Справа № 5630/10/1570
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2010-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 5630/10/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2010 року о 16.28. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.

при секретарі судового засідання: Мануліковій О.О.

за участю сторін:

від позивача (представник) ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку у розмірі 969 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернулася Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку у розмірі 969 грн. 40 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 знаходиться на обліку у Суворовському районі м. Одеси як платник податків за спрощеною системою оподаткування і внаслідок несплати єдиного податку у відповідача виникла заборгованість перед Державним бюджетом України в сумі 969 грн. 40 коп.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином та завчасно через друкований засіб масової інформації. Заперечення та докази, які є у відповідача в обґрунтування своїх заперечень, суду не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 зареєстрована 25.06.2007року, як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с. 4) та довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 27).

Судом встановлено, що на підставі заяви від 11.12.2007 року про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності (а.с.10), поданої до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси відповідач був переведений на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 1 січня 2008 року. В заяві відповідач визначив вид діяльності 52.42.0 роздрібна торгівля одягом, ставка податку по даному виду діяльності встановлена у рішенні Одеської міської ради від 30.11.2006 року № 647-V (а.с.28-29) та дорівнює 200 грн.

Виходячи з положень чинного законодавства України, та відповідно до облікової картки платника (а.с. 18-21), судом встановлено, що відповідач з моменту переходу на спрощену систему оподаткування не сплачував ставку єдиного податку в розмірі 200 грн. своєчасно та в повному обсязі, у звязку з чим заборгованість відповідача по єдиному податку за липень-листопад місяці 2008 року з урахуванням з урахуванням переплати в сумі 30, 60 грн. складає 969 грн. 40 коп.

Також судом встановлено, що внаслідок несплати єдиного податку, позивачем була направлена на адресу відповідача першу податкову вимогу від 17.10.2008 року № 1/874, яка повернулася до відправника з відміткою «не проживає», та у звязку з неможливістю її вручення відповідачу вона була розміщена на дошці оголошень, що підтверджується актом про неможливість вручення податкової вимоги № 186/24-01 від 03.11.2008 року (а.с.12), 15.09.2009 року позивачем на адресу відповідача було надіслано другу податкову вимогу № 2/2705, яка повернулася до відправника з відміткою «повернено у звязку із спливом терміну зберігання», у звязку з неможливістю її вручення відповідачу вона була розміщена на дошці оголошень, що підтверджується актом про неможливість вручення податкової вимоги № 604/24-01 від 09.11.2009 року (а.с.15).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, вислухавши думку представника позивача, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності для субєктів малого підприємництва, до яких належать фізичні особи, зареєстровані у встановленому законодавством порядку як фізичні особи-підприємці регулюється Указом Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності субєктів малого підприємництва» від 28.06.1999 року № 746/99.

Згідно з пункту 2 цього Указу субєкти малого підприємництва фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Ставка єдиного податку для субєктів малого підприємництва фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. Субєкт підприємницької діяльності фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Відповідно до п. 6 цього Указу, новостворені та зареєстровані в установленому порядку субєкти малого підприємництва, які подали до державної податкової інспекції за місцем їх реєстрації заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, вважаються субєктами спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності з того кварталу, в якому проведено їх державну реєстрацію.

Судом встановлено, що на підставі заяви про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності (а.с. 10), відповідач був переведений на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 1 січня 2008 року.

Судом встановлено, що в ФОП ОСОБА_2 в порушення п. 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності субєктів малого підприємництва» від 28.06.1999 року № 746/99 не сплачувала в повному обсязі єдиний податок, тому за період з липня 2008 року по листопад 2008 року виникла заборгованість по єдиному податку.

Також судом встановлено, що в порядку, передбаченому п.6.2, п.п. 6.3.2. п. 6.3. ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у звязку з несплатою податкового зобовязання у строк встановлений законом, позивачем була винесена перша податкова вимога від 17.10.2008 року № 1/874, яка була надіслана поштою на адресу відповідача та повернулася до відправника з відміткою «не проживає», у звязку з неможливістю її вручення відповідачу вона була розміщена на дошці оголошень, що підтверджується актом про неможливість вручення податкової вимоги № 186/24-01 від 03.11.2008 року (а.с.12), 15.09.2009 року позивачем на адресу відповідача було надіслано другу податкову вимогу № 2/2705, яка повернулася до відправника з відміткою «повернено у звязку із спливом терміну зберігання», у звязку з неможливістю її вручення відповідачу вона також була розміщена на дошці оголошень, що підтверджується актом про неможливість вручення податкової вимоги № 604/24-01 від 09.11.2009 року (а.с.15).

Відповідно до п.п. 6.2.4 п. 6.2. ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами» у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або податкові вимоги у звязку з незнаходженням посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення на дошці податкових оголошень, встановлений на вільному для огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Таким чином, виходячи з відомостей облікової картки платника (а.с. 18-21), обґрунтованого розрахунку боргу (а.с. 32) судом встановлено, що у відповідача на момент розгляду справи борг по єдиному податку перед Державним бюджетом України за період з липня 2008 року по листопада 2008 року складає суму 969 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно з пункту 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності субєктів малого підприємництва» від 28.06.1999 року № 746/99 субєкт підприємницької діяльності фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України, тобто самостійно визначає розмір податкового зобовязання, який виходячи з положень п.5.2.1. п.5.2. ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181-111 від 21.12.2000 року є узгодженим, а відповідно до п.5.4.1. п.5.4. ст.5 цього Закону узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у встановлені терміни, вважається сумою податкового боргу платника податків та у разі несплати платником податків, підлягає стягненню у судовому порядку.

Згідно з ч.1ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В звязку з чим, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та надав необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, оцінюючи надані позивачем у справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, такими, які підтверджені доказами та відповідають чинному законодавству України, а отже сума заборгованості у розмірі 969 грн. 40 коп. повинна бути стягнута з відповідача.

Оскільки спір вирішено на користь субєкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутністю витрат позивача субєкта владних повноважень, повязаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та положень Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності субєктів малого підприємництва» від 28.06.1999 року № 746/99 та керуючись ст. ст. 2,4, 71, 94, 69,158,160, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного податку у розмірі 969 грн. 40 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_1, місце проживання: 65053, м. Одеса, вул. Жоліо-Кюрі 32, гурт.) заборгованість по єдиному податку у розмірі 969 грн. 40 коп. ( девятсот шістдесят девять гривень 40 копійки) на користь Державного бюджету України на розрахунковий рахунок 0009, одержувач платежу УДК у м. Одеса ГУДКУ в Одеській області, , МФО 828011, установа банку ГУДКУ в Одеській області, КБК 16050200.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складений 31 серпня 2010 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.