.2014 року; №23107 від 23.10.2014 р.; №23108 від 23.10.2014 р.; № 241012 від 24.10.2014 р.; №241013 від 24.10.2014 р.; №241014 від 24.10.2014 р.; №271014 від 27.10.2014 р.; №271015 від 27.10.2014 року (т.1 а.с. 133-205).

Також на підтвердження отримання товару ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» від ТОВ "СКМПН" до суду надано податкові накладні: №1130 від 01.10.2014 р.; №1131 від 01.10.2014 р.; №1132 від 01.10.2014 р.; №1133 від 01.10.2014 р.; №2111 від 02.10.2014 р.; №2112 від 02.10.2014 року; №2113 від 02.10.2014 р.; №2114 від 02.10.2014 р.; №3110 від 03.10.2014 р.; №3111 від 03.10.2014 р.; № 3112 від 03.10.2014 р.; №3113 від 03.10.2014 р.; № 3114 від 03.10.2014 р.; №4102 від 04.10.2014 р.; №4103 від 04.10.2014 р.; №6107 від 06.10.2014 р.; №6108 від 06.10.2014 р.; №6109 від 06.10.2014 р.; №7109 від 07.10.2014 р.; №7110 від 07.10.2014 р.; №7111 від 07.10.2014 року; №7112 від 07.10.2014 р.; №8118 від 08.10.2014 р.; №8119 від 08.10.2014 р.; №8120 від 08.10.2014 р.; №8121 від 08.10.2014 р.; №9109 від 09.10.2014 р.; №9110 від 09.10.2014 р.; №9111 від 09.10.2014 р.; №10110 від 10.10.2014 р.; №10111 від 10.10.2014 р.; №10112 від 10.10.2014 року; №10113 від 10.10.2014 р.;№11102 від 11.10.2014 р.; №11103 від 11.10.2014 р.; №13107 від 13.10.2014 р.; №13108 від 13.10.2014 р.; №14106 від 14.10.2014 р.; №14107 від 14.10.2014 року; №14108 від 14.10.2014 р.; №14109 від 14.10.2014 р.; №14110 від 14.10.2014 р.; №15106 від 15.10.2014 р.; №15107 від 15.10.2014 р.; №15108 від 15.10.2014 р.; №16108 від 16.10.2014 року; №16109 від 16.10.2014 р.; №16110 від 16.10.2014 р.; №17107 від 17.10.2014 р.; №17108 від 17.10.2014 р.; №17109 від 17.10.2014 р.; №18102 від 18.10.2014 р.; №18103 від 18.10.2014 року; №20113 від 20.10.2014 р.; №20114 від 20.10.2014 р.; №20115 від 20.10.2014 р.; №20116 від 20.10.2014 р.; №20117 від 20.10.2014 р.; №20118 від 20.10.2014 р.; №21103 від 21.10.2014 року; №21104 від 21.10.2014 р.; №21105 від 21.10.2014 р.; №22108 від 22.10.2014 р.; №22109 від 22.10.2014 р.; №22110 від 22.10.2014 р.; №23108 від 23.10.2014 р.; №23109 від 23.10.2014 року; №23110 від 23.10.2014 р.; №24112 від 24.10.2014 р.; №24113 від 24.10.2014 р.; №24114 від 24.10.2014 р.; №27114 від 27.10.2014 р.; №27115 від 27.10.2014 р. (т.1 а.с.206-278).

Транспортування придбаного позивачем товару на виконання умов договору здійснювалось вантажними автомобілями, що підтверджується товарно-транспортними накладними: №№ б/н від 01.10.2014 р., 02.10.2014 р., 03.10.2014 р., 04.10.2014 р., 06.10.2014 р. 07.10.2014 р., 08.10.2014 р., 09.10.2014 р., 10.10.2014 р, 11.10.2014 р., 13.10.2014 р. 14.10.2014 р., 15.10.2014 р., 16.10.2014 р., 17.10.2014 р., 18.10.2014 року; 20.10.2014 р., 21.10.2014 р., 22.10.2014 р., 23.10.2014 р., 24.10.2014 р., 27.10.2014 року (т.2 а.с. 1-106).

Згідно матеріалів справи на балансі ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» перебувають наступні транспортні засоби: Камаз 65115-018, DAF ТЕ 95ХР 430, Камаз 6520-043, Камаз 6520-043, Сідловий тягач DAF ТЕ 47Х, Сідловий тягач DAF ХF 95380, Сідловий тягач DAF ХF 98480 (т.3 а.с. 183-197).

Відповідно до журналу-ордеру і відомостями по рахунку 631 ТОВ «СКМПН» поставлено товар позивачу на загальну суму 3 525 066,66 грн. (т.2 а.с.117).

Як з'ясовано судом, розрахунки між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та ТОВ «СКМПН» за відвантажений товар проводились у безготівковій формі, рахунок оплати за отриманий товар перераховано грошові кошти у розмірі 2 850 000,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку, а саме: платіжне доручення № 580 від 01.12.2014 р. на суму у розмірі 150 000,00 грн.; платіжне доручення № 584 від 02.12.2014 р. на суму у розмірі 300 000,00 грн.; платіжне доручення № 603 від 03.12.2014 р. на суму у розмірі 300 000,00 грн.; платіжне доручення № 619 від 08.12.2014 р. на суму у розмірі 300 000,00 грн.; платіжне доручення № 622 від 09.12.2014 р. на суму у розмірі 300 000,00 грн.; платіжне доручення № 627 від 12.12.2014 р. на суму у розмірі 300 000,00 грн.; платіжне доручення № 637 від 15.12.2014 р. на суму у розмірі 300 000,00 грн.; платіжне доручення № 641 від 16.12.2014 р. на суму у розмірі 300 000,00 грн.; платіжне доручення № 666 від 22.12.2014 р. на суму у розмірі 300 000,00 грн.; платіжне доручення № 672 від 23.12.2014 р. на суму у розмірі 300 000,00 грн. (т.2 а.с. 107-117).

Судом встановлено, що станом на 01.01.2015 р. перед ТОВ «СКМПН» по даному договору за жовтень 2014 р. є кредиторська заборгованість в сумі 675 006,66 грн., що підтверджується роздрукованою копією журналу-ордеру по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» (т. 3 а.с. 117).

Придбаний товар було використано в роботах згідно наступних договорів:

- договір №11 від 15.10.2014 р., укладений між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Березівською міською радою Одеської області, предметом якого є виконання поточного ремонту дороги по вул. Перемоги м. Березівки Одеської області (т.1 а.с.120-122);

- договір №5 від 25.06.201 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Березівською міською радою Одеської області (поточний ремонт дороги по вул. Фрунзе м. Березівки Одеської області) (т. 2 а.с. 131-133);

- договір №9 від 24.10.2014 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Березівською міською радою Одеської області (поточний ремонт дороги по вул. Енгельса м. Березівки Одеської області) (т.2 а.с.142-144);

- договір про закупівлю робіт за державні кошти № 32 від 26.11.2013 року, укладений між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Департаментом капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації (будівництво 10-ти поверхового 2-х секційного житлового будинку № 45 (21-А) у мкр. ІІІ -4-3 пос. Котовського, вул Генерала Бочарова у м. Одесі) (т.2 а.с.155-165);

- договір підряду №34 від 15.09.2014 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Департаментом капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації (капітальний ремонт дороги комунальної власності по вул. Чкалова смт. Саврань, Савранський район) (т.2 а.с. 187-195);

- договір підряду №32 від 15.09.2014 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Департаментом капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації (капітальний ремонт дороги комунальної власності по вул. Шевченка смт. Ширяєве, Ширяївського району) (т.2 а.с. 206-214);

- договір підряду № 43 від 24.09.2014 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Департаментом капітального будівництва Одеської обласної державної адміністрації (капітальний ремонт дороги комунальної власності по вул. Леніна смт. Миколаївка Одеського району) (т.2 а.с. 227-235);

- договір підряду №8 від 25.09.2014 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Березівською міською радою Одеської області (капітальний ремонт дороги по вул. Леніна м. Березівки Одеської області) (т.2 а.с. 246-254);

- договір №59 від 10.10.2014 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Управлінням комунального господарства та будівництва м. Котовська (капітальний ремонт дороги по вул. Самборського, м. Котовськ Одеської області) (т. 3 а.с. 1-2);

- договір № 61 від 10.10.2014 р„ який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Управлінням комунального господарства та будівництва м. Котовська (капітальний ремонт дороги по провулок Кутузова, м. Котовськ Одеської області) (т. 3 а.с.13-14);

- договір №57 від 10.10.2014 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Управлінням комунального господарства та будівництва м. Котовська (капітальний ремонт дороги по Калініна, м. Котовськ Одеської області) (т.3 а.с. 25-26);

- договір №55 від 10.10.2014 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Управлінням комунального господарства та будівництва м. Котовська (капітальний ремонт дороги по Радянської Армії, м. Котовськ Одеської області) (т.3 а.с. 37-39);

- договір № 69 від 15.10.2014 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Управлінням комунального господарства та будівництва м. Котовська (капітальний ремонт дороги по Тельмана, м. Котовськ Одеської області) (т.3 а.с. 49-50);

- договір №71 від 15.10.2014 р., який було укладено між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та Управлінням комунального господарства та будівництва м. Котовська (капітальний ремонт дороги по провулок Будівельний, м. Котовськ Одеської області) (т.3 а.с. 61-62).

Виконання вищезазначених договорів підтверджується довідками про вартість будівельних робіт та витрати, актами приймання виконаних будівельних робіт, підсумковими відомостями ресурсів, актами списання.

Таким чином судом встановлено, що позивачем було виконано всі зобов'язання, які покладено Цивільним кодексом України за договором поставки, а саме: прийнято товар та сплачено продавцю грошові кошти, про що свідчать вищезазначені первинні документи.

При цьому, в висновку акту перевірки податковий орган зазначив, що в ході проведеної перевірки встановлено нікчемні правочини ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» (Покупець) при придбанні товарів (послуг) від ТОВ «СКМПН» на суму 3525026,66 грн. всього за період жовтень 2014 року та завищено валові витрати на суму 2902800 грн. та на суму податкового кредиту 580560,23 грн.

Як вбачається з акту перевірки, податковий орган дійшов такого висновку на підставі отриманої від ДПІ у Київському районі м. Одеси податкової інформації для врахування в роботі при дослідженні ланцюга формування ПДВ відповідно до п. 74.2 ст. 74 Податкового кодексу України «Про неможливість проведення перевірки ТОВ «СКМПН» за період серпень-грудень 2014 року».

Однак, в акті перевірки висновки про відсутність поставки за укладеним ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» з його контрагентом правочином ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені посиланнями на будь-які первинні документи.

Недопустимість таких підходів до проведення перевірок платників податків визнано ДПА України та доведено до відома підпорядкованих підрозділів листом № 20289/7/16-1617 від 29.09.2010 року "Щодо підстав для визнання договорів нікчемними".

Жодних доказів про самостійне дослідження податковим органом обставин укладання договорів між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та ТОВ «СКМПН», предмету даного правочину, змісту прав та обов'язків сторін за ними, повноважень фізичних осіб, які від імені суб'єктів господарювання укладали ці правочини, обізнаності суб'єктів господарювання щодо обставин діяльності один одного, дійсних намірів сторін правочину, наявності чи відсутності розумних економічних чинників на укладання правочинів, подальшого руху сплачених позивачем грошових коштів акт перевірки не містить. При цьому, надані позивачем в ході судового розгляду справи документи підтверджують дійсність всіх операцій і правильність податкового обліку ТОВ «Березівкаагрошляхбуд».

Відповідно до ч.1 ст.208 Господарського кодексу України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави.

Частиною 1 статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Зміст наведеної норми свідчить на користь висновку, що законодавець відокремив порушення публічного порядку від інших підстав нікчемності правочинів та передбачив наявність умислу сторін (сторони) на незаконний результат, а також суперечність його публічно-правовим актам держави.

Зважаючи на те, що публічний порядок держави порушується у разі недотримання нормативних актів, у яких він закріплений, а ухилення від сплати податків, на факт якого податковий орган посилається як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, є злочином, відповідальність за який встановлена Кримінальним кодексом України, суд вважає, що за обставин, які склалися визначенню правочину як такого, що порушує публічний порядок, повинен передувати вирок суду про притягнення учасника (учасників) такого правочину до кримінальної відповідальності, який би набрав законної сили.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Вищого адміністративного суду України від 02.09.2010 року № К-23029/07.

Податковим органом фактично зроблений висновок, що ТОВ "СКПМН" здійснювало діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов'язаних з наданням податкової вигоди для третіх осіб.

У своїх висновках податковий орган вважає, що контрагент позивача фактично не здійснював господарської діяльності, а лише документували операції із товаром.

При цьому, актом перевірки не встановлено жодного фактичного порушення вимог норм законодавства, яке б позбавляло позивача права на формування податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Висновки контролюючого органу щодо фіктивності правочину не підтверджено жодними доказами, а позивач правомірно, у відповідності з вимогами чинного законодавства уклав господарський договір з ТОВ "СКМПН".

Крім того, позивачем було надано до суду докази подальшого використання придбаного товару в господарській діяльності, про що вже було зазначено судом.

Тобто усі вище встановлені обставини та надані позивачем докази безумовно підтверджують, що контрагент позивача - ТОВ "СКМПН" повною мірою виконав прийняті на себе зобов'язання за договором: ТОВ " СКМПН" в обумовлені в договорі строки поставив на адресу позивача товар, а позивач прийняв вказаний товар та оплатив його вартість.

Наявність договору поставки, видаткових накладних, податкових накладних, товаро-транспорних накладних, виписок по рахункам, договорів на підтвердження використання придбаного товару, є переконливим доказом відсутності з боку позивача порушень податкового законодавства.

Перелічені документи свідчать, що сторонами вказаного вище правочину, були дотриманні норми чинного законодавства, протиправний умисел, при укладанні правочинів, був відсутній, правочин був реальним і вчинявся за всіма правилами укладання договорів, був спрямований на реальне настання правових наслідків, а тому, висновки відповідача є повністю необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам.

Суд вважає, що лише сам факт наявності господарських відносин з контрагентами, які, на думку відповідача, порушують податкове законодавство, не може тягнути за собою негативні наслідки для платника податків у вигляді зменшення податкового кредиту чи валових витрат, оскільки платник податків може бути необізнаним стосовно таких порушень та дійсних намірів тих фізичних осіб, які представляють його контрагентів.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 КАС України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг;

Згідно з абз.1 п.198.3 ст.198 ПК України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п. 201.4, 201.5, 201.6 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПК України).

Таким чином, Податковий кодекс України не встановлює обов'язку позивача при визначенні податкового кредиту здійснювати надмірну сплату ПДВ до бюджету. Позивач як покупець товарів (робіт, послуг) не сплачує при придбанні товару (робіт, послуг) ПДВ до бюджету, а сплачує такий податок у складі ціни товару постачальникам таких товарів (робіт, послуг).

При цьому, якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, позивач не має правових підстав перевіряти чи включена контрагентами постачальника сума податку на додану вартість від реалізованих товарів (робіт, послуг) до складу податкових зобов'язань.

Натомість, ст.67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Для встановлення факту вчинення правочину з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, зокрема, з метою ухилення від сплати податків, необхідно встановити необґрунтованість отриманої платником податків податкової вигоди, наприклад, внаслідок її виникнення не у зв'язку із здійсненням реальної підприємницької або іншої економічної діяльності.

Суд зазначає, що стаття 138 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає склад витрат та порядок їх визнання.

У відповідності до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Як встановлено судом вище, зобов'язання за договором між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та ТОВ «СКМПН» виконані сторонами у повному обсязі, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, доводи податкового органу щодо безтоварності господарських операцій, направленості ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» на ухилення від сплати податків, а у зв'язку з цим і фіктивності угоди, укладеної між вказаними сторонами не приймаються як не підтверджені належними та допустимими доказами, і повністю спростовуються матеріалами справи.

Так, товар придбаний від контрагента позивача був використаний в подальшому позивачем у його власній господарській діяльності. Отже, судом встановлені обставини, які у своїй сукупності свідчать про безумовну дійсність правочину, фактичність господарських операцій між ТОВ «Березівкаагрошляхбуд» та ТОВ «СКМПН» їх правомірність і прозорість. При цьому, на користь своїх висновків податковий орган не надав жодного доказу і не обґрунтував їх.

Оцінка поданих особами, які беруть участь в адміністративній справі та самостійно зібраних судом в порядку ст.11 КАС України доказів в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, здійснюється судом за правилами ч.2 ст.71 КАС України в порядку, що встановлений ст.86 цього кодексу.

З аналізу ст.2 КАС України випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні бути прийняті в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, з'ясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про необґрунтованість податкових повідомлень-рішень податкового органу, у зв'язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.69-71, 160 -163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Березівкаагрошляхбуд" - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомленння-рішенння Березівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області від 22.05.2015 року: № , № .

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений та підписаний суддею 22.09.2015 року.

Суддя Вовченко O.A.

.