Справа № 2а-11106/11/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 вересня 2011 року № 2а-11106/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Кармазіна О.А. при секретарі судового засідання Руденко Н.В.,

за участю:

від позивачів: не зявилися

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність від 21.06.2011 р. № 9.1-22/338)

розглянувши у попередньому судовому засіданні клопотання позивача «Про зупинення провадження у справі для вирішення питання конституційності положень нормативно-правових актів, які застосовуються судом»у справі

за позовомОСОБА_2
ОСОБА_3
доКабінету Міністрів України
провизнання незаконними абзаців третього і четвертого п/п 1 п. 1 та абзаців третього і четвертого п/п 1 п. 3 Постанови КМУ "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" № 745 від 06.07.2011,-

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулись громадяни України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання незаконними абзаців третього і четвертого п/п. 1 п. 1 та абзаців третього і четвертого п/п. 1 п. 3 Постанови КМУ "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" № 745 від 06.07.2011, в частині встановлення у 2011 році виплати інвалідам 1 і 2 груп, що належать до категорії 1, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в зменшених розмірах порівняно з вимогами статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також в частині встановлення нижчої межі пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, в розмірах менших за встановлені у статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 серпня 2011 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове засідання на 08 вересня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 КАС України підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 111 КАС України попереднє судове засідання проводиться суддею, який здійснює підготовку справи до судового розгляду.

30.08.2011 до суду надійшло клопотання позивачів від 25.08.2011 року, в якому, зокрема, з посиланням на ч. 5 ст. 9, п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України, ст. 83 Закону України «Про Конституційний Суд України», п. 4 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про судоустрій України», заявлено клопотання «Про зупинення провадження у справі для вирішення питання конституційності положень нормативно-правових актів, які застосовуються судом».

Позивачі в попереднє судове засідання 08.09.2011 року не зявилися, проте у зазначеному клопотанні та позові позивачі просять суд розглядати дану справу за їх відсутності та за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в попереднє судове засідання, призначене на 08.09.2011 року, також не з явилися у звязку з чим та з метою зясування позиції відповідача щодо заявленого клопотання, проведення попереднього судового засідання і розгляд клопотання позивачів відкладено на 22.09.2011 року.

В попереднє судове засідання 22.09.2011 року позивачі не зявилися, подали (вх. суду від 20.09.2011 р.) клопотання від 15.09.2011 року про розгляд справи без їх участі.

В попереднє судове засідання 22.09.2011 року зявився представник відповідача.

З огляду на наведене, попереднє судове засідання 22.09.2011 року проводиться без участі позивачів.

В попередньому судовому засіданні 22.09.2011, на обговорення поставлено заявлене позивачами клопотанням про зупинення провадження у справі.

Відповідно до заявленого клопотання позивачі просять:

1) зупинити провадження у справі для вирішення питання відповідності Конституції України положень нормативно-правових актів, які застосовуються судом під час розгляду даної справи;

2) направити до Верховного Суду України клопотання про звернення його до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності положень нормативно-правових актів, а саме:

- пункту 7 частини першої Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік"»№ 3491-VI від 14.06.2011 та пункту 4 розділу VII «Прикінцеві положення»Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" № 2857-VI від 23.12.2010 (в редакції Закону № 3491-VI від 14.06.2011), якими встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 50 і 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік вимогам статей 1, 3, 22, 95 Конституції України;

- абзаців третього і четвертого п/п. 1 п. 1 та абзаців третього і четвертого п/п. 1 п. 3 Постанови КМУ "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" № 745 від 06.07.2011, в частині встановлення у 2011 році виплати інвалідам 1 і 2 груп, що належать до категорії 1, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в зменшених розмірах порівняно з вимогами статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також в частині встановлення нижчої межі пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, в розмірах менших за встановлені у статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції Закону № 230/96-ВР від 06.06.1996) - вимогам статей 1, 3, 22, 116 Конституції України.

Клопотання мотивовано неконституційністю, на думку позивачів, положень наведених вище Законів України та оскаржуваного рішення, а також наявністю на даній стадії судового процесу, на думку позивачів, достатніх підстав для звернення до Верховного Суду України із зазначених позивачами питань.

Представник відповідача заперечував проти заявленого клопотання та просив відмовити в його задоволенні, зазначаючи про відсутність встановлених законодавством підстав для його задоволення.

Вирішуючи дане клопотання позивачів, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 5 КАС України «Законодавство про адміністративне судочинство»адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 5 статті 9 КАС України у разі виникнення в суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Частиною 1 статті 156 КАС України встановлені обовязкові підстави для зупинення провадження у справі, зокрема, в контексті заявленого клопотання, неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, зокрема, конституційного, судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі (п.3).

Тобто, провадження у справі зупиняється лишу у тому випадку, якщо Конституційним Судом України вже відкрито конституційне провадження у справі.

Крім цього, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі наявності інших причин за обґрунтованим клопотанням сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - до терміну, встановленого судом.

Оскільки в даному випадку позивачами не надано доказів відкриття конституційного провадження та на даній стадії судового процесу судом не вбачається наявності обставин та підстав, передбачених ч. 5 ст. 9 та п. 4 ч. 2 ст. 156 КАС України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання позивачів та, відповідно, до висновку про відмову у його задоволенні.

При цьому, суд зазначає, що Закон України «Про судоустрій України», на положення якого посилаються позивачі, на час розгляду клопотання позивачів втратив чинність.

Виходячи з вищенаведеного в сукупності та керуючись положеннями статей 5, 9, 156, 160, 165, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у задоволенні клопотання від 25 серпня 2011 року «Про зупинення провадження у справі для вирішення питання конституційності положень нормативно-правових актів, які застосовуються судом».

2. Копію ухвали невідкладно надіслати учасникам судового процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А.Кармазін