Справа № 9101/127341/2012
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2014 р.справа № 2а-4095/11
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Семененка Я.В. Добродняк І.Ю

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради

на постанову Амур- Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської обл. від 01 листопада 2011 р. у справі № 2а-4095/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

"31" травня 2011 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради в якому просила визнати протиправними дії відповідача, зобов'язати відповідача здійснити позивачу, згідно встановленої у відповідний час категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням виплачених сум за 2011 рік та в подальшому.

Постановою Амур- Нижньодніпровського районного суду Дніпропетровської обл. від 01 листопада 2011 р. у справі № 2а-4095/11 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання протиправними дій - задоволено в повному обсягу.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою та просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2013 року апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, постанову суду першої інстанції залишено без змін.

20.02.2014 року до суду надійшла заява Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про винесення додаткового судового рішення.

Заява обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції розглянув не всі вимоги апеляційної скарги та не дослідив питання задоволення вимог на майбутнє.

Сторони по справі про час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не зявились представники сторін. Жодних клопотань, повідомлень про причини неявки до суду не надходило, підстави відсутності представників сторін суду не повідомлені.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, незявлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду заяви про винесення додаткового судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про винесення додаткового судового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

Тобто ухвалення додаткового рішення є способом усунення неповноти судового рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється, зокрема, якщо щодо якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заявник наполягає на тому що судом апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду справи не досліджено докази скаржника щодо задоволення судом першої інстанції вимог на майбутнє, а саме зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради здійснювати нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в подальшому, до змін в законодавстві.

Дослідивши доводи УПСЗН, колегія суддів доходить наступних висновків. Судом першої інстанції, під час розгляду позовних вимог ОСОБА_1, встановлено порушення відповідачем приписів чинного законодавства щодо визначення розміру, нарахування та виплати щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 2011 році. Внаслідок чого, судом здійснено необхідні заходи щодо відновлення порушеного права позивача, а саме визнано протиправними дії УПСЗН та зобовязано останнього здійснити перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення в належному розмірі за 2011 рік.

Щодо зобовязання відповідача здійснювати нарахування та виплату зазначеної допомоги в подальшому до змін у законодавстві, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Суд першої інстанції, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, дійшов правильного висновку, що нарахування позивачу одноразової допомоги на оздоровлення нарахування повинно здійснюватися відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.05 № 562.

За таких обставин, суд першої інстанції, зобовязавши відповідача нараховувати та виплачувати щорічну допомогу на здоровлення в розмірі встановленому законом, не здійснив задоволення вимог на майбутнє, а лише визначив для відповідача порядок та спосіб правомірного нарахування соціальної допомоги у відповідності до норм чинного законодавства.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для задоволення зави про винесення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.168 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про винесення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк