Справа № 2а-1670/11113/11
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2012-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2012 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/11113/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

при секретарі Ковальові Д.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві, третя особа: Державна податкова адміністрація у Полтавській області, про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2011 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1В.) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві (далі - відповідач, ДПІ у м. Полтаві), третя особа: Державна податкова адміністрація у Полтавській області (далі - третя особа, ДПА у Полтавській області), про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.10.2011 року № НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на неправомірне застосування до неї відповідачем штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасне подання податкового розрахунку, оскільки в даному випадку вона не має статусу податкового агента, а як приватний нотаріус, подає інформацію про вчинені нотаріальні дії, за неподання або несвоєчасне подання якої Податковим кодексом України санкцій не передбачено.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні. В письмових запереченнях відповідач зазначив, що вважає правомірним прийняте податкове повідомлення-рішення, оскільки позивач як податковий агент зобовязаний подавати податкові розрахунки у строки, встановлені Податковим кодексом України.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні. У письмових запереченнях посилався на безпідставність позовних вимог та підтримав позицію ДПІ у м. Полтаві, викладену у запереченнях на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 02.03.2005 року зареєстровано приватну нотаріальну діяльність ОСОБА_1 по Полтавському міському нотаріальному округу, що підтверджується свідоцтвом про право зайняття нотаріальною діяльністю та реєстраційним посвідченням про реєстрацію приватної нотаріальної діяльності № 80 від 02.03.2005 року, копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно довідки від 31.01.2011 року № 213/28-225 про взяття на облік платника податків приватний нотаріус ОСОБА_1 взята на обік як платник податків у ДПІ у м. Полтаві з 23.03.2005 року.

15.08.2011 року позивачем подано до ДПІ у м. Полтаві податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку.

03.10.2011 року відповідачем здійснено перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питання своєчасності подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (ф.1ДФ), результати якої оформлено актом від 06.10.2011 року № 000005/1708.

В ході проведення перевірки встановлено порушення позивачем підпункту 176.2 «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, а саме: подання платником податку податковим агентом податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (ф.1ДФ) за 2 квартал 2011 року, з порушенням встановлених законодавством термінів.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 06.10.2011 року №, яким позивачу нараховано суму грошового зобовязання за платежем: податок на доходи найманих працівників за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 510 грн.

Рішенням Державної податкової адміністрації у Полтавській області про результати розгляду скарги від 13.12.2011 року № 440/С/25-016 податкове повідомлення-рішення від 06.10.2011 року № залишено без змін, а скарга ОСОБА_1 - без задоволення.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню, суд виходить із наступного.

Судом встановлено, що фактичною підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугував висновок податкового ревізора-інспектора ДПІ у м. Полтаві щодо подання приватним нотаріусом ОСОБА_1 як платником податку - податковим агентом податкового розрахунку з порушенням встановлених законодавством термінів.

Згідно з пунктом 14.1.180 статті 14 Податкового кодексу України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

При цьому, згідно зі статтею 18 кодексу податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Відповідно до пункту «б» підпункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкового розрахунку передбачена підпунктом 119.2 статті 119 Податкового кодексу, а саме: неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 1 020 гривень.

Таким чином, зобов'язання нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення обов'язків, встановлених Кодексом, поширюється на осіб, які відповідно до Кодексу мають статус податкових агентів, в тому числі тих самозайнятих осіб, які нараховують (виплачують, надають) доходи фізичним особам.

Судом встановлено, що позивач є приватним нотаріусом та відповідно до пункту 14.1.226 статті 14 Податкового кодексу України є самозайнятою особою-платником податку, яка провадить незалежну професійну діяльність, а також не використовує найману працю фізичних осіб.

На приватних нотаріусів пунктом 172.4 статті 172, пунктом 173.4 статті 173, пунктом 174.4 статті 174 розділу IV Податкового кодексу України покладено обов'язок щоквартально подавати до органу державної податкової служби за місцем розташування свого робочого місця інформацію про посвідчені ним договори щодо проведення операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомого майна між фізичними особами та продажу (обміну) рухомого майна між стороною (сторонами) цього договору, включаючи інформацію про вартість такого майна та суму сплаченого податку, а також інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину та/або посвідчення договорів дарування в порядку, встановленому вказаним розділом Кодексу для податкового розрахунку.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_4 подала до податкового органу податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (ф.1ДФ) за 2 квартал 2011 року, у якому відобразила інформацію стосовно вчинених нею нотаріальних дій.

Отже, зазначений податковий розрахунок ОСОБА_4 подано до податкового органу з метою виконання обов'язку приватного нотаріуса щодо подання інформації про посвідчені договори, яка за своїм змістом не є податковою звітністю в розумінні статті 46 Податкового кодексу України, а не податкового агента, у зв'язку із чим застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 510 грн. за несвоєчасне подання податкового розрахунку, передбачених підпунктом 119.2 статті 119 Податкового кодексу, як до особи, яка має статус податкового агента, є неправомірним.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що Податковим кодексом України не передбачено санкцій за неподання або несвоєчасне подання приватним нотаріусом до органів державної податкової служби інформації про вчинені нотаріальні дії, проте суд не погоджується з даним твердженням позивача з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 119.1 статті 119 Податкового кодексу України неподання або порушення порядку подання платником податків інформації для формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, передбаченого цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 85 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 170 гривень.

Таким чином, в даному випадку за несвоєчасне подання інформації до позивача податковим органом повинні бути застосовані санкції, передбачені пунктом 119.1 статті 119 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.10.2011 року № НОМЕР_1, яким позивачу нараховано суму грошового зобовязання за платежем: податок на доходи найманих працівників за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 510 грн., в повному обсязі, оскільки суд не може перебирати на себе функції податкового органу щодо визначення платнику податків суми грошового зобов'язання.

Стосовно позовних вимог про визнання дій відповідача протиправними, суд вважає такі вимоги позивача необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки зазначені дії відповідача не створили для позивача правових наслідків. Юридично значимі наслідки щодо визначення грошового зобовязання створює складене податковим органом податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві, третя особа: Державна податкова адміністрація у Полтавській області, про визнання дій протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві від 06.10.2011 року № НОМЕР_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 14 грн. 12 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 30 січня 2012 року.

Суддя А.Б. Головко