Справа № 19979/09
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2011-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2011 р.справа № 2а-32/09

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Бишевської Н.А. Добродняк І.Ю

при секретарі судового засідання: Новошицькій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1

про прийняття додаткового рішення у справі №2а-32/09 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська про зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2009 року у справі № 2а-32/09 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська задоволено частково, постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2009 року змінено та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська перерахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.

28 лютого 2011 року позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з заявою про постановлення додаткового рішення у справі. Посилався на те, що при вирішенні питання щодо права на перерахунок підвищення до раніше призначеної пенсії за віком, у відповідності до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд не зазначив на яких підставах необхідно провести перерахунок пенсії, тобто не вказав про необхідність здійснення перерахунку підвищення пенсії на підставі ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що призвело не неможливості виконання рішення згідно діючого законодавства.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява про постановлення додаткового рішення у справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення колегія суддів виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст..8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2009р., якою змінено постанову Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2009р. у справі №2а-32/09, зобовязано управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська перерахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.

При вирішені справи по суті, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 має право на підвищення до пенсії у відповідності та розмірах, які передбачено ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Натомість, як вбачається з Листа УПФУ в Кіровському районі м.Дніпропетровська від 27.01.2010р. (а.с.90), відповідач зазначив про виконання судового рішення та перерахунок підвищення до пенсії, яке склало 34,28грн. При цьому, пенсійний орган, з невідомих причин, не дивлячись на те, що у судовому рішенні зазначено про право позивача на отримання такого підвищення у розмірах, які передбачено ст..6 названого Закону, застосував аналогію права та здійснив перерахунок пенсії на підставі постанови КМУ від 03.01.2002р. №1.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що зобовязальне судове рішення, яке набрало законної сили, фактично відповідачем не виконано.

Між тим, фактичне виконання рішення, ухвали, постанови суду є невід'ємною частиною судового процесу і свідчить про реальну спроможність державних органів забезпечити виконання рішення суду, як завершальну стадію судового процесу, на результат якої направлені очікування та сподівання особи, права якої порушено.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст..17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права, також свідчить про те, що право на доступ до суду було б ілюзорним, якби остаточне, зобовязальне судове рішення залишалося без дієвим на шкоду одній зі сторін (справа «Ромашов проти України, рішення від 27.07.2004р.).

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню на підставі п.2 ч.1 ст.168 КАС України.

Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»при визначенні розміру підвищення до пенсії за основу його нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Чинним законодавством, яке існувало на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не існувало.

Непоширення мінімального розміру пенсії за віком, встановленого у абзаці першому частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування»від 9 липня 2003 року N 1058-IV, на правовідносини, що виникають на підставі інших законів, крім цього Закону, дає підстави стверджувати про наявність прогалини у законодавчому регулюванні виплат дітям війни, передбаченої у статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Ця прогалина полягає у відсутності механізму вирахування мінімальної пенсії за віком, на 30 відсотків якої мають підвищуватися виплати дітям війни.

Відповідно до п.4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

В силу п.7 ст.9 цього Кодексу у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Тому колегія суддів вважає, що наявність такої норми матеріального права (ч.3 ст.28 Закону N 1058-IV) та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на 2007 рік затверджений у наступному розмірі: з 01 січня 380грн., з 01 квітня 406грн., з 01 жовтня 411грн.

Таким чином, при перерахунку підвищення до пенсії ОСОБА_1 та визначення розміру мінімальної пенсії, УПФУ в Кіровському районі м.Дніпропетровська мало керуватися ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

За таких обставин, з огляду на те, що строки на виконання судового рішення не сплили (ч.2 ст.168 КАС України) та враховуючи неможливість виконання судового рішення, враховуючи позицію пенсійного органу, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заяви позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 168 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про винесенні додаткової постанови у справі № 2а-32/09 задовольнити.

Прийняти додаткову постанову у справі №2а-32/09 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська, в якій зазначити, що підставою для здійснення перерахунку підвищення до пенсії та визначення розміру мінімальної пенсії за віком є ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Ухвала законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, встановлені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 26.04.2011р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк