Справа № 2а-1670/6766/11
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6766/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Клочка К.І.,
при секретарі Міщенко Р.В.,

за участю:
позивача ОСОБА_1
представника відповідача Муравйова О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2011 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, Полтавський ОВК) про визнання протиправним та скасування рішення комісії Військового комісаріату Полтавської області щодо вирішення встановлення статусу ветеранів війни від 09.12.2010 (протокол № 7316) у частині відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника бойових дій та зобов`язання комісії Військового комісаріату Полтавської області на черговому засіданні вирішити питання про визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є військовим пенсіонером, має звання підполковника у запасі. На сьогодні позивач обіймає посаду начальника відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області. Одним із основних завдань відділу є участь у заходах по виявленню та знешкодженню застарілих боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни на території району. ОСОБА_1 вважає, що має право на отримання статусу учасника бойових дій, оскільки неодноразово виконував роботи у складі груп, які займаються виявленням, охороною та знешкодженням вибухонебезпечних предметів, що залишились з часів Другої світової війни в Крюківському районі міста Кременчука та до його обов`язків відноситься здійснення інших робіт у складі груп, які сприяли проведенню робіт з пошуку та вилученню вибухонебезпечних предметів.

У судовому засідання позивач вимоги позовної заяви підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача вимоги позовної заяви не визнав, просив суд у їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що позивач не призначався до групи розмінування, а лише був присутнім як представник управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

02.12.2010 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського ОВК щодо вирішення питання стосовно встановлення йому статусу учасника бойових дій.

09.12.2010 комісією Полтавського ОВК прийнято рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 оскільки заявник не надав наказ про його безпосереднє залучення до розмінування.

Позивач не погодився з прийнятим рішенням та оскаржив його у судовому порядку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Досліджуючи правомірність рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.12.2010, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 звернувся до Полтавського ОВК щодо вирішення питання стосовно встановлення йому статусу учасника бойових дій, оскільки він вважає, що на нього поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII відповідно до преамбули цього Закону.

Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що Закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття, організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів, виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни, надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.

Відповідно до Положення про комісії з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 08.04.2009 №158 (далі Положення №158), вирішення питань про визначення учасників бойових дій відповідно до статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з числа осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на обліку у військових комісаріатах покладається на комісії, які створюються в Міністерстві оборони України, військовій частині НОМЕР_1 , військовому комісаріаті Автономної Республіки Крим, обласних та Київському міському військових комісаріатах.

Пунктами 7, 8 Положення №158 визначено, що на комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визначення учасників бойових дій відповідно до статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з числа осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на обліку у військових комісаріатах. Комісії зобов`язані приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", реєструвати заяви у спеціальній книзі обліку, інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії, робити запити до відповідних архівних установ, про що повідомляти заявника, розглядати заяви громадян, що надійшли до Комісій, у тримісячний термін, заслуховувати пояснення громадян, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші докази, у разі відмови в задоволенні вимог, викладених у заяві, рішення доводити до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок оскарження прийнятого рішення.

Згідно з пунктом 9 Положення №158, стосовно військовослужбовців, які брали участь у розмінуванні або траленні бойових мін комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі витягу з наказу командира військової частини про призначення до групи розмінування (тралення бойових мін), витягу з наказу командира військової частини про виїзд у складі групи на розмінування (тралення бойових мін), акта на виконання робіт із розчистки місцевості (територіальних і нейтральних вод) від вибухонебезпечних речовин (бойових мін).

У ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 є начальником відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Крюківської районної ради м. Кременчука.

Відповідно до Положення відділу з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області, затвердженого рішенням двадцять шостої сесії V скликання Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області, відділ приймає участь у виявлення та знешкодження застарілих боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни на території району.

Згідно з наявною у матеріалах справи копією Положення про порядок взаємодії Кременчуцького міського управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Кременчуцької міської ради з Автозаводською та Крюківською районними у місті радами та їх виконавчими органами у сфері цивільного захисту населення, відділи приймають участь у заходах по виявленню та знешкодженню застарілих боєприпасів часів Великої Вітчизняною війни та території районів.

Відповідно до копії листа виконавчого комітету Крюківської районної ради міста Кременчука Полтавської області від 03.02.2011 №01-19/18, протягом 2003-2010 років позивач неодноразово брав участь у заходах щодо виявлення та знешкодження застарілих боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни.

Інструкцією до «Плану дій органів управління міськвиконкому та служб цивільної оборони міста при виявлення боєприпасів, вибухових пристроїв, невизначених вибухових предметів на території міста Кременчука», затвердженою в.о. начальника управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення міста Кременчука Пастух Ю.В. 13.04.2004, у разі виявлення боєприпасів, вибухових пристроїв, невизначениї вибухових предметів на території міста Кременчука, начальник відділу Автозаводського або Крюківського районів прибуває на місце виявлення та організовує огородження місця знаходження боєприпасів, вибухових пристроїв, невизначених вибухових предметів.

Документів, передбачених Положенням №158 та необхідних для встановлення статусу учасника бойових дій, зокрема, витяги з наказів про допуск позивача до проведення підривних робіт по знищенню вибухонебезпечних предметів, витяги з наказів про призначення та виїзд піротехнічного розрахунку, акти на виконання робіт з очищення місцевості, журнали обліку виконаних робіт з очищення закріпленої території від вибухонебезпечних предметів, журнали обліку знищення вибухонебезпечних предметів позивач суду не надав.

Як вбачається з актів виконаних робіт по очищенню місцевості від вибухонебезпечних предметів, копії яких наявні у матеріалах справи, позивача було залучено в якості представника місцевого органу виконавчої влади.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач приймав участь саме у виявленні та знешкодженні застарілих боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни, тоді як у розумінні Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»учасником бойових дій визнаються особи, які були залучені командуванням військових частин, державними і громадськими організаціями до розмінування полів і об`єктів народного господарства, та особи, які на мінних тральщиках брали участь у траленні бойових мін у територіальних і нейтральних водах у воєнний і повоєнний час.

Враховуючи відсутність правових підстав для надання позивачу статусу учасника бойових дій (наказ командира військової частини чи інше), беручи до уваги відсутність у позивача визначених повноважень та відповідальності при участі у розмінуванні, суд приходить до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.12.2010 про відмову у задоволенні питання стосовно встановлення ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

За викладених обставин позовні вимоги є неправомірними і не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 26 вересня 2011 року.

Суддя К.І. Клочко