Справа № 127/15305/15-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/15305/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вохмінова О. С.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

17 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк Я.Л.,

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Павич О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України м. Вінниці про визнання дії неправомірними та зобов"язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, в якому просив визнати протиправними дії (рішення) щодо відмови у призначенні пенсії по віку згідно зі ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2012, 2013, 2014 роки; зобов'язати нарахувати і виплачувати з 05.03.2015 року пенсію по віку згідно зі ст. 26 та в порядку, визначеному ст. 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2012, 2013, 2014 роки.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача заперечила стосовно задоволення апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні ПФУ в м. Вінниці та з 27.02.2010 року отримує пенсію за віком згідно Списку №2 шкідливих умов праці відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

05.03.2015 року, у зв'язку із досягненням пенсійного віку, позивач звернувся в управління ПФУ в м. Вінниці з заявою про призначення пенсії по віку відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2012, 2013, 2014 роки.

Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці листом від 09.04.2015 року №89/3-1 повідомило позивачу про розрахунок його пенсії із застосуванням показника заробітної плати за 2009 рік.

Не погодившись з відповіддю управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 27.02.2010 року позивачу призначено пенсію за віком по списку №2 згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Призначенням пенсії є реалізація особою права на пенсію вперше.

Таким чином, ОСОБА_2 в лютому 2010 року реалізував своє право на призначення пенсії. В подальшому, після призначення пенсії, позивач має право звернутись до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення його на інший вид пенсії.

Так, ст. 10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 6 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу наведених норм слідує, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені ст. 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку.

Крім того, ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що визначена ч. 2 ст. 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовується лише у випадку переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Оскільки ОСОБА_2 з лютого 2010 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та визначення її розміру з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2012, 2013, 2014 роки відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються оскільки є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 22 вересня 2015 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А.

Совгира Д. І.