Справа № 2а-1870/4579/11
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/4579/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,< ОСОБА_1 >

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного територіально-галузевого обєднання "Південно-Західна залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В:

Державне територіально-галузеве обєднання «Південно-Західна залізниця» (далі по тексту позивач, ДТГО «Південно-Західна залізниця») звернулося до суду з адміністративним позовом до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач, Сумський прикордонний загін) про скасування постанови №13 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 20.06.2011 р., якою на позивача було накладено штраф у розмірі 8500,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 04.06.2011 р. під час здійснення прикордонного контролю потягу №4 сполученням «Київ-Москва» у вагоні №10 було виявлено громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у якого під час проходження паспортного контролю були відсутні документи на право перетину державного контролю, а саме відсутнє свідоцтво про народження (даний громадянин слідував у супроводі бабусі ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2), чим здійснено спробу незаконного перетину Державного кордону України. У звязку з цим відповідачем складений протокол про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень та винесена постанова, якою на позивача накладено штраф в розмірі 8500,00 грн. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки провідником вагону ще до початку поїздки було виявлено у пасажира відсутність оригіналу свідоцтва на неповнолітню дитину ОСОБА_2. Однак, пасажирами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 заявлено, що вони знають про відсутність оригіналу документу і збираються їхати лише до станції «Конотоп». Тобто, пасажири не мали наміру перетинати державний кордон. Однак, як зазначає позивач, на станції «Конотоп» до вагону зайшли прикордонники не давши вийти пасажирам із вагону та в подальшому склали протокол про адміністративне правопорушення повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень. Крім того, позивач зазначає, що у пасажира були наявні всі документи, тобто перевізник згідно Закону України «Про відповідальність перевізників під час міжнародних пасажирських перевезень» перевірив наявність документів, а не їх справжність. Таким чином, як зазначає позивач, вина залізниці у скоєнні адміністративного правопорушення відсутня, а тому просить скасувати оскаржувану постанову.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.22/. Про причини неявки, суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.24/. 23.09.2011 р. представником відповідача до суду було подане письмове заперечення проти позову /а.с.25-29/, в якому зазначено, що постанова №13 про правопорушення, повязані зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 20.06.2011 р. винесена відповідачем правомірно та у відповідності до вимог діючого законодавства України, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Суд визнає можливим справу розглядати без участі в судовому засіданні представників сторін за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного:

У судовому засіданні встановлено, що 04.06.2011 р. о 00 год. 15 хв. під час здійснення прикордонного контролю потягу №4 сполученням «Київ-Москва» у вагоні №10 прикордонним нарядом було виявлено громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який слідував в супроводі бабусі громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та який на паспортний контроль не предявив жодного документу для перетину державного кордону (відсутнє свідоцтво про народження).

Громадянин України ОСОБА_2 є малолітньою особою та слідував разом зі своєю бабусею громадянкою України ОСОБА_3, яка своїми поясненнями та пред'явленим проїзним документом з маршрутом від ст. Київ до ст. Москва підтвердила спробу виїзду без необхідних документів для в'їзду до держави прямування, а саме до Російської Федерації /а.с.37/.

04.06.2011року відносно громадянина України ОСОБА_2 відповідачем згідно з п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України Про Державну прикордонну службу України, Правилами перетинання державного кордону громадянина України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995року №57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.2010року №724) було прийнято рішення №189 про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який не досяг 16-річного віку з підстав відсутності документів необхідних для в'їзду до держави прямування, а саме оригіналу свідоцтва про народження /а.с.36/.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 3 Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень посадовою особою відповідного органу охорони державного кордону України, яка виконує функції із здійснення прикордонного контролю, про вчинення правопорушення складається протокол. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка керує транспортним засобом, або представником перевізника, у присутності якого складено протокол про правопорушення, а за наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, або представника перевізника від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Особа, яка керує транспортним засобом, або представник перевізника має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви відмови від його підписання.

04.06.2011р. відповідачем відносно перевізника ДТГО «Південно-Західна залізниця» складено протокол №9953-0088 про правопорушення повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень за невиконання перевізником обовязку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для вїзду до держави прямування, що призвело до спроби перевезення через державний кордон України без необхідних документів для вїзду до держави прямування Російської Федерації, одного пасажира, а саме громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у якого були відсутні документи на право перетину Державного кордону України (відсутнє свідоцтво про народження) /а.с.30-31/.

У протоколі зазначено особу представника перевізника провідника 10 вагону потягу №4 ОСОБА_1, яка була присутня при складанні протоколу. Згідно наданих нею пояснень, вона при посадці у громадянки України перевірила дозвіл батьків, але не перевірила наявності свідоцтва про народження. Від підпису провідник відмовилася у присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 /а.с.30-31/.

Згідно ст.12 Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень посадова особа органу охорони державного кордону України, уповноважена накладати штрафи, приймає відповідне рішення протягом п'ятнадцяти днів після надходження протоколу про правопорушення та інших матеріалів справи. Рішення оформляється постановою відповідної особи.

20.06.2011 р., на підставі протоколу від 04.06.2011р. №9953-0088 про правопорушення першим заступником начальника Сумського прикордонного загону начальником штабу полковником ОСОБА_6 винесена постанова №13 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою на ДГТО Південно-західна залізниця накладено штраф у розмірі 8500,00 грн. /а.с.7/.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про залізничний транспорт залізничний транспорт - виробничо-технологічний комплекс організацій і підприємств залізничного транспорту загального користування, призначений для забезпечення потреб суспільного виробництва і населення країни в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях та надання інших транспортних послуг усім споживачам без обмежень за ознаками форми власності та видів діяльності тощо; залізниця - статутне територіально-галузеве об'єднання, до складу якого входять підприємства, установи та організації залізничного транспорту і яке, при централізованому управлінні, здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні транспортної мережі.

Відповідно до п. 2 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010р. №751, пункт пропуску через державний кордон - спеціально виділена територія на залізничних і автомобільних станціях, у морських і річкових портах, в аеропортах (на аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про залізничний транспорт, постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 Про затвердження Статуту залізниць України, п. 1.4 Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту України, Державної податкової адміністрації України від 24 жовтня 2001 р. №712/431 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 лютого 2002 р. за №116/6404, міжнародне залізничне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти між Україною та іноземними державами.

Відповідно до ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації від 16.01.1997 р. (далі по тексту Угода) громадяни держав однієї Сторони можуть вїжджати, виїжджати та пересуватися територією держави іншої Сторони без віз, по документам, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, зазначеним в Додатках 1 і 2.

Відповідно до п. 3 Додатку № 1 до Угоди, документом для в'їзду, виїзду і пересування територією Російської Федерації для громадян України, які не досягли 16-ти річного віку визначено свідоцтво про народження.

В той же час, як встановлено в судовому засіданні, громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., слідувала на виїзд з території України не маючи при собі оригіналу свідоцтва про народження. Дана обставина фактично не заперечувалась позивачем, що вбачається із змісту позову.

Таким чином, виходячи з положень Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень та Угоди суд приходить до висновку, що у громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, були відсутні документи, необхідні для вїзду до держави прямування.

Відповідно до преамбули Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень цей Закон відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_7 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_7 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

В порушення вимог ст. 22-1 Закону України "Про залізничний транспорт" та преамбули Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень, залізниця не виконала обов'язку щодо перевірки перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявності у пасажира громадянина України ОСОБА_2, документів, необхідних для виїзду з території України до держави прямування, а саме: відповідних документів на право перетину державного кордону та документів, необхідних для виїзду до держави в прямування.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення. Справи про правопорушення, передбачені статтею 1 цього Закону, розглядають відповідні органи охорони державного кордону України. Від імені органів охорони державного кордону України розглядати справи про правопорушення та накладати штрафи мають право начальники органів охорони державного кордону України та їх заступники.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за наведених обставин та правових норм оскаржувану постанову № 13 від 20.06.2011 р. відповідачем винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та чинним законодавством, а тому суд не вбачає підстав для її скасування та задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державного територіально-галузевого обєднання "Південно-Західна залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови №13 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень від 20.06.2011 р. відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 05.10.2011 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець