Справа № 2а-1670/6972/11
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2011-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6972/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевякова І.С.,

при секретарі Ємець Я.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного підприємства "ОСОБА_3 ЛТД" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2011 року позивач, Приватне підприємство "ОСОБА_3 ЛТД", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Полтавської області про скасування податкового повідомлення-рішення № /1498 від 29 квітня 2011 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що працівниками Кременчуцької ОДПІ проведено позапланову невиїзну перевірку ПП "ОСОБА_3 ЛТД" з питань взаємовідносин з ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10". За результатами даної перевірки складений акт № 1891/23-209/34537137 від 05.04.2011 року (далі по тексту - Акт), згідно висновків якого ПП "ОСОБА_3 ЛТД" порушено ст. 201 та ст. 198 Податкового кодексу України, ч.ч. 1,5 ст. 203, п. 1, 2 ст. 215, ст. 228 Цивільного кодексу України. На підставі вказаного акту Кременчуцькою ОДПІ 29.04.2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення № /1498, яким ПП "ОСОБА_3 ЛТД" визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 15 683 грн., з них 15 682 грн. за основним платежем, 1 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

ПП "ОСОБА_3 ЛТД" із викладеними в Акті висновками не погоджується, і вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № /1498 від 05.04.2011 року прийняте з порушенням діючого законодавства, необгрунтовано, без наявності правових підстав, а тому, як на думку позивача, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Таке твердження позивач обґрунтовував тим, що висновки в Акті позапланової невиїзної перевірки про заниження податку на додану вартість на загальну суму 15 682 грн. є необґрунтованими припущеннями та спростовуються фактами належного виконання сторонами умов договору, що підтверджено первинними бухгалтерськими документами.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У своїх письмових запереченнях зазначав, що контрагент позивача ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" у період з грудня 2010 року по лютий 2011 року мав господарські взаємовідносини з ПП "Нафта-капітал" та з ТОВ "Компанія "Відродження", які мають ознаки фіктивності, відсутні за місцезнаходженням. ПП «Сільгоспнафтопродуктсервіс 10»не має, згідно податкової звітності трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспорту, виробничого обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Внаслідок проведеної податковими органами невиїзної перевірки ПП «Сільгоспнафтопродуктсервіс 10»останньому було зменшено суму податкових зобовязань та податкового кредиту, у т.ч. за рахунок сум, задекларованих по взаємовідносинах із позивачем. У зв'язку з цим за результатами перевірки позивачу донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 15 683 грн., в тому числі 15 682 грн. за основним платежем, 1 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Приватне підприємство "ОСОБА_3 ЛТД" зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області 01.06.2006 року, , про що видане свідоцтво про державну реєстрацію.

Відповідач зареєстрований як платник податку на додану вартість з 16.08.2006 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість № 23491434 серії НБ № 018006.

У період з 01 квітня 2011 року по 05 квітня 2011 року працівниками Кременчуцької ОДПІ проведено позапланову невиїзну перевірку Приватного підприємства "ОСОБА_3 ЛТД" з питань взаємовідносин з ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" за період з 01 грудня 2010 року по 28 лютого 2011 року.

За результатами перевірки складено Акт від 05 квітня 2011 року № 1891/23-209/34537137, в якому зафіксовано порушення статей 198, 201 Податкового кодексу України, частин 1, 5 статті 203, пунктів 1, 2 статті 215, статті 228 Цивільного кодексу України, в результаті чого занижена сума ПДВ, що за підсумками звітного періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету в розмірі 15 682 грн. в тому числі за січень 2011 року у сумі 5 183 грн., та за лютий 2011 року в сумі 10 499 грн.

Відповідно до висновків акту перевірки, порушення податкового законодавства виникло у зв'язку із тим, що контрагент позивача, ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10", мав господарські взаємовідносини з ПП "Нафта-капітал" та ТОВ "Компанія "Відродження", які не мають трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, сировини та матеріалів для здійснення основного виду діяльності, відсутні за місцезнаходженням, мають ознаки сумнівності.

На підставі Акту перевірки Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 29 квітня 2011 року № /1498, яким позивачеві донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 15 683 грн., в тому числі 15 682 грн. за основним платежем, 1 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному податковому повідомленнюрішенню від 29 квітня 2011 року № /1498, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту "а " пункту 198.1. статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку /пункт 198.1. статті 198 Податкового кодексу України/.

Згідно пункту 198.6. статті 198 цього ж Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Наявність порушень цих норм закону податковим органом вмотивована в акті наступним чином. Податковий орган посилається на те що ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" мало господарські взаємовідносини з ПП "Нафта-Капітал" та ТОВ "Компанія "Відродження", у яких відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспорт, виробниче обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності.

За таких обставин податковий орган робить висновок про те, що для ПП "ОСОБА_3 ЛТД" господарські операції між ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" та ПП "Нафта-Капітал", ТОВ "Компанія "Відродження" несуть податкову вигоду.

При цьому, в тексті Акту перевірки відсутні дані про аналіз працівниками податкового органу первинної документації щодо даних операцій, натомість робиться висновок про те, що угода між платником податку ПП "ОСОБА_3 ЛТД" та його контрагентом ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" не мала реального характеру, а вчинялися вони без мети реального настання правових наслідків з метою включення платником податку відповідних до сум до складу податкового кредиту.

В ході проведення та оформлення результатів перевірки позивача як платника податку відповідачем допущено порушення "Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства", затвердженого Наказом ДПА України від 22.12.2010 року № 984.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно із пунктом 5.2. Порядку у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, зокрема, чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Згідно змісту Акту, наведені вимоги Порядку не виконані, відповідачем не проведено та не наведено в Акті належного аналізу первинних документів.

Натомість, Акт перевірки від 05 квітня 2011 року №1891/23-209/34537137 містить суб'єктивні припущення перевіряючих, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновки щодо дій посадових осіб контрагента позивача.

З огляду на викладене, суд вважає, що податковий орган не перевірив у належний спосіб дійсність відповідних фінансово-господарських операцій.

Судому свою чергу встановлено, що 27 грудня 2010 року між ПП "ОСОБА_3 ЛТД" (покупець) та ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" (продавець) укладено договір № 11 про купівлю-продаж товару, за умовами якого продавець зобовязувався передати товар, а позивач - належним чином його прийняти згідно накладних та рахунків.

На виконання цієї угоди ПП "ОСОБА_3 ЛТД" отримано від вказаного контрагента дизельне пальне і проведено його оплату, про що свідчать долучені до матеріалів справи копії податкових накладних, видаткових накладних, рахунків-фактур, виписки про рух коштів за розрахунковими рахунками платника.

Зокрема, на підтвердження факту отримання платником товару від згаданого контрагенту представником позивача надано:

- рахунок-фактуру від 06 січня 2011 року № 153 на загальну суму 31098,00 грн., в т.ч. ПДВ 5183,00 грн., видаткову накладну від 06 січня 2011 року № 521 на загальну суму 31098,00 грн., в т.ч. ПДВ 5183,00 грн., податкову накладну від 06 січня 2011 року № 597 на загальну суму 31098,00 грн., в т.ч. ПДВ 5183,00 грн.;

- рахунок-фактуру від 01 лютого 2011 року № 979 на загальну суму 30192,00 грн., в т.ч. ПДВ 5032,00 грн., видаткову накладну від 01 лютого 2011 року № 979 на загальну суму 30192,00 грн., в т.ч. ПДВ 5032,00 грн., податкову накладну від 01 лютого 2011 року № 979 на загальну суму 30192,00 грн., в т.ч. ПДВ 5032,00 грн.;

- рахунок-фактуру від 08 лютого 2011 року № 981 на загальну суму 32803,20 грн., в т.ч. ПДВ 5467,20 грн., видаткову накладну від 08 лютого 2011 року № 981 на загальну суму 32803,20 грн., в т.ч. ПДВ 5467,20 грн., податкову накладну від 08 лютого 2011 року № 981 на загальну суму 32803,20 грн., в т.ч. ПДВ 5467,20 грн.

Зазначені податкові накладні оформлені належним чином, із Акту перевірки вбачається, що порушень при їх оформленні перевіряючими у ході проведення перевірки не встановлено.

Суд зауважує, що первинні документи під час проведення перевірки податковим органом взагалі не були взяті до уваги.

Твердження працівників податкового органу, наведене в Акті перевірки про ненадання ПП «ОСОБА_3 ЛТД»первинних документів на запит податкового органу, суд розцінює як неправдиве, таке, що не відповідає дійсності, так як у матеріалах справи мається супровідний лист платника, яким до Кременчуцької ОДПІ надано первинні документи, на цьому листі мається резолюція керівника щодо розгляду цих документів, при цьому дата вхідного номеру вхідної кореспонденції та дата резолюції на справі відповідає періоду проведення перевірки.

Також дійсність і реальність господарських операцій підтверджується наявними у матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних для перевезення товарів, договорів на разове перевезення, актами надання послуг. З цих документів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про підтвердженість факту транспортування товару.

Позивачем підтверджено й факт оприбуткування та використання придбаного у ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" дизельного палива у власній господарській діяльності.

Так, позивач з-поміж іншого, здійснює вид господарської діяльності перевезення вантажів. Позивач надав документи про наявність на балансі відповідних транспортних засобів, докази здійснення перевезень цим транспортом.

Згідно пояснень представника позивача, придбане у ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" дизельне паливо придбавалося та використовувалося для заправки власних автомобілів, що здійснюють перевезення.

Викладене підтверджується картками складського обліку, у яких відображено надходження на склад позивача пального, придбаного у зазначеного контрагента.

Також представником позивача надано повний пакет документів щодо надання позивачем транспортних послуг іншим субєктам господарювання у період часу, безпосередньо після надходження товару (дизельного пального). Придбане дизельне пальне використовувалося для заправлення транспортних засобів, які надавали зазначені транспортні послуги.

Отже, використання позивачем придбаного у ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" товару у своїй господарській діяльності ним доведене, а відповідачем навпаки - не спростоване.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав вимоги, передбачені пунктом 198.6. статті 198 Податкового кодексу України, сплативши податок на додану вартість в ціні товарів, придбаних у ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10", яке, в свою чергу, виконало вимоги статті 201 Податкового кодексу України - видало покупцеві, яким є ПП "ОСОБА_3 ЛТД", належним чином оформлені податкові накладні на визначені та сплачені суми податку.

Сторони в повному обсязі виконали взяті на себе зобов'язання, здійснили поставку товарів в обумовлені строки покупцю, сторони один до одного претензій не мають, а отже договір між ними укладений та виконаний у встановленому законом порядку.

Виконання договору характеризується дотриманням кожною стороною його умов: передачею майна у власність та його оплатою, що підтверджується матеріалами справи.

Слід зазначити, що Податковий кодекс України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій чи бездіяльності його контрагентів.

Реальність господарських операцій позивача з ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" підтверджується первинними та іншими документами, копії яких наявні у справі та були досліджені судом під час розгляду справи.

Посилання відповідача на те, що ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" мало господарські взаємовідносини з ПП "Нафта-Капітал", ТОВ "Компанія "Відродження" не є підтвердженням недійсності укладеної між позивачем та ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" угоди, оскільки судом не встановлено, а відповідачем не доведено взаємозв'язку між господарськими операціями ПП "Нафта-Капітал", ТОВ "Компанія "Відродження" з ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" та господарськими операціями ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" з ПП «ОСОБА_3 ЛТД».

Суд, зазначає, що визначені податковим органом порушення порядку здійснення господарської діяльності ПП "Сільгоспнафтопродуктсервіс 10" не впливають на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, оскільки у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення-рішення покладено на податковий орган.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ № /1498 від 29 квітня 2011 року визнати протиправним та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ПП "ОСОБА_3 ЛТД" судові витрати у сумі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 19 вересня 2011 року.

Суддя І.С. Шевяков