Справа № 2а-1870/3756/11
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2011-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2011 р. Справа № 2a-1870/3756/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

судді - Гелети С.М.

судді - Соколова В.М.

за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: 1) Державної судової адміністрації України, 2) Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області, треті особи: Міністерство фінансів України, Державне казначейство України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1М.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України (далі по тексту 1-й відповідач, ДСА України), Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області (далі по тексту 2-й відповідач, ТУ ДСА у Сумській області), треті особи: Міністерство фінансів України (далі по тексту Мінфін України), Державне казначейство України (далі по тексту ДКУ), в якому просить:

- визнати неправомірними дії ДСА України щодо незабезпечення нарахування та виплати їй посадового окладу за квітень 2011 року виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 960 грн.;

- визнати неправомірними дії ТУ ДСА в Сумській області в частині нарахування та виплати їй посадового окладу за квітень 2011 року, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн.;

- зобов'язати ТУ ДСА в Сумській області вчинити дії щодо провести перерахунку її заробітної плати (в частині посадового окладу) за квітень 2011 року, виходячи з розміру 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених ст. 22 Закону України Про державний бюджет на 2011 рік від 23.12.2010 р. №2857-VІ у розмірі 960 грн. з фактично виплаченої суми в розмірі 2490 грн. на 7200 грн.;

- зобовязати ТУ ДСА в Сумській області вчинити дії щодо виплати на користь позивача недонарахованої та недоплаченої частину заробітної плати (посадового окладу) за квітень 2011 року в сумі 4710 грн. (з утриманням відповідних податків);

- зобовязати ДСА України, як головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів, вчинити дії щодо виділення коштів з метою належного нарахування та виплати позивачу ТУ ДСА в Сумській області не донарахованої та недоплаченої частини заробітної плати (посадового окладу) за квітень 2011 року в сумі 4710,50 грн. (з утриманням відповідних податків).

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона з 21.08.2003 р. працює суддею Кролевецького районного суду Сумської області. Згідно розрахункового листа за квітень 2011 року їй було нараховано заробітну плату в розмірі 4227 грн. 45 коп., в т.ч. посадовий оклад становить 2490 грн. (7,5 мінімальних заробітних плат х 332 грн.). Позивач вважає, що відповідачами заробітна плата за квітень 2011 року, в частині визначення посадового окладу, нараховувалась їй невірно, оскільки відповідно до ст. 22 Закону України Про Державний бюджет на 2011 рік мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 960 грн., а отже виходячи з цієї суми мінімальної заробітної плати посадовий оклад позивачки у квітні 2011 року повинен становити 7200 грн. 00 коп. (7,5 мінімальних заробітних плат х 960 грн.). При цьому, відповідачами, в порушення вимог чинного законодавства, при нарахуванні посадового окладу, розмір мінімальної заробітної плати брався в сумі 332 грн., встановлений Постановою Кабінету Міністрів України Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів №865 від 03.09.2005 року (далі Постанова КМУ № 865). При тому, що пункт 4-1 цієї Постанови, в якому зафіксовано розмір мінімальної заробітної плати 332 грн. для обчислення посадових окладів суддів, скасовано постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008 року.

В судове засідання позивач не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.23/, але у позовній заяві позивач просив розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідачів - ДСА України та ТУ ДСА у Сумській області, в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.21-22/. 30.06.2011 р. ним до суду було подано письмове заперечення на адміністративний позов /а.с.24-26/, в якому зазначено, що відповідно до ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. Проте, органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. ТУ ДСА у Сумській області є розпорядником коштів бюджету нижчого рівня, який провадить свою діяльність виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом. Представник відповідачів зазначає, що ТУ ДСА у Сумській області використало виділені кошти повністю, відсутність кредиторської заборгованості та стовідсоткове використання бюджетних призначень на заробітну плату відображено у відповідній звітності.

Відповідно до ст.8 Закону України Про оплату праці умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України. Статтею 5 Закону України Про оплату праці визначено, що організація оплати праці здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних документів. Відповідно до ст.. 13 Закону України «про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. Згідно з Порядком обслуговування державного бюджету за видатками, затвердженим наказом Державного казначейства України від 25 травня 2004 року № 89, виділення коштів з державного бюджету здійснюється шляхом бюджетно-кошторисного фінансування органами Державного казначейства на основі затверджених для цього кошторисів видатків бюджетних установ. Асигнування, що передбачаються кошторисами, надаються головним розпорядникам бюджетних коштів, які здійснюють безпосередній розподіл коштів між відповідними установами. Асигнування, на підставі яких Позивач ґрунтує свої позовні вимоги, не були передбачені у кошторисах видатків відповідних бюджетних установ. Відповідачі вважають, що їх дії ґрунтуються на Законі України Про судоустрій України, Законах України "Про державний бюджет України", Бюджетному кодексі України та Конституції України.

Крім цього представник відповідачів зазначає, що вимоги позивача ґрунтуються на підставі того, що постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 Постанови Кабінету (Метрів України від 31.12.2005 № 1310 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2009 постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 залишена без змін.

Однак, відповідач просить суд врахувати, що постановою Вищого адміністративного суду від 13 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, треті особи - Верховний суд України, Вищий адміністративний суд України, Вищий господарський суд України про визнання незаконними та скасування актів, касаційну скаргу Кабінету Міністрів України задоволено та прийнято постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову. Тому представник відповідачів вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, у вищезазначеному запереченні представник відповідачів просить розгляд справи проводити без участі представника ДСА України та ТУ ДСА у Сумській області.

Представник третьої особи - Міністерства фінансів України, в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.20/. 01.07.2011 року від третьої особи до суду надійшло письмове пояснення на адміністративний позов /а.с.29-32/, в якому зазначено, що проти позовних вимог позивача заперечує, мотивуючи тим, що законами України Про Державний бюджет України на відповідні роки видатки для судів на фінансування основної заробітної плати були передбачені в повному обсязі, оскільки такі виплати є обовязковими. При цьому надбавки, доплати, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій, є додатковою заробітною платою і носять необовязковий характер, оскільки встановлювати її розмір являється пріоритетом керівників установ у межах фонду заробітної плати, затвердженого для бюджетних установ у кошторисах на відповідний бюджетний період. Також Мінфін України зазначив, що видатки, передбачені у Державному бюджеті України на відповідні роки на оплату праці суддів були фактично здійснені Державним казначейством України на 100% від плану. З 01.01.2003 року головним розпорядником коштів, передбачених в Державному бюджеті України на утримання судів загальної юрисдикції, на оплату праці суддів судів судова адміністрація України, яка несе відповідальність за фінансове забезпечення суддів. Крім цього, в даному поясненні, представник третьої особи просив розгляд справи проводити без участі в судовому засіданні представника Мінфін України.

Представник третьої особи - Державне казначейство України, в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог не надсилав. Крім того, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе розгляд справи проводити без участі сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 21.08.2003 р. працює на посаді судді Кролевецького районного суду Сумської області, що підтверджується копією трудової книжки Серія БТ-ІІ №4885873 /а.с.13/.

30 червня 2005 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанови № 513 Про оплату праці Голови та заступників Голови Конституційного Суду України та № 514 Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України, якими надано зворотну дію в часі - набрання їх чинності з 1 червня 2005 року. На підставі цих нормативних актів зазначеним особам були підвищені посадові оклади та встановлені відповідні системи оплати їх праці.

3 вересня 2005 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №865 Про оплату праці судів, якою було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6. Посадові оклади, передбачені цією постановою, встановлювались виходячи з кількості розмірів мінімальної заробітної плати. Посадові оклади, передбачені цією постановою, встановлювались виходячи з кількості розмірів мінімальної заробітної плати, зокрема посадовий оклад судді місцевого суду становить 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати.

31 грудня 2005 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1310, якою доповнив Постанову КМУ №865 пунктом 4-1 такого змісту: Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати - 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не проводиться.

За квітень 2011 року кошти на оплату праці позивача ОСОБА_1, виділялись з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів №1310, відповідно нараховувалась і заробітна плата, виходячи із посадового окладу 2490 грн., який розраховувався з розміру мінімальної заробітної плати в сумі 332 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008р. у справі №2/174 було визнано незаконними постанову Кабінету Міністрів України від 21.12.2005року №1243 Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів, в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4 Постанови КМУ від 31.12.2005р. №1310 Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів, яка 19.08.2009 р. була залишена без зміни ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду.

Однак постановою Вищого адміністративного суду від 13 квітня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, треті особи - Верховний суд України, Вищий адміністративний суд України, Вищий господарський суд України про визнання незаконними та скасування актів, касаційну скаргу Кабінету Міністрів України задоволено та прийнято постанову відповідно до якої постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 травня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2009 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

Тобто Вищий адміністративний суд України визнав таким, що відповідає законам України пункт 4-1 постанови КМУ від 03.09.2005 р. "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", а тому немає підстав вважати, що відповідачі діяли неправомірно при обчисленні та виплаті заробітної плати судді Кролевецького районного суду Сумської області Макаровець А.М.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає, що відповідачі діяли відповідно до наданих їм повноважень, в межах своєї компетенції та у спосіб, визначений законодавчо.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачі, під час нарахування ОСОБА_1 заробітної плати, діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому в діях ДСА України, ТУ ДСА в Сумській області, Мінфін України та ДКУ, при нарахуванні заробітної плати позивачу, на переконання суду, відсутні будь-які порушення норм чинного законодавства.

Таким чином, вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідачів: 1) Державної судової адміністрації України, 2) Територіального управління Державної судової адміністрації України у Сумській області, треті особи: Міністерство фінансів України, Державне казначейство України про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 11.07.2011 року.

Головуючий суддя (підпис) О.М. Кунець

Судді (підпис) С.М. Гелета

(підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно

Головуючий суддя О.М. Кунець