Справа № 2а-1670/3234/11
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2014-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 травня 2014 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/3234/11

Колегія Полтавського окружного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

суддів - Бойка С.С., Костенко Г.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дрижирук М.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Полтавської митниці Міндоходів про встановлення способу та порядку виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, Полтавської митниці Міндоходів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - начальник Полтавської митниці ОСОБА_5, Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки проведення остаточного розрахунку, -

В С Т А Н О В И Л А:

Полтавська митниця Міндоходів звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 у справі №2а-1670/3234/11.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що згідно постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 у справі №2а-1670/3234/11 ОСОБА_1 поновлено на державній службі в митних органах України на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення Полтавської митниці, в той час як Полтавська митниця Державної митної служби України 20.08.2013 припинила свою діяльність як юридична особа в зв'язку з її приєднанням до Полтавської митниці Міндоходів. Відтак, виконання вказаного судового рішення в частині поновлення позивача на посаді потребує вирішення питання щодо порядку та способу його виконання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.05.2014 заяву Полтавської митниці Міндоходів про встановлення способу та порядку виконання судового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представники Полтавської митниці Міндоходів та Міністерства доходів і зборів України заяву про встановлення способу та порядку виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 підтримали, просили суд її задовольнити.

Позивач зазначив про те, що у постанові Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 встановлений спосіб та порядок виконання вказаного судового рішення, а тому подана заява не підлягає задоволенню.

Треті особи явку своїх уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, будучи належно повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви.

Відповідно до частини 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути заяву про встановлення способу та порядку виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 29.02.2014 за даної явки.

Оцінюючи обґрунтованість заяви Полтавської митниці Міндоходів про встановлення способу та порядку виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2014, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

Підставою для застосування правил даної статті є виняткові обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення у адміністративній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Для встановлення способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню є вже те, що в судовому рішенні не визначено способу та порядку виконання судового рішення.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2014, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України від 28.03.2011 №530-к в наступній частині: "За порушення Присяги державних службовців припинити 29.03.2011 перебування на державній службі в митних органах України відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про державну службу" ОСОБА_1, головного інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення Полтавської митниці". Визнано протиправним та скасовано наказ Полтавської митниці від 29.03.2011 №107-к "Про припинення перебування на державній службі". Поновлено ОСОБА_1 на державній службі в митних органах України на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення Полтавської митниці з 29.03.2011. Зобов'язано Полтавську митницю Міндоходів нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2011 по 19.02.2014. В іншій частині позовних вимог відмовлено. При цьому, вказаною постановою допущено негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на державній службі в митних органах України на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення Полтавської митниці з 29.03.2011 та зобов'язання Полтавської митниці Міндоходів нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із вимогами встановленими частиною 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

За приписами частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, відмова виконати судове рішення не є винятковою обставиною у розумінні статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та може лише вказувати на неналежне ставлення до процесу організації виконання судового рішення.

Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2014, що набрала законної сили 09.04.2014, ОСОБА_1 поновлений на державній службі в митних органах України на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення Полтавської митниці з 29.03.2011.

Як зазначено Полтавською митницею Міндоходів у заяві про встановлення способу та порядку виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 у справі №2а-1670/3234/11, виконання вказаного судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді потребує вирішення питання щодо порядку та способу його виконання, оскільки вказаною постановою ОСОБА_1 поновлено на державній службі в митних органах України на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення Полтавської митниці, в той час як Полтавська митниця Державної митної служби України 20.08.2013 припинила свою діяльність як юридична особа та замінена правонаступником Полтавською митницею Міндоходів.

Згідно Указу Президента "Про деякі заходи з оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" від 24.12.2012 №726/2012 було утворено, зокрема, Міністерство доходів і зборів України, реорганізувавши Державну митну службу України та Державну податкову службу України, а також поклавши на Міністерство, що утворюється, функцію з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" від 20.03.2013 №229 постановлено: - утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів згідно з додатком 1; - реорганізувати шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальні органи Державної податкової служби та Державної митної служби згідно з додатком 2; - визначити територіальні органи Міністерства доходів і зборів правонаступниками територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї постанови.

Згідно вказаної постанови утворено, зокрема, як юридичну особу публічного права Полтавську митницю Міндоходів шляхом реорганізації Полтавської митниці Державної митної служби України.

За змістом постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" від 20.03.2013 №229, Полтавська митниця Міндоходів є правонаступником Полтавської митниці Державної митної служби України.

Зазначені обставини існували на момент прийняття постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 19.02.2014 у справі №2а-1670/3234/11, відповідно до якої ОСОБА_1 поновлено на державній службі в митних органах України на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення Полтавської митниці з 29.03.2011.

Пунктом 34 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 №9 роз'яснено судам, що стосовно до правил статті 24 КЗпП рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Питання про спосіб відновлення порушених прав ОСОБА_1 вирішене Полтавським окружним адміністративним судом в резолютивній частині постанови від 19.02.2014, якою ОСОБА_1 поновлений на державній службі в митних органах України на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення Полтавської митниці з 29.03.2011.

Відносини позивача з відповідачем, що склалися внаслідок реалізації ОСОБА_1 права на державну службу мають відбуватись в порядку встановленому законодавством, яким врегульовані суспільні відносини, що охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, з урахуванням вимог трудового законодавства, у тому числі, Кодексу законів про працю України, яке застосовується субсідіарно, тобто лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Порядок дій роботодавця при реорганізації установи встановлений законодавством.

Так, відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини 2 статті 40 Кодексу законів про працю України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Порядок вивільнення працівників передбачений статтею 492 Кодексу законів про працю України, з урахуванням вимог статті 42 цього Кодексу про переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що питання про подальші правовідносини, пов'язані із реалізацією ОСОБА_1 права на державну службу, відповідач вирішує самостійно в порядку та на умовах встановлених чинним законодавством в сфері регулювання суспільних відносини, що охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, з урахуванням вимог трудового законодавства.

Окрім цього, судом враховано, що виконавчий лист у справі №2а-1670/3234/11 не видавався, до примусового виконання в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", судове рішення не зверталось, а відтак у виконавчому провадженні обставини, що ускладнюють виконання вказаного судового рішення, не встановлювались.

За таких обставин, оскільки Полтавським окружним адміністративним судом при ухваленні рішення визначено спосіб поновлення порушених прав позивача, шляхом поновлення його на державній службі в митних органах України на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №1 відділу митного оформлення Полтавської митниці з 29.03.2011, а законодавцем встановлено спосіб і порядок дій відповідача при виконанні зазначеного судового рішення, за існуючих фактичних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для додаткового встановлення способу та порядку виконання судового рішення, оскільки таке встановлення буде мати наслідком фактичну зміну резолютивної частини рішення. Отже, заяву Полтавської митниці Міндоходів про встановлення способу та порядку виконання судового рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 165, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви Полтавської митниці Міндоходів про встановлення способу та порядку виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів і зборів України, Полтавської митниці Міндоходів, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - начальник Полтавської митниці ОСОБА_5, Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку за час затримки проведення остаточного розрахунку - відмовити.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 26 травня 2014 року.

Головуючий суддя О.В. Гіглава

Судді С.С. Бойко

ОСОБА_6