Справа № 2а/1770/2288/2012
Суддя: Щербаков В. В.
Дата ухвалення: 2012-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/2288/2012

06 липня 2012 року 15год. 10хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В. В. за участю секретаря судового засідання Бондаренко В.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Голова Костопільської районної державної адміністрації
про визнання протиправним та скасування розпорядження,зобов'язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Голови Костопільської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головою Костопільської районної державної адміністрації 9 квітня 2012 року було прийняте розпорядження за №136 «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 26 жовтня 2004 року №403-р». Дане розпорядження було прийняте на виконання протесту прокурора Рівненської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 23березня 2012 року.

Вважає, що вказане розпорядження №136 від 9 квітня 2012 року є протиправним, та таким, що видане з перевищенням наданих відповідачу повноважень. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що право голови місцевої адміністрації скасовувати, змінювати свої рішення передбачено законами України. Зокрема, це підтверджується і самою нормою Конституції України, а саме в статті 118 визначено, що рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня, що на думку представника відповідача не виключає цього права у голови місцевої державної адміністрації самостійно скасувати чи відмінити власний акт. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Костопільської райдержадміністрації від 26 жовтня 2004 року №403-р. «Про вилучення і надати в оренду земельної ділянки» позивачем із Малолюбашанською сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки від 8 листопада 2004 року, зареєстрований в Костопільському районному відділі РФ ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за №03. Крім того була укладена Додаткова угода до вищевказаного договору оренди землі від 03.08.2009 року, де орендодавцем є Костопільська районна державна адміністрація. Це свідчить про те, що пункт 4 розпорядження №403-р від 26.10.2004 року Костопільської райдержадміністрації скорегований і орендодавцем є Костопільська райдержадміністрація. Договір зареєстрований згідно чинного законодавства.

9 квітня 2012 року Головою Костопільської районної державної адміністрації було прийняте розпорядження за №136 «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 26 жовтня 2004 року №403-р». Дане розпорядження було прийняте на виконання протесту прокурора Рівненської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 23 березня 2012 року.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації. Місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Місцева державна адміністрація в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Статтею 3 цього ж Закону закріплені принципи діяльності місцевих державних адміністрацій, відповідно до яких вони діють на засадах: відповідальності перед людиною і державою за свою діяльність; верховенства права; законності; пріоритетності прав людини; гласності; поєднання державних і місцевих інтересів.

Частиною першою, другою статті 6 вказаного Закону передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно з частиною четвертою статті 41 цього Закону, акти місцевих державних адміністрацій ненормативного характеру, прийняті в межах їх повноважень, набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо самими актами не встановлено пізніший термін введення їх у дію. Ці акти доводяться до їх виконавців, а при потребі - оприлюднюються.

Відповідно до частини восьмої статті 118 Конституції України рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України, іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Зазначеній нормі відповідають приписи статті 43 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації». Так, частинами першою та третьою статті 43 зазначеного Закону передбачено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду. Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Статтею 39 цього ж Закону дано вичерпний перелік повноважень голів місцевих державних адміністрацій, до якого не входить скасування власних попередніх розпоряджень.

Отже, законодавством чітко визначено коло суб'єктів, яким надані повноваження щодо скасування розпоряджень голови державної адміністрації. Такими суб'єктами є Президент України, голова місцевої державної адміністрації вищого рівня або суд.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм, суд дійшов висновку, що скасування власного розпорядження головою місцевої державної адміністрації виходить за межі його повноважень та суперечить вимогам Закону.

Посилання представника відповідача на те, що оскаржуване розпорядження Костопільської районної державної адміністрації було прийняте на підставі протесту прокурора, а тому є правомірним, суд не може прийняти до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 121 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається, в тому числі, і нагляд за додержанням законів органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.

Статтями 1, 9 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів місцевими радами, їх виконавчими органами, здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами, предметом нагляду за додержанням і застосуванням законів є, також і відповідність актів, які видаються всіма органами, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами, вимогам Конституції України та чинним законам.

Статтею 21 вказаного Закону передбачено, що протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

Тобто, відповідно до зазначеної норми права, протест прокурора не є рішенням суб'єкта владних повноважень, обов'язковим для виконання; протест - це думка прокурора, яка надсилається відповідному органу для вирішення питання по суті, а тому не дає підстав цьому органу діяти з перевищенням наданих йому повноважень.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність у Костопільської районної державної адміністрації законних підстав та повноважень для прийняття розпорядження від 09.04.2012 року № 136 «Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 26 жовтня 2004 року №403-р».

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Але відповідач, як суб"єкт владних повноважень, не надав суду достатніх доказів в обгрунтування обставин і не довів правомірності прийнятого їм розпорядження.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають до задоволення.

Судовий збір відповідно до ст. 94 КАС України присуджується на користь позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації № 136 від 09 квітня 2012 року "Про скасування розпорядження голови райдержадміністрації від 26 жовтня 2004 року № 403-р".

Присудити на користь позивача ОСОБА_3 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 32,19 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Щербаков В. В.