Справа № 802/2297/15-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 вересня 2015 р. Справа № 802/2297/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Череватої А.Ю.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Янушкевича А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3, позивач) з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області (Вінницька ОДПІ, відповідач).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначає, що 28.10.2014 Вінницькою ОДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення, яким збільшено суму грошового зобов'язання на підставі акта перевірки № 292/17.

Прощену суму боргу, як зазначає позивач, Вінницька ОДПІ розцінює як дохід - додаткове благо, і нарахувала податок на неї у розмірі 23 405,15 грн. та штраф у розмірі 5851,59 грн.

Позивач не погоджується з вказаними податковим повідомленням-рішенням, актом перевірки, зазначаючи, що в грудні 2012 року ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" анульовало частину боргу на суму 16 108,86 швейцарських франків, що складало 138 939,71 грн. по курсу НБУ станом на 07.12.2012.

Вказана сума боргу, на думку ОСОБА_3, не є доходом-додатковим благом, оскільки, анульовані 138 939,71 грн. є нарахованими пенею та відсотками за кредитним договором, а тому не є доходом платника податків в розумінні Податкового кодексу України, який підлягає оподаткуванню.

Позивач переконаний, що його дії щодо невключення до річної податкової декларації за 2012 рік суми анульованої заборгованості в розмірі 138 939,71 коп. по нарахованих відсотках та пені за користування кредитом, є такими, що відповідають нормам ПК України.

Відтак, позивач вважає податкове повідомлення-рішення відповідача від 24.03.2014 № протиправним та просить його скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та пояснення надані в судовому засіданні, просив адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. Додатково зазначив, що повідомлення про анулювання боргу позивач особисто не отримував, а дізнався про нього після проведення перевірки.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення, в яких вказав, що встановлені перевіркою порушення податкового законодавства в дійсності мали місце, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

В період з 31.01.2014 по 06.02.2014 на підставі наказу виданого Вінницькою ОДПІ від 17.01.2014 за № 134 головний державний ревізор-інспектор відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів фізичних осіб Вінницької ОДПІ Собчук Т.М. проводила документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01.01.2012 по 31.12.2012.

Результати перевірки оформлені актом від 12.02.2014 № 292/1701/ (а. с. 7-12 ), в якому встановлено порушення позивачем п.п. 164.2.17 п.п 164.2 ст.164 Податкового кодексу України.

Як вказано в акті перевірки, зазначене порушення виникло в зв'язку з заниженням позивачем загального річного оподатковуваного доходу платника податків - фізичної особи на суму 138939,71 грн. На підставі листа ДПІ у Подільському районі у м. Києві №8459/10/26-56-17-02-16 від 30.12.2013 та повідомлення TOB "Кей-Колект" про анулювання боргу № 088-8188 віл 07.12.2012 податковим ревізором встановлено, що фізичною особою ОСОБА_3 в 2012 році отримано дохід (додаткове благо) - сума боргу платника, анульованого (прощеного) кредитором - TOB "Кей-Колект" в розмірі 198939,71 грн.

Декларації про майновий стан і доходи платника податків - фізичної особи за 2012 рік позивач не подав, податок на доходи фізичних осіб не сплатив.

В зв'язку з чим відповідно до п. 167.1 ст. 176 Податкового кодексу України відповідач збільшив суму грошового зобов'язання ОСОБА_3 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 на суму 23405,15 грн. та прийняв податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2014 (а. с. 6), що є предметом оскарження в цій справі.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог суд, виходив з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - Кодекс, ПК України).

Згідно 3 пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

За визначенням пп. 14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 1 8 та розділом IV цього Кодексу.

Пунктом 163.1 статті 163 ПК України визначено, що об'єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до положень підпункту "в" пункту 176.1 ПК України платники податку зобов'язані подавати декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов'язковим.

Згідно з положеннями підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Таким чином, об'єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб є дохід, одержаний платником податку на доходи фізичних осіб як додаткове благо.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За змістом пп.14.1.56 п.14.1 ст. 14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого ) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Доказів того, що прощена сума боргу є пенею та відсотками, а тому, на переконання позивача, не може бути доходом - додатковим благом, представник позивача на вимогу суду не надав.

У направленому позивачу ТОВ "Кей-Колект" повідомленні про анулювання боргу №088-8188 від 07.12.2012 зазначено, що на підставі кредитного договору № 0 від 11.04.2006 станом на 07.12.2012 за ОСОБА_3 обліковується кредитна заборгованість в сумі 40281,89 швейцарських франків, що складає 347379,20 грн. по курсу НБУ на 07.12.2012 та зазначено, що ТОВ "Кей-Колект" прийняло рішення про анулювання (прощення) позивачу у справі кредитної заборгованості, що станом на 07.12.2012 становить 16108,86 швейцарських франків, що складає 138939,71 грн. по курсу НБУ на 07.12.2012

Крім того, в зазначеному повідомленні звернуто увагу ОСОБА_3 на те, що, відповідно до пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 ПК України, анульована сума заборгованості є доходом позивача, отриманим як додаткове благо, і позивачу необхідно самостійно сплатити податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що анульована сума боргу в розмірі 138 939,71 грн. є додатковим благом та доходом платника податків в розумінні ПК України, який підлягає оподаткуванню.

Відтак, суд погоджується з доводами відповідача, що позивач повинен був подати річну податкову декларацію за 2012 рік та включити до неї суму анульованої заборгованості в розмірі 138 939,71 коп.

Твердження представника позивача про неотримання позивачем повідомлення про анулювання боргу спростовуються наявним підписом ОСОБА_3 на такому повідомленні 07.12.2012 та зазначенням того, що оригінал повідомлення ОСОБА_3 отримав власноручно. Жодних доказів щодо неналежності цього підпису ОСОБА_5 представник позивача не надав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В контексті статті ч. 2 ст. 71 КАС України зі сторони відповідача наведено достатньо аргументів та доводів, а також надано належні докази, які свідчать, що оскаржуване рішення прийнятне обґрунтовано, в межах повноважень контролюючого органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В той же час, позивач не довів обставин в обґрунтування заявлених позовних вимог.

На підставі встановлених фактичних обставин справи та виходячи з вищенаведених правових норм суд ходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович