Справа № 2а/0470/6624/11
Суддя: Куделько Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2011-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2011 р. Справа № 2а/0470/6624/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 про звільнення з під арешту нерухомого майна та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2011р. ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області (далі відповідач-1), приватного нотаріуса Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 (далі відповідач-2) про звільнення з під арешту належного позивачу на праві приватної власності нерухомого майна вбудованого в житловий будинок № 49 по вул. Леніна в м. Вільногірську Дніпропетровської області, приміщення аптеки, загальною площею 49,1 кв. м., яке складається з коридору 1 пл. 4,1 кв. м., торгова зала 2 пл. 29,5 кв. м., підсобне приміщення 3 пл. 7,6 кв. м., вбиральня 4 пл. 1,4 кв. м., тамбур І пл.. 6,5 км. м., площа приміщень, не включених в загальну 6,5 кв. м., яке придбане позивачем на прилюдних торгах 04.04.2011р., право власності на яке зареєстровано КП «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська» в Державному реєстрі на підставі рішення від 30.04.2011р., реєстраційний № 6468656, номер запису 2583 (ІІо) в книзі № 17, та зобовязати відповідачів скасувати арешт та заборону на відчуження належного позивачу вищезазначеного нерухомого майна в порядку, передбаченому діючим законодавством України. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вищезазначене майно придбано позивачем на прилюдних торгах, які відбулись 04.04.2011р., про що складено протокол № 0411081-1. 13.04.2011р. позивачу видано свідоцтво про право власності на вищезазначене спірне майно. 30.04.2011р. свідоцтво про право власності на зазначене майно зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська», та 11.05.2011р. позивачем отримано витяг про державну реєстрацію права власності на зазначене майно. Однак, як стало відомо позивачу належне йому на праві приватної власності нерухоме майно знаходиться під арештом, який було накладено відповідачами, в звязку з тим, що коштів які були отримані від реалізації зазначеного майна, які позивач сплатив в повному обсязі, не вистачає для погашення вимог кредитора «УкрСиббанку» за боргами колишнього власника приміщення ОСОБА_4 Просить суд задовольнити позовні вимоги (а.с.17-18).

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.20,29), звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.31).

Представник відповідача-1 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.21), звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.23).

Відповідач-2 в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином (а.с.22), звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, та зазначила, що заперечень проти позивних вимог не має (а.с.25).

З урахуванням положень ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку письмового провадження, оскільки, немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.04.2011р. проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмет іпотеки), яке належить боржнику ОСОБА_4, а саме вбудоване приміщення аптеки в житловому будинку загальною площею 49,1 кв. м., площа приміщень, не включених в загальну площу 6,5 кв. м., характеристика приміщення аптеки згідно технічного паспорту. За результатами торгів складено протокол № 0411081-1 від 04.04.2011р. (а.с.4).

Згідно протоколу № 0411081-1 від 04.04.2011р. переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_2 (а.с.4).

На підставі протоколу № 0411081-1 від 04.04.2011р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 12.04.2011р., в якому зазначено, що в прилюдних торгах, з продажу предмета іпотеки, а саме: вбудоване приміщення аптеки в житловому будинку, загальною площею 49,1 кв. м., яке складається з коридору 1 пл. 4,1 кв. м., торгова зала 2 пл. 29,5 кв. м., підсобне приміщення 3 пл. 7,6 кв. м., вбиральня 4 пл. 1,4 кв. м., тамбур І пл.. 6,5 км. м., площа приміщень, не включених в загальну 6,5 кв. м. та розташоване за адресою вул. Леніна, буд. 49, м. Вільногірськ, Дніпропетровська область, 51700, що раніше належало на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 25.06.2002р., покупцем даного майна є ОСОБА_2 (а.с.5).

13.04.2011р. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на вищезазначене спірне майно, посвідчене приватним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 (а.с.7), яке 30.04.2011р. було зареєстровано в комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська» за № 6468656, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 11.05.2011р. за № 29905293 (а.с.8).

Згідно листа Відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області № 3180/03-14 від 26.05.2011р., належне ОСОБА_2 на праві приватної власності нерухоме майно знаходиться під арештом, який було накладено, в звязку з тим, що коштів які були отримані від реалізації зазначеного майна, які позивач сплатив в повному обсязі, не вистачає для погашення вимог Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» за боргами колишнього власника приміщення ОСОБА_4 (а.с.9).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999р. N 606-XIV, Інструкцією про проведення виконавчих дій затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5.

Закон України Про виконавче провадження визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадженнявиконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

На виконання Закону України Про виконавче провадження наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 затверджено Інструкцію про проведення виконавчих дій, яка визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Пункт 5.15.1. зазначеної Інструкції встановлює, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінуючи усі докази, які були дослідженні судом у їх сукупності, приймаючи до уваги, що спірне майно було придбано позивачем на прилюдних торгах, позивачу видано свідоцтво про право власності на спірне майно, свідоцтво про право власності на зазначене майно зареєстровано в комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська», зазначені обставини підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, суд приходить до висновку, що дії Відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області по накладенню заборони на відчуження належного позивачу на праві приватної власності нерухомого майна є неправомірними, а тому вимоги позивача про звільнення спірного майна з під арешту та скасування арешту підлягають задоволенню.

Для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог визнавши дії Відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області по накладенню заборони на відчуження належного позивачу на праві приватної власності нерухоме майно неправомірними.

Керуючись Законом України Про виконавче провадженнявід 21.04.1999р. N 606-XIV, Інструкцією про проведення виконавчих дій затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5., ст.ст. 8,10,11,12,18,69,94,128,158-163,167,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області по накладенню заборони на відчуження належного ОСОБА_2 на праві приватної власності нерухоме майно вбудоване в житловий будинок № 49 по вул. Леніна в м. Вільногірську Дніпропетровської області, приміщення аптеки, загальною площею 49,1 кв. м., яке складається з коридору 1 пл. 4,1 кв. м., торгова зала 2 пл. 29,5 кв. м., підсобне приміщення 3 пл. 7,6 кв. м., вбиральня 4 пл. 1,4 кв. м., тамбур І пл.. 6,5 км. м., площа приміщень, не включених в загальну площу 6,5 кв. м., яке придбане ОСОБА_2 на прилюдних торгах 04.04.2011р., право на яке зареєстровано Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська» в Державному реєстрі на підставі рішення від 30.04.2011р., реєстраційний № 6468656, номер запису 2583 (ІІо) в книзі № 17.

Звільнити з під арешту належного ОСОБА_2 на праві приватної власності нерухоме майно вбудоване в житловий будинок № 49 по вул. Леніна в м. Вільногірську Дніпропетровської області, приміщення аптеки, загальною площею 49,1 кв. м., яке складається з коридору 1 пл. 4,1 кв. м., торгова зала 2 пл. 29,5 кв. м., підсобне приміщення 3 пл. 7,6 кв. м., вбиральня 4 пл. 1,4 кв. м., тамбур І пл.. 6,5 км. м., площа приміщень, не включених в загальну площу 6,5 кв. м., яке придбане ОСОБА_2 на прилюдних торгах 04.04.2011р., право на яке зареєстровано Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Вільногірська» в Державному реєстрі на підставі рішення від 30.04.2011р., реєстраційний № 6468656, номер запису 2583 (ІІо) в книзі № 17.

Скасувати арешт та заборону на відчуження належного ОСОБА_2 на праві приватної власності нерухоме майно вбудоване в житловий будинок № 49 по вул. Леніна в м. Вільногірську Дніпропетровської області, приміщення аптеки, загальною площею 49,1 кв. м., яке складається з коридору 1 пл. 4,1 кв. м., торгова зала 2 пл. 29,5 кв. м., підсобне приміщення 3 пл. 7,6 кв. м., вбиральня 4 пл. 1,4 кв. м., тамбур І пл.. 6,5 км. м., площа приміщень, не включених в загальну площу 6,5 кв. м., яке придбане ОСОБА_2 на прилюдних торгах 04.04.2011р., право на яке зареєстровано Комунальним підприємством «Бюро технічної

інвентаризації м. Вільногірська» в Державному реєстрі на підставі рішення від 30.04.2011р., реєстраційний № 6468656, номер запису 2583 (ІІо) в книзі № 17.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1