Справа № 826/12674/13-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/55734/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.А.,

за участю: секретаря судового засідання Загородньої М.О.,

представника позивача Понька Р.В.,

представника відповідача Круглюк І.Д.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Датагруп" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство «Датагруп» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, в якій просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про залишення заяв без розгляду від 16.07.2013 № 01-5105/09, зобов'язати відповідача прийняти до розгляду та задовольнити заяви позивача про продовження строку дії ліцензій серії АГ № 506759 від 09.03.2011 з додатками та серії АГ № 506760 від 09.03.2011 з додатками, зобов'язати відповідача прийняти рішення про продовження строку дії ліцензій серії АГ № 506759 від 09.03.2011 та серії АГ № 506760 від 09.03.2011 на строк, не менше п'яти років, оформити вказане рішення на бланку ліцензії та видати належним чином оформлене позивачу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації про залишення заяв без розгляду від 16.07.2013 №01-5105/09. Зобов'язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації прийняти до розгляду та задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства «Датагруп» про продовження строку дії ліцензії серії АГ № 506759 від 09.03.2011 з додатками. Зобов'язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації прийняти до розгляду та задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства «Датагруп» про продовження строку дії ліцензії серії АГ № 506760 від 09.03.2011 з додатками. Зобов'язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації прийняти рішення про продовження строку дії ліцензії Приватного акціонерного товариства «Датагруп» серії АГ №506759 від 09.03.2011 на строк, не менше ніж п'ять років, оформити вказане рішення на бланку ліцензії та видати належним чином оформлене рішення Приватному акціонерному товариству «ДАТАГРУП». Зобов'язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації прийняти рішення про продовження строку дії ліцензії Приватного акціонерного товариства «Датагруп» серії АГ №506760 від 09.03.2011 на строк, не менше ніж п'ять років, оформити вказане рішення на бланку ліцензії та видати належним чином оформлене рішення Приватному акціонерному товариству «Датагруп».

Не погоджуючись з судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції у справі, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації подала до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийняти нову постанову, якою у позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Датагруп» здійснює діяльність у сфері телекомунікацій на підставі ліцензій, виданих Національною комісією з питань регулювання зв'язку України (далі - НКРЗ), а саме:

- ліцензія серії АГ № 506759 від 09.03.2011 (строк дії до 10.11.2013, дата видачі 11.11.2008, дата переоформлення 09.03.2011) з надання послуг фіксованого міжміського телефонного зв'язку з особливою умовою: з використанням лише технологій ІР-телефонії на території України (далі - ліцензія серії АГ № 506759);

- ліцензія серії АГ № 506760 від 09.03.2011 (строк дії до 10.11.2013, дата видачі 11.11.2008, дата переоформлення 09.03.2011) з надання послуг фіксованого міжнародного телефонного зв'язку з особливою умовою: з використанням лише технологій ІР-телефонії на території України (далі - ліцензія серії АГ № 506760).

05 липня 2013 позивач звернувся до НКРЗІ з заявою про продовження строку дії ліцензії серії АГ № 506759 та 09.07.2013 звернувся з заявою про продовження строку дії ліцензії серії АГ № 506760. Позивач просив продовжити строк дії ліцензій на 5 років.

Відповідач рішенням від 16.07.2013 № 01-5105/09 залишив без розгляду вищезазначені заяви позивача, обґрунтувавши таке рішення тим, що Законом України «Про телекомунікації» та Ліцензійними умовами здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку: місцевого, міжміського, міжнародного, затверджених рішенням НКРЗ від 10.12.2009 № 1789 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 13.01.2010 № 19/17314 (далі - Ліцензійні умови від 10.12.2009) не передбачені подача заяв, видача ліцензій і продовження терміну дії ліцензії на надання послуг міжміського, міжнародного телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії.

Ліцензія серії АГ № 506759 із зазначенням виду господарської діяльності: надання послуг фіксованого міжміського телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії на території України та ліцензія серії АГ № 506760 із зазначенням виду господарської діяльності: надання послуг фіксованого міжнародного телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії на території України, видані позивачу НКРЗ відповідно до Ліцензійних умов провадження діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг фіксованого міжнародного, міжміського, місцевого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку, затверджених наказом Держкомзв'язку та інформатизації України від 17.06.2004 № 132, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.08.2004 № 977/9576 (далі - Ліцензійні умови від 17.06.2004).

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону України «Про телекомунікації», у разі якщо суб'єкт господарювання має намір здійснювати зазначений у ліцензії вид діяльності у сфері телекомунікацій після закінчення строку її дії, він повинен не пізніше ніж за чотири місяці до закінчення строку дії ліцензії звернутися до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, із заявою про продовження строку її дії в порядку, визначеному частиною першою статті 45.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про телекомунікації» суб'єкт господарювання, який має намір здійснювати діяльність у сфері телекомунікацій, що ліцензується, особисто, через уповноважений ним орган чи особу або рекомендованим листом з описом вкладення звертається до національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, із заявою про видачу ліцензії за встановленим нею зразком.

Пунктом 1.26 Ліцензійних умов від 10.12.2009 передбачено, що у разі якщо суб'єкт господарювання має намір здійснювати діяльність з надання послуг фіксованого телефонного зв'язку після закінчення строку дії ліцензії, він повинен відповідно до статті 49 Закону України «Про телекомунікації» не пізніше ніж за чотири місяці до закінчення строку дії такої ліцензії звернутися до НКРЗ із заявою про продовження строку дії.

У відповідності до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про телекомунікації» НКРЗІ не має права відмовити в продовженні строку дії ліцензії, якщо оператором, провайдером телекомунікацій виконуються всі ліцензійні умови та особливі умови, зазначені в ліцензії, або ці умови не виконані з поважних причин, які не залежали від оператора, провайдера телекомунікацій.

Частиною 7 ст. 45 Закону України «Про телекомунікації» встановлено підстави для залишення заяви про видачу ліцензії без розгляду, а саме: заява подана (підписана) особою, яка не має на це повноважень, документи оформлені з порушенням вимог цієї статті. Інших підстав для залишення вказаної заяви без розгляду законом не визначено.

З аналізу заяв про продовження строку дії ліцензії на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій, які були подані позивачем до НКРЗІ 05.07.2013 та 09.07.2013, суди попередніх інстанцій встановили, що вони відповідають вимогам, встановленим Ліцензійними умовами від 10.12.2009 та Законом України «Про телекомунікації».

Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про необґрунтованість посилань відповідача на те, що Ліцензійними умовами від 10.12.2009 та Законом України «Про телекомунікації» не передбачено подача заяв, видача ліцензій і продовження терміну дії ліцензії на надання послуг міжміського, міжнародного телефонного зв'язку з використанням лише технології ІР-телефонії, а також те, що процедура продовження терміну дії ліцензії, яка визначена ст. 49 Закону України «Про телекомунікації» не встановлює права НКРЗІ змінювати вид діяльності, зазначеної в ліцензії, при продовженні строку її дії, з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 42 Закону України «Про телекомунікації» встановлено, що діяльність у сфері телекомунікацій здійснюється за умови включення до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій, а у визначених законом випадках також за наявності відповідних ліцензій та/або дозволів.

В ч. 7 ст. 42 Закону України «Про телекомунікації» наведено перелік видів діяльності у сфері телекомунікацій, які підлягають ліцензуванню, зокрема: надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку: місцевого; міжміського; міжнародного;

11.11.2008 НКРЗ видала позивачу дві ліцензії на здійснення господарської діяльності з надання послуг фіксованого міжміського телефонного зв'язку з використанням лише технологій ІР-телефонії на території України та здійснення господарської діяльності з надання послуг фіксованого міжнародного телефонного зв'язку з використанням лише технологій ІР-телефонії на території України.

Станом на дату видачі позивачу ліцензій серії АГ № 506759 та серії АГ № 506760, п. 1 ч. 3 ст. 42 Закону України «Про телекомунікації» діяв в наступній редакції: ліцензуванню підлягають такі види діяльності у сфері телекомунікацій: надання послуг фіксованого телефонного зв'язку з правом, технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж і надання в користування каналів електрозв'язку: місцевого; міжміського; міжнародного.

Тобто, норма, яка встановлює обов'язкове ліцензування зазначеного виду господарської діяльності не змінювалась протягом дії ліцензій позивача серії АГ № 506759 та серії АГ № 506760.

При цьому, зазначення в ліцензії «з використанням лише технологій ІР телефонії» не є частиною передбаченої законом назви ліцензованого виду діяльності, а є особливою умовою, яка відповідно до ч. 5 ст. 49 Закону України «Про телекомунікації» може бути змінена відповідачем при продовженні строку дії ліцензії.

Згідно з п.п. 6.3, 7.4 Ліцензійних умов від 10.12.2009 ліцензіат має право надавати послуги фіксованого міжміського та міжнародного телефонного зв'язку в телекомунікаційних мережах загального користування незалежно від технологій (протоколів) представлення, перетворення та доставки сигналів електрозв'язку.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що законодавство не обмежує суб'єктів господарювання у виборі технологій надання послуг фіксованого телефонного зв'язку, а тому обрання позивачем технологій ІР-телефонії є особливою умовою, яка відповідає вимогам законодавства та не може перешкоджати у продовженні дії виданих ліцензій серії АГ № 506759 та серії АГ № 506760.

Наявність у виданих позивачу ліцензіях серії АГ № 506759 та серії АГ № 506760 особливих умов, а саме: «з використанням лише технологій ІР-телефонії», не могло бути підставою для залишення заяв про продовження строку дії ліцензії на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій від 05.07.2013 та від 09.07.2013 без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про телекомунікації» до основних принципів ліцензування у сфері телекомунікацій, зокрема належать створення відкритих, недискримінаційних і прозорих умов доступу до ринку телекомунікацій та діяльності на ньому та забезпечення рівності прав, законних інтересів усіх суб'єктів господарювання.

Колегія суддів також звертає увагу на висновок Верховного Суду України у зазначеній категорії справ, який викладено у постанові від 30.06.2015 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «МТС Україна» (далі Товариство) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері звязку та інформатизації (далі Комісія) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії.

Так, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо хоча б частина виду діяльності, яка зазначена в ліцензії, відповідає виду діяльності у сфері телекомунікацій, передбаченому пунктом 3 частини сьомої статті 42 Закону № 1280-IV, це свідчить про помилковість твердження Комісії про відсутність підстав застосовувати процедуру продовження терміну дії ліцензії з посиланням на те, що зазначений в ній вид діяльності не підлягає ліцензуванню згідно із Законом

№ 1280-IV.

Відповідно до частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про протиправність рішення відповідача від 16.07.2013 № 01-5105/09 про залишення заяв позивача без розгляду.

Положеннями ч. 4 ст. 49 Закону України «Про телекомунікації» встановлено, що рішення про продовження строку дії ліцензії оформляється на бланку ліцензії. Згідно частини 5 статті 48 вказаного закону строк дії ліцензії встановлює НКРЗІ у ліцензії, але не може бути меншим ніж п'ять років.

Колегія суддів, з урахуванням наведених норм, а також положень ч. 3 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій про необхідність зобов'язання НКРЗІ прийняти до розгляду та задовольнити заяви про продовження строку дії ліцензій серії АГ № 506759 та серії АГ № 506760, а також зобов'язати НКРЗІ прийняти рішення про продовження строку дії ліцензій серії АГ № 506759 від 09.03.2011 та серії АГ № 506760 від 09.03.2011 на строк, не менше п'яти років, оформити вказане рішення на бланку ліцензії та видати належним чином оформлене рішення позивачу.

Також колегія суддів зазначає, що ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.12.2013 року, якою було встановлено спосіб виконання пункту 5 резолютивної частини постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2013 року, у цій справі не була оскаржена.

Касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені статей 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.09.2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: