Справа № 814/1254/15
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. Справа № 814/1254/15

Категорія: 2.1 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В.
судді - Потапчук В.О.
судді - Жук С.І.
при секретаріПолянській А.М.

за участю сторін:
ДМСУКучін В.В. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Одеського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України на Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Державної міграційної служби України про зобов'язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Державної міграційної служби України про зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року позов задоволено повністю. Зобов'язано Державну міграційну службу України переслати заяву ОСОБА_6 від 18.03.2015 року до Міністерства внутрішніх справ України.

Державна міграційна служба України не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, незаконним та прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Крім того, відповідач зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 18 березня 2015 року позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України в межах Закону України "Про звернення громадян" (а.с. 5).

Згідно даної заяви позивач просив привести у відповідність наказ МВС України до Закону України «Про засади державної мовної політики» та Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», або визнати його не чинним, або скасувати для забезпечення права позивача на отримання паспорту без записів російською мовою.

Заступник директора департаменту режимно-секретного та документального забезпечення Міністерства внутрішніх справ України Ковальов Р.Ю. направив заяву позивача до Державної міграційної служби України для вирішення питання по суті (а.с. 6).

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки відповідач повинен був надіслати звернення позивача за належністю до Міністерства внутрішніх справ України. Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Положення про Державну міграційну службу України затвердженої постановою КМУ від 20.08.2014р. №360 (далі-Положення), Державна міграційна служба України (ДМСУ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується та координується КМУ через Міністра внутрішніх справ України, який реалізує державну політику зокрема у сферах громадянства, реєстрації фізичних осіб тощо.

Згідно п.10 ст. Положення ДМСУ здійснює оформлення та видачу громадянам України документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство.

Також відповідно до п.26 Положення ДМС здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов'язаних з діяльністю ДМС, її територіальних органів та територіальних підрозділів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління.

Питання практичної реалізації наданого громадянам Конституцією України права на звернення до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, заявами або клопотаннями щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів чи скаргою про їх порушення визначаються Законом України "Про звернення громадян".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст. 3 Закону України "Про звернення громадян" заява (клопотання) це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" у разі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

З наведеного слідує, що даною нормою не передбачено повернення заяви до органу який її надіслав, у зв'язку з чим звернення позивача по справі слід розглядати в частині, що відноситься до компетенції відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 березня 2015 року позивач звернувся до Міністерства внутрішніх справ України в межах Закону України "Про звернення громадян" (а.с. 5).

Заступник директора департаменту режимно-секретного та документального забезпечення Міністерства внутрішніх справ України Ковальов Р.Ю. направив заяву позивача до Державної міграційної служби України для вирішення питання по суті (а.с. 6).

Означене звернення позивача розглядалось Відповідачем в порядку та строки передбачені Законом України "Про звернення громадян" про результати розгляду заяви було своєчасно проінформовано заявника листом від 08.04.2015 року № І-865/6/890-15.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, роз'яснення з порушеного в зверненні питання були також надані листами Державної митної служби України №І-1714/6-14 від 23 липня 2014 року, №І-2357/6-14 від 08 вересня 2014 року, №І-2497/6-14 від 25 вересня 2014 року, №І-2655/6-14 від 16 жовтня 2014 року, № І-3565/6/260-15 від 29.01.2015 року (а.с.23-27).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що зважаючи на зміст порушуваних позивачем в його зверненні від 18 березня 2015 року питань, останнє було правомірно скеровано Міністерством внутрішніх справ України до Державної міграційної служби України для розгляду й надання відповіді у відповідності до ч.3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян".

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 про зобов'язання Державну міграційну службу України переслати заяву ОСОБА_6 від 18.03.2015 року до Міністерства внутрішніх справ України належним чином не обґрунтовані, не підтверджені наявними у справі матеріалами задоволенню не підлягають. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України, - задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року по справі № 814/1254/15, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_6, - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Постанову складено у повному обсязі - 16 вересня 2015 року.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк
суддя В.О. Потапчук
суддя С.І. Жук