Справа № 2а-1870/8047/11
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2011-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2011 р. Справа № 2a-1870/8047/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Вангородської Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АНА" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АНА" звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 липня 2011 року № /0/59308, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "АНА" збільшено суму грошового зобов'язання у загальному розмірі 35 480 грн. 95 коп.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що податкове повідомлення-рішення № /0/59308 від 26 липня 2011 року, прийняте відповідачем на підставі акту про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на 2011 рік, від 14 липня 2011 року за № 5428/152/23050006, яким встановлено порушення позивачем підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, є незаконним, оскільки свідчить тільки про те, що договір оренди земельної ділянки від 22 серпня 2007 року, укладений позивачем з Сумською міською радою, не приведений у відповідність до чинного законодавства, а саме: до вимог Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2011 року, щодо розміру орендної плати за землю. Проте, в цьому винен не один позивач, а обидві сторони договору оренди земельної ділянки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та надав заперечення в якому зазначав, що починаючи з 01 січня 2011 року річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету суб'єктами господарювання, які орендують земельні ділянки державної та комунальної власності, визначається відповідно до умов договору, але з урахуванням пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПКУ, тобто не може бути меншою:

- для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII ПКУ;

- для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом XIII ПКУ.

Таким чином, відповідач зазначає, що при визначенні суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки ТОВ «AHA» повинно було врахувати вимоги пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України та узгодити податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за січень - травень 2011 року у розмірі не меншому трикратного розміру земельного податку.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 липня 2011 року ДПІ в м. Суми було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік ТОВ "АНА".

За результатами вказаної перевірки було складено акт № 5428/152/23050006 від 14 липня 2011 року (а.с.9,10). Як вбачається з висновку вказаного акту перевірки, дані камеральної перевірки свідчать про заниження суми податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за січень-травень 2011 року, заявленої ТОВ "АНА" у податковій декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за 2011 рік.

На підставі акту перевірки № 5428/152/23050006 від 14 липня 2011 року ДПІ в м. Суми 26 липня 2011 року було прийнято податкове повідомлення-рішення № /0/59308 (а.с.6), яким ТОВ "АНА" було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб за основним платежем у розмірі 35479 грн. 95 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 01 грн. 00 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Сумською міською радою (орендодавець) та ТОВ "АНА" (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки від 22 серпня 2007 року (а.с.14-16), відповідно до якого, орендодавець на підставі рішення Сумської міської ради від 4 квітня 2007 року № 494-МР „Про припинення та перехід права користування земельними ділянками та внесення змін до рішень Сумської міської ради" надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку площею 1,8102 га, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Менжинського, 1. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання договору становить 1 782 865 грн. 98 коп. Земельна ділянка надається в оренду під розміщення виробничої бази, згідно з Українським класифікатором цільового використання - землі підприємців іншої промисловості. Термін дії договору до 04 квітня 2012 року. Договір зареєстрований у Сумському міжрайонному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 листопада 2007 року за № 98.

Відповідно до п. 3 вказаного договору, орендна плата на рік становить 1,0 % від нормативної грошової оцінки землі. Орендна плата справляється з урахуванням коефіцієнту індексації.

Як вбачається з акту перевірки № 5428/152/23050006 від 14 липня 2011 року (а.с.9,10), камеральною перевіркою встановлено, що річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності за січень - травень 2011 року, зазначеного Товариством з обмеженою відповідальністю "АНА" у податковій декларації орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності на 2011 рік, є меншим, ніж визначено за результатами камеральної перевірки, оскільки, визначене платником податків податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за січень - травень 2011 року становить 1 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що призвело до заниження податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за січень - травень 2011 року на 35479 грн. 95 коп. чим порушено вимоги п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України щодо визначення мінімального річного розміру орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності для всіх категорій земель, крім сільськогосподарського призначення, на рівні трикратного розміру відповідного земельного податку.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог чинного законодавства України земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим Кодексом України.

Відповідно до п.п.14.1.72, п.п. 14.1.73 п.14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з ст. 81 Земельним кодексом України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з ст. 269 Податкового Кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку визначаються Податковим Кодексом України.

Згідно ст. 270 Податкового Кодексу України зазначено, що об'єктом оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Законом України "Про оренду землі" регулюються орендні відносини, статтею 1 якого визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно ст.125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону .

Згідно з статтею 288 Податкового Кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про оренду землі" однією із істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату .

Згідно ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Розмір та умови оплати, вказані в договорі, не можуть суперечити діючому на час укладення договору законодавству.

Згідно статті 288.5 Податкового кодексу України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом;

Таким чином, з 01 січня 2011 р. мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено, становить 3% від їх грошової оцінки.

Крім того, суд, вважає за необхідне зазначити, що формами плати за землю виступають податок на землю та орендна плата. Відносини оподаткування не можуть регулюватися на засадах угоди між учасниками, не передбачають укладання договорів стосовно виконання податкового обовязку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що такі відносини регулюються виключно засобами владних приписів з боку держави і не можуть допускати засоби диспозитивності.

Хоча розмір орендної плати за землю є умовою договору оренди, разом з тим, орендна плата є формою податку на землю, справляння плати за землю є сферою регулювання податкового законодавства. Сплата обовязкових платежів, до яких віднесено і плату за землю (ст. 9 Податкового кодексу України), не може залежати від умов договору. Принципові засади такого регулювання містяться в статті 67 Конституції України, відповідно до якої, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, закріплює саме обовязок, а не зобовязання.

Отже, оскільки збільшення мінімального розміру орендної плати за землю відбулося не у звязку з волевиявленням сторін договору, а у звязку зі зміною ставки податку відповідно до закону, а тому, необхідність сплати земельного податку у новому розмірі, а саме у розмірі 3%, виникла у позивача незалежно від внесення змін до договорів оренди за ініціативою сторін договору оренди землі.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення № /0/59308 від 26 липня 2011 року прийняте на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АНА" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 липня 2011 року № /0/59308, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "АНА" збільшено суму грошового зобов'язання у загальному розмірі 35 480 грн. 95 коп. відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.М. Глазько

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Глазько

Повний текст постанови складений 19 грудня 2011 року