Справа № 2а-1952/11/0970
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2011 р. Справа № 2a-1952/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Панікара І.В.

при секретарі Богусевич А.С.

за участю сторін:

прокурора: Аверкова Н.О.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську

до відповідача: приватного підприємства "Фірма "Доліакт"

про стягнення заборгованості в сумі 40787,13 грн,-

ВСТАНОВИВ:

10.06.2011 року заступник прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківськ (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного підприємства "Фірма "Доліакт" (надалі відповідач) про стягнення заборгованості по сплаті страхових внесків в сумі 40787,13 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем, в порушення статті 20, 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", не погашено заборгованість зі сплати страхових внесків в розмірі 40787,13 гривень, з яких штрафні санкції в розмірі 1437,94 грн. та пеня 1348,91 грн.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити.

Представник позивача, в інтересах якого заявлено позов, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлений через офіційний друкований засіб масової інформації - газету Афіша Прикарпаття, своїм правом на подання заперечення на адміністративний позов не скористався, не повідомив суд про причини неприбуття та не направив жодних заяв про відкладення справи чи проведення судового розгляду без його участі.

Відповідно до вимог статті 128 КАС України повторне неприбуття в судове засідання без поважних причин відповідача чи його представника або неповідомлення ними про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши та оцінивши подані докази, судом установлено наступне.

03.10.1996 року виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради проведено державну реєстрацію приватного підприємства Фірма Доліакт та відповідно до частини 3 статті 14 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування останній є страхувальником та зареєстрований як платник страхових внесків в управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківськ.

Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначаються: принципи та структура системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню; перелік платників страхових внесків, їх права та обовязки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків; стягнення заборгованості за цими внесками. Статтею 5 вказаного Закону його дію поширено на регулювання відносин, що виникають між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів на ці правовідносини може поширюватися лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що йому не суперечить.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14 даного Закону Страхувальниками відповідно є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, обєднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, обєднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Частина перша статті 15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону. Частина третя вказаної статті встановлює, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Частина 2 статті 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлює обовязки страхувальників, пункт шостий якої передбачає, що страхувальники зобовязані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частина 6 статті 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлює обовязок страхувальників сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач є страхувальником, платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, на якого покладені обовязки нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Стаття 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлює відповідальність страхувальників, частиною 1 якої передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобовязані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Частина 2 вказаної статті Закону передбачає, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону України № 1058-ІV, страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення базового звітного періоду, що дорівнює календарному місяцю для даного страхувальника.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснювалась несвоєчасна сплата страхових внесків за період з грудня 2008р. по січень 2011 р., в зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 40787,13 грн. Вказаний факт підтверджується наявними в матеріалах справи копією розрахунком суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, карткою особового рахунку страхувальника за період з 01.12.2008р. по 31.01.2011р.

За несвоєчасну сплату страхових внесків на державне пенсійне страхування згідно Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування (в редакції Закону від 25.06.2009р., чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до приватного підприємства „Фірма Доліакт застосовано фінансову санкцію згідно рішень за № 761 від 18.03.2009 року, за № 2171 від 07.08.2009 року та за № 2002 від 02.09.2010 року у вигляді штрафу в сумі 1437,94 грн. та пені в сумі 1348,91 грн.

Статтями 14, 15 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та п.2.1.1. Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України( в редакції, що діяла до 01.01.2011р.) передбачено, що роботодавці підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством є платниками страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування та п.4.1.Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України встановлюється розмір страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, зокрема для платників, зазначених у п.п.2.1.1. п.2.1. Інструкції 32 відсотки суми фактичних витрат на оплату праці і 1-2% від суми доходу у вигляді заробітної плати.

Враховуючи те, що станом на момент розгляду справи, сума страхових внесків відповідачем не погашено, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача заборгованості в сумі 40787,13 гривень в судовому порядку.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Фірма "Доліакт" (), вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 12, м. Івано-Франківськ, 76000 на користь управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську заборгованість в сумі 40787,13 грн. (сорок тисяч сімсот вісімдесят сім гривень тринадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2

Постанова складена в повному обсязі 21.10.2011 року.