Справа № 2а-7274/11/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2011-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-7274/11/2670

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

27 травня 2011 року № 2а-7274/11/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва

до

Закритого акціонерного товариства «Топ Енерго Інвест»

про

стягнення податкової заборгованості у розмірі 22 496,42 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна податкова інспекція у Шевченківському районі міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства «Топ Енерго Інвест»про стягнення податкової заборгованості у розмірі 22 496,42 грн.

Відповідно до п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з’ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 4 частини 1 статті 183-2 КАС України передбачено, що суд розглядає в порядку скороченого провадження справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження. За змістом частин 4, 5, 1 статті 99 КАС України цей строк складає один місяць з моменту, коли особа отримала відповідне рішення суб’єкта владних повноважень, на підставі якого з нього можуть бути стягнуті кошти.

Пунктом 7 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд повертає позовну заяву позивачу, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, подано суб'єктом владних повноважень до закінчення строку, передбаченого статтею 99 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч. 2 ст. 69, ч. 4 ст. 79, п. 6 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

Як зазначає позивач, податковий борг виник до набрання чинності Податковим кодексом України, а отже процедура формування та надіслання податкових повідомлень та вимог, з дотриманням якої пов’язується виникнення у позивача права на стягнення податкового боргу та, відповідно, звернення до суду (в контексті положень п. 7 ч. 3 ст. 108 КАС України), регламентується законодавством, яке діяло до набрання чинності Податковим кодексом України.

Положення Податкового кодексу України застосовуються до взаємовідносин, які виникли після набрання ним чинності, що відповідає положенням ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Виходячи з положень п/п. 6.2.1. Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі-Закон № 2181 в редакції, що діяв на час виникнення на думку позивача заборгованості) у взаємозв’язку з приписами пунктів 4.3. та 4.4. Порядку, затвердженого наказом ДПА України № 266 від 03.07.2011 року (далі-Порядок № 266), перша податкова вимога формується та, відповідно, направляється не пізніше п'ятого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Якщо платник податків не погасив у повному обсязі суму податкового боргу протягом 30 календарних днів від дня направлення (вручення) йому першої податкової вимоги, структурний підрозділ стягнення податкового боргу не пізніше п'ятого робочого дня, починаючи з останнього із зазначених 30 календарних днів, формує другу податкову вимогу.

При цьому, пунктом 6.2.4 Закону № 2181 визначено, що у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, перша податкова вимога № 1/7833 від 25.10.2010 на підставі якої позивач просить стягнути суму заборгованості та фінансових санкцій, не вручена відповідачу у зв’язку із закінченням терміну зберігання та повернення поштової кореспонденції відправнику.

Однак, всупереч зазначених вимог, позивач не надав суду доказів (Акту) розміщення даної податкової вимоги на дошці податкових оголошень, що передбачено Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(в редакції закону, що діяв на час його винесення).

Складення акту про розміщення податкових повідомлень та податкових вимог передбачено п. 4.7. Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України від 21 червня 2001 р. № 253.

Крім того, всупереч наведеному до матеріалів справи не надано другої податкової вимоги та доказів її направлення у передбачені вищезгаданим Порядком № 266 строки, направлення якої передбачено положеннями Закону № 2181 в редакції на час виникнення спірних відносин та з отримання якої відповідачем пов’язується виникнення у позивача права на стягнення податкового боргу в контексті положень абз. 2 п. 10.1. Закону № 2181 у взаємозв’язку з приписами п. 7. ч. 3 ст. 108 КАС України.

Відсутність наведених доказів створює перешкоди для відкриття скороченого провадження відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України, оскільки з матеріалів позовної заяви не вбачається, чи подано адміністративний позов після закінчення строку на оскарження рішення суб'єкта владних повноважень та, відповідно, чи наявні підстави для відкриття провадження у справі з огляду на приписи п. 4 ч.1 ст. 183-2 та п. 7 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, всупереч вимогам частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано актуальний (станом на час звернення до суду) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців із зазначенням адреси відповідача, що унеможливлює дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення дієздатності відповідача (в контексті положень п. 9 ч. 1 ст. 3 КАС України та ч. 3 ст. 48 КАС України) та належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи та, відповідно створює перешкоди для відкриття провадження у справі.

Окрім того, виходячи із змісту ч. 3 статті 106 КАС України суб’єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов’язаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу та третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів, направленням яких забезпечується право відповідача знати про підстави та предмет заявленого позову, а також про докази, якими обґрунтовуються висунуті до нього вимоги, що, в свою чергу надає відповідачу можливість належним чином та своєчасно реалізувати своє право на підготовку до справи, вироблення своєї позиції у справі та захист проти висунутих до нього вимог.

Таке тлумачення обов’язку відповідача, щодо направлення копії позову та доданих до нього документів, відповідає завданням адміністративної юстиції, яким є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України) та принципам адміністративного судочинства, зокрема, принципам змагальності та рівності учасників адміністративного процесу (п. 3, 4 ст. 7 КАС України), останній з яких означає наділення сторін рівними правами та обов'язками, надання їм рівних можливостей щодо участі у процесі та відстоюванні своєї позиції.

У взаємозв’язку з наведеним, суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов’язок направлення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів покладений саме на суб’єкта владних повноважень (ч. 3 ст. 106 КАСУ), що має забезпечити рівні процесуальні можливості захисту прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи у справі за позовом суб’єкта владних повноважень.

Отже, з урахуванням принципів та завдань адміністративного судочинства, належними доказами направлення копії позовної заяви та доданих матеріалів є документи, які містять інформацію щодо переліку направлених відповідачу документів, а також щодо адреси, за якою направлені документи.

При цьому, правила щодо належності доказів в даному випадку спрямовані на досягнення процесуальної економії через усунення перешкод для відкриття провадження у справі, розгляду і вирішення адміністративної справи протягом розумного строку.

Фіскальний чек, доданий позивачем до позовної заяви, не містить інформації щодо переліку документів, надісланих поштовим відправленням, а отже не є належним доказом виконання обов’язків позивача як суб’єкта владних повноважень, щодо направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

В той же час, вказана інформація викладається в описі вкладення до поштового відправлення, який не доданий до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання безпосередньо до канцелярії суду (м. Київ, вул. Командарма Каменєва, 8, корп. 1, блок «Б»до 06 червня 2011 року включно: (1) доказ (Акт) розміщення на дошці податкових оголошень першої податкової вимоги № 1/7833 від 25.10.2010 (2) надати суду другу податкову вимогу та докази її вручення відповідачу або розміщення на дошці податкових оголошень; (3) актуальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців стосовно відповідача; (4) належний доказ направлення відповідачу копії позовної заяви з усіма доданими до неї документами (опис вкладення до поштового відправлення).

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста Києва залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 06 червня 2011 року

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Роз’яснити позивачу, що залишення позовної заяви без руху не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін