Справа № 817/2071/15
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року 10 год. 50 хв.Справа № 817/2071/15 м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Єрмошкіної Л.І.; представника позивача - Пінчук В.В. (довіреність від 05 січня 2015 року); представника відповідача - Коженова С.С. (довіреність від 03 серпня 2015 року); розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом «Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А.» в особі Представництва «Тодіні Контрукціоні Дженералі С.П.А.» до Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області про визнання протиправними дій та скасування постанови.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов «Тодіні Конструкціоні Дженералі С.П.А.» в особі Представництва «Тодіні Контрукціоні Дженералі С.П.А.» (далі іменується - позивач) до Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області (далі іменується - відповідач), в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить суд визнати протиправними дії відповідача при здійсненні виконавчого провадження №48215826 з виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 25.06.2014 у справі №918/1631/13 щодо стягнення з боржника виконавчого збору; та визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області від 07 липня 2015 року ВП №48215826 про стягнення з боржника виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем допущено порушення закону при виконанні судового рішення про стягнення з Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А. в особі Представництва «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» виконавчого збору в сумі 150407 грн. 98 коп., що полягає у винесенні протиправної постанови про стягнення виконавчого збору, за відсутності на те законних підстав. Вважає, що сума боргу за судовим наказом Господарського суду Рівненської області від 16.02.2015 сплачена добровільно, а відтак підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору не було.

Ухвалою судді від 27.07.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання, призначене на 10.09.2015, прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позову, та вказав, що державний виконавець діяв відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства 02.04.2012 №512/5. Таким чином, дії державного виконавця у ході виконавчого провадження №48215826 та спірна постанова про стягнення виконавчого збору від 07.07.2015 відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 10.09.2015.

Відповідно до статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Рівненської області видано наказ від 16.02.2015 у зв'язку з ухваленням Рішення від 25.06.2014 у справі №918/1631/13 за позовом Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічно інспекції в Житомирській області до Представництва «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» про стягнення заподіяної державі шкоди в сумі 1504079 грн. 86 коп.

Відповідачем винесена постанова від 27.03.2015 про відкриття виконавчого провадження та наданий строк для добровільного виконання провадження до 03.04.2015 (а.с. 67), а також постановою про відкладення виконавчих дій від 30.03.2015 (а.с. 72) строк для добровільного виконання виконавчого документу продовжено до 06.04.2015.

Сплата боргу згідно виконавчого провадження №46999275 відбувалась відповідно платіжних доручень №211 від 27.05.2015; №270 від 09.07.2015; №285 від 21.07.2015.

Позивач фактично виконав у повному обсязі рішення за виконавчим документом - наказом господарського суду від 16.02.2015, відповідно до виконавчого провадження №46999275, у зв'язку з чим відповідачем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 21.07.2015 (а.с. 80).

Відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції винесено постанову про скасування процесуального документу, а саме постанови про стягнння виконавчого збору від 07.04.2015 та прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 07.07.2015 в сумі 150407 грн. 98 коп. (а.с. 34).

В ході проведених виконавчих дій, відповідачем 30.06.2015 в рахунок виконання судового рішення, за виконавчим провадженням №46999275, перераховано на рахунок виконавчого органу 10000 грн. 00 коп., в рахунок погашення виконавчого збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що сплата за платіжними дорученнями №211 від 27.05.2015 та №270 від 09.07.2015, відбулася до винесення та отримання позивачем постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.07.2015, а тому виконання рішення, на яке звернено стягнення, є добровільним і таким, що відповідає нормам законодавства щодо виконання рішень. Фактично, виконавчий збір відповідачем був стягнутий з оплати суми боргу за платіжними дорученнями № 211 від 27.05.2015 до винесення спірної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.07.2015.

Згідно пункту 3.7. Наказу Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» (далі іменується - Інструкція №512/5), стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону «Про виконавче провадження».

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення.

Згідно документів виконавчого провадження №46999275, постанова про стягнення виконавчого збору від 07.04.2015 була скасована, що мотивовано статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник позивача зазначив, що Представництво «Тодіні Коструціоні Дженералі С.П.А.» намагалось добровільно та в строки передбачені законом виконати наказ господарського суду від 16.02.0215 в найкоротший термін, але внаслідок невірно зазначених рахунків в наказі господарського суду від 16.02.2015, перерахувати кошти стягувачу змоги не мало.

Представник відповідача погодився з вищевикладеним, але зазначив про те, що діяв в межах до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції №512/5, та вважає, що дії державного виконавця у ході виконавчого провадження №46999275 та сама постанова про стягнення виконавчого збору від 07.07.2015 відповідають вимогам законодавства України.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені приписами Закону України №606-XIV.

Відповідно до статті 25 Закону України №606-XIV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України №606-XIV, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Частиною 1 статті 28 Закону України №606-XIV визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до підпункту 3.7.4 пункту 3.7 Розділу 3 Інструкції №512/5, у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається.

Таким чином, вищенаведеним підтверджується, що позивач здійснив погашення боргу добровільно.

Даючи оцінку правомірності постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 07.07.2015 у виконавчому провадженні №48215826 суд зазначає, що остання отримана позивачем 13.07.2015. Разом з тим, сплата боргу згідно виконавчого провадження № 46999275 відбувалась відповідно платіжних доручень № 211 від 27.05.2015, №270 від 09.07.2015 та №285 від 21.07.2015.

Фактично, виконавчий збір у сумі 10%, відповідачем був стягнутий самостійно з оплати суми боргу за платіжним дорученням №211 від 27.05.2015, тобто до винесення спірної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.07.2015.

Згідно матеріалів виконавчого провадження №46999275, постанова про стягнення виконавчого збору від 07.04.2015 скасована, що вмотивовано статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження», та винесена оскаржувана постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 07.07.2015.

Згідно пункту 3.7.1. Інструкції №512/5, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення.

Тобто, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься один раз та в строки передбачені законом, недотримання вищевказаного порядку винесення є порушенням порядку примусового виконання рішень та Закону України №606-XIV.

Наказом господарського суду Рівненської області від 16.02.2015 про примусове виконання рішення від 25.06.2014 у справі №918/1631/13 про стягнення заподіяної державі шкоди в сумі 1504 079 грн. 86 коп. зобов'язано стягнути з боржника - позивача борг на рахунки, вказані у виконавчому документі.

Позивач зазначив про те, що рахунки, вказані в наказі Господарського суду Рівненської області від 16.02.2015, що підтверджується матеріалами справи, а саме листом Прокуратури Житомирської області вих. №05/3/2 та листом Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, відрізняються від дійсних.

В зв'язку з вищевказаними обставинами оплата першої частини боргу здійснювалась на рахунок відповідача, що підтверджується наявним платіжним дорученням №211 від 27.05.2015 в сумі 100000 грн. 00 коп., та з оплати якої відповідач 30.06.2015 стягнув суму виконавчого збору у розімірі 10000 грн. 00 коп., та суму витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 45 грн. 00 коп.

Оплата іншої частини боргу в рахунок стягувача відбулась після отримання позивачем листів Прокуратури Житомирської області вих. № 05/3/2 та Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області з вірно вказаними рахунками стягувача.

Згідно практики Верховного суду України, а саме Постанови від 06.07.2015 в справі №6-785цс15, статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Положеннями частини третьої статті 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Таким чином, дослідивши матеріали виконавчого провадження №46999275, суд дійшов висновку про те, що виконавчий документ виконано позивачем добровільно, а відтак постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.07.2015 підлягає скасуванню.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», судове рішення це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права і згідно з конституційними засадами та принципами адміністративного судочинства є обов'язковим до виконання на всій території України.

Ефективне виконання обов'язкового судового рішення є основоположним елементом верховенства права. Необхідно забезпечувати довіру громадськості до авторитету судової влади.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області від 07 липня 2015 року ВП №48215826 про стягнення з боржника виконавчого збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії постанови, складеної у повному обсязі, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Суддя К.М. Недашківська