Справа № 2а-1670/3799/12
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2012-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2012 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/3799/12

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ясиновського І.Г.,

при секретарі Ворошилові Ю.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Лохвицької міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби до Лохвицької міської ради, третя особа: Лохвицьке виробниче управління житлово-комунального господарства про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2012 року Лохвицька міжрайонна державна податкова інспекція Полтавської області Державної податкової служби (надалі - позивач, Лохвицька МДПІ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лохвицької міської ради (надалі - відповідач) , третя особа: Лохвицьке виробниче управління житлово-комунального господарства (надалі - третя особа, Лохвицьке ВУЖКГ) про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 93867,62 грн., із земельного податку з юридичних осіб в розмірі 3159,39 грн., з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 650,17 грн., з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 67564,19 грн, зі збору за спеціальне використання води в розмірі в розмірі 3499,20 грн., із плати за користування надрами в розмірі 14939,72 грн., з екологічного податку в розмірі 975,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за особовим рахунком Лохвицького виробничого управління житлово-комунального господарства рахується податковий борг в загальному розмірі 184 655 грн. 54 коп., який виник у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання. Податковим органом на підставі ст. 96 Податкового Кодексу України було заявлено вимогу про погашення вказаної заборгованості до Лохвицького виробничого управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Лохвицької міської ради, оскільки саме до сфери управління цього органу місцевого самоврядування належить майно Лохвицького виробничого управління житлово-комунального господарства. Оскільки, Лохвицьким виробничим управлінням житлово-комунального господарства заявлені вимоги не задоволені, на підставі ст. 96 Податкового Кодексу України, Лохвицька МДПІ звернулася з позовом до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що оскільки законодавчо не закріплено, що органи місцевого самоврядування є державними органами, то й посилання позивача на статтю 96 Податкового кодексу України є безпідставними. Крім того, вказував, що відповідно до п.1. статті 55 Господарського кодексу України та згідно з п. 1.5 Статуту Лохвицького виробничого управління житлово-комунального господарства, третя особа є самостійним суб`єктом господарювання і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями самостійно. Також, зазначав, що оскільки відповідач не має ніякого відношення до виникнення заборгованості по сплаті податків Лохвицьким виробничим управлінням житлово-комунального господарства, то й заявлені вимоги є безпідставними.

Представник третьої особи, Лохвицького виробничого управління житлово-комунального господарства, у судове засідання не з"явився, хоча про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення судового засідання не надсилав, про причини неявки не повідомляв.

Відповідно до ч.2 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за даної явки і наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Лохвицьке виробниче управління житлово-комунального господарства зареєстроване як юридична особа Лохвицькою районною державною адміністрацією Полтавської області 11.09.1997 року (заміна свідоцтва про державну реєстрацію 16.05.2008 року), що підтверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №430559 (а.с. 5).

Як платник податків Лохвицьке виробниче управління житлово-комунального господарства перебуває на податковому обліку у Лохвицькій міжрайонній державній податковій інспекції.

Відповідно до даних Лохвицької МДПІ, за особовим рахунком Лохвицького виробничого управління житлово-комунального господарства значиться заборгованість зі сплати податку на додану вартість в розмірі 93867,62 грн., із земельного податку з юридичних осіб в розмірі 3159,39 грн., з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 650,17 грн., з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 67564,19 грн., зі збору за спеціальне використання води в розмірі 3499,20 грн., із плати за користування надрами в розмірі 14939,72 грн., з екологічного податку в розмірі 975,25 грн.

Податковий борг третьої особи виник у зв`язку з наступними обставинами.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2012 року у справі № 2а-1670/1107/12 задоволено позов Лохвицької МДПІ до Лохвицького ВУЖКГ про стягнення податкового боргу з податку на додану вартість в розмірі 43004 грн. 22 коп.

Також, третьою особою не були сплачені самостійно нараховані суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за податковою декларацією № НОМЕР_1 від 20.02.2012 року в розмірі 31510 грн. (по терміну сплати - 01.03.2012 року); за податковою декларацією № НОМЕР_2 від 20.03.2012 року в розмірі 5235 грн. (по терміну сплати - 30.03.2012 року).

Крім того, Лохвицьким ВУЖКГ не сплаченими залишаються податкові зобов`язання, нараховані податковими повідомленнями-рішеннями № від 05.03.2012 року - в розмірі 1618 грн. 40 коп., та № від 09.04.2012 року в розмірі 12500 грн.

Таким чином, загальний податковий борг Лохвицького ВУЖКГ з податку на додану вартість складає 93867 грн. 62 коп.

По земельному податку з юридичних осіб, податковий борг виник у зв`язку з несплатою самостійно задекларованих податкових зобов`язань, визначених у податковій річній декларації за 2011 рік №640 від 30.12.2011 року по терміну сплати 30.12.2011 року - у розмірі 1579,80 грн., та по терміну сплати 30.01.2012 року - в розмірі 1579,80 грн.

З урахуванням переплати сума податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб складає 3159 грн. 39 коп.

Податковий борг з орендної плати за землю виник у зв`язку з несплатою самостійно задекларованих податкових зобов`язань, визначених у податковій річній декларації за 2011 рік №2688 від 31.01.2012 року по терміну сплати 30.12.2011 року - у розмірі 325,39 грн., та по терміну сплати 30.01.2012 року - в розмірі 325,39 грн.

З урахуванням переплати сума податкового боргу з орендної плати за землю складає 650 грн. 17 коп.

Крім того, Лохвицьким ВУЖКГ не сплаченими залишаються податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, нараховані податковими повідомленнями - рішеннями № від 26.03.2012 року - в розмірі 1020 грн., та № від 26.03.2012 року в розмірі 42413 грн. 55 коп.

З урахуванням нарахованої пені в розмірі 24130,64 грн. податковий борг з податку на доходи фізичних осіб складає 67564 грн. 19 коп.

Податковий борг зі збору за спеціальне використання води виник у зв`язку з несплатою самостійно задекларованих податкових зобов`язань, визначених у податковій річній декларації за 2011 рік №19388 від 09.02.2012 року по терміну сплати - 19.02.2012 року.

З урахуванням переплати сума податкового боргу зі збору за спеціальне використання води складає 3499 грн. 20 коп.

Також, Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2012 року у справі №2а-1670/1087/12 задоволено позов прокурора Лохвицького району в інтересах держави в особі Лохвицької МДПІ до Лохвицького ВУЖКГ про стягнення податкового боргу зі сплати за користування надрами в розмірі 7711 грн. 76 коп.

Третьою особою не були сплачені самостійно нараховані суми податкового зобов`язання із плати за користування надрами за податковим розрахунком №19404 від 09.02.2012 року в розмірі 7227 грн. 96 коп. (по терміну сплати - 19.02.2012 року).

Таким чином, сума податкового боргу із плати за користування надрами складає 14939 грн. 72 коп.

Податковий борг з екологічного податку виник у зв`язку з несплатою самостійно задекларованих податкових зобов`язань, визначених у податковій річній декларації за 2011 рік №19411 від 09.02.2012 року по терміну сплати - 19.02.2012 року в розмірі 1621 грн. 76 коп.

З урахуванням переплати сума податкового боргу з екологічного податку складає 975 грн. 25 коп.

Правомірність нарахування податкового боргу за відповідними податками сторонами не оспорюється.

На дату звернення податкового органу до суду Лохвицьким ВУЖКГ заявлена у позові сума податкового боргу не погашена, тому позивач скористався своїм правом стягнення її в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України передбачено обовязок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 року № 509-ХІІ передбачено, що податкові органи здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (набрав чинності з 01.01.2011 року, тобто, станом на час звернення з позовом до суду, далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 20.1.28 п. 20.1 ст.20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що 20 грудня 2011 року позивачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу (а.с. 9).

Особливості погашення податкового боргу комунальних підприємств встановлено ст. 96 ПК України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Згідно п. 96.1. ст. 96 ПК України, у разі якщо сума коштів, отримана від продажу внесеного в податкову заставу майна комунального підприємства, не покриває суму його податкового боргу і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням публічних торгів, або у разі відсутності у такого боржника власного майна, що відповідно до законодавства України може бути внесено в податкову заставу та відчужено, орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, з поданням щодо прийняття рішення про:

- виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу такого платника податків. Рішення про фінансування таких витрат розглядається на найближчій сесії відповідної ради;

- затвердження плану досудової санації такого платника податків, який передбачає погашення його податкового боргу;

- ліквідацію такого платника податків та призначення ліквідаційної комісії;

- прийняття сесією відповідної ради рішення щодо порушення справи про банкрутство платника податків.

Пунктом 96.3 ст. 96 ПК України встановлено, що відповідь щодо прийняття одного із зазначених рішень надсилається органу державної податкової служби протягом 30 календарних днів з дня направлення звернення. У разі неотримання зазначеної відповіді у визначений цим пунктом строк або отримання відповіді про відмову у задоволенні його вимог орган державної податкової служби зобов'язаний звернутися до суду із позовною заявою про звернення стягнення податкового боргу на кошти державного органу, в управлінні якого перебуває таке державне (комунальне) підприємство або його майно.

Виходячи з наведених норм ст. 96 ПК України, суд вказує на те, що обов'язок органу державної податкової служби на звернення із поданням в порядку п. 96.1 ст. 96 ПК України до органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади до сфери управління якого належить майно платника податків - комунального підприємства боржника виникає виключно після продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства і лише за умови недостатності суми коштів, отриманих від такого продажу для покриття податкового боргу.

Судом встановлено, що Лохвицьке виробниче управління житлово-комунального господарства належить до сфери управління Лохвицької міської ради.

Позивач в порядку ст. 96 Податкового Кодексу України звертався до Лохвицької міської ради з поданням від 06.01.2012 року №36/9/24-030 про вирішення питання щодо погашення податкового боргу Лохвицького ВУЖКГ (а.с. 11).

Не зважаючи на це, Лохвицькою міською радою не було погашено податковий борг Лохвицького ВУЖКГ.

Відповідно до ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Системно - логічний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що в даному випадку належними доказами в розумінні вимог ст. 96 ПК України та ст. 70 КАС України є докази щодо продажу внесеного в податкову заставу майна такого підприємства (або відсутності майна), недостатності отриманих коштів для покриття податкового боргу, звернення податкового органу до органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, до сфери управління якого належить платник податків з поданням щодо прийняття рішення, перелік яких визначений п. 96.1 ст. 96 ПК України та ненадання таким органом відповіді на звернення податкового органу.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відносно майна КП "Лохвицьке ВЖКГ" податковим керуючим складено акт опису майна у податкову заставу від 27 січня 2012 року №2 (а.с.97), згідно якого виявлено та здійснено опис такого майна платника податків: екскаватор (д.н.28153НО) та ГАЗ 3309 (д.н.з. ВІ549ВС). Крім того, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи наявність зареєстрованого за Лохвицьким ВУЖКГ транспортні засоби згідно відповіді Лохвицького МРЕВ від 04 липня 2012 року вих. №38/381 (а.с. 109-120).

Доказів реалізації описано в податкову заставу майна та майна, яке зареєстроване за Лохвицьким ВУЖКГ - суду не надано та згідно пояснень представника позивача - така не проводилась.

Враховуючи, що судом встановлено наявність заставленого майна КП "Лохвицьке ВУЖКГ", на яке можливо звернення стягнення в порядку ст. 95 ПК України, суд констатує, що право на звернення до органу місцевого самоврядування з поданням про прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу комунального підприємства - є передчасним, оскільки Лохвицькою МДПІ не здійснено продаж заставленого майна та, відповідно, не доведено недостатності суми коштів, отриманих від продажу для покриття податкового боргу.

Суд критично відноситься до тверджень позивача з посиланням на лист від 19.01.2012 року (а.с.10) про відсутність майна у Лохвицького ВУЖКГ виходячи з наступного.

Пунктом 89.3 ст. 89 ПК України регулюються питання щодо оформлення права податкової застави та даним пунктом встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису; опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг; акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом державної податкової служби.

В матеріалах справи відсутні та під час розгляду справи суду не надані докази виконання Лохвицькою МДПІ приписів діючих нормативно-правових актів (зокрема, Податкового кодексу України та Порядку застосування податкової застави податковими органами) щодо складення акту про відсутність майна, що може бути описане у податкову заставу.

При цьому суд констатує, що у якості доказу відсутності майна суду надано довідку-лист Лохвицького ВУЖКГ від 19.01.2012 року за №32 про відсутність основних засобів на балансі у Лохвицького ВУЖКГ, однак, нормами податкового законодавства не передбачено складення чи надання таких довідок, оскільки як ст. 89 ПК України, так і наведеним Порядком встановлено виключно складення актів про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу.

Крім того, як було зазначено вище, за Лохвицьким ВУЖКГ зареєстровано транспортні засоби, які також можуть бути внесені до податкової застави та реалізовані в передбаченому законодавством порядку.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність виконання позивачем в повному обсязі вимог п.96.1 ПК України, суд констатує, що право на звернення до органу місцевого самоврядування з поданням про прийняття рішення про виділення коштів місцевого бюджету на сплату податкового боргу комунального підприємства - є передчасним, оскільки Лохвицькою МДПІ не надано належних доказів відсутності майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Звернення стягнення податкового боргу платника податків на кошти органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно такого платника податків, без дотримання встановленого ст. 96 ПК України порядку - суперечить положенням податкового законодавства та є неправомірним.

Таким чином, Лохвицька МДПІ звернулась до Лохвицької міської ради з поданням про погашення податкового боргу передчасно, без виконання ним вимог ст. 96 ПК України щодо реалізації заставленого майна боржника, тобто, позивачем обрано неналежний спосіб погашення податкового боргу, який суперечить нормам Податкового кодексу України, та в зв'язку з наведеним - в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відтак, позовні вимоги Лохвицької міжрайонної державної податкової інспекції є не обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 5 ст. 94 КАС України та в зв'язку з відсутністю судових витрат відповідачів, судові витрати у справі не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Лохвицької міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області Державної податкової служби до Лохвицької міської ради про звернення стягнення податкового боргу на кошти Лохвицької міської ради, в управлінні якої перебуває Лохвицьке виробниче управління житлово-комунального господарства в розмірі 184655,54 грн - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 06 серпня 2012 року.

Суддя І.Г. Ясиновський