Справа № 2а-1847/12/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2012-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

10 лютого 2012 року № 2а-1847/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва
про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0000/81704/0 від 02.02.2010 та податкового повідомлення-рішення № 0000/71704/0 від 02.02.2010,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0000/81704/0 від 02.02.2010 та податкового повідомлення-рішення № 0000/71704/0 від 02.02.2010.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

В даному випадку до матеріалів справи не надано доказу сплати судового збору у повному обсязі.

В контексті наведеного, суд зазначає, що рішення, прийняті субєктом владних повноважень можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Реалізація рішень, прийнятих субєктом владних повноважень, може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження таких рішень спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна. Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. у справі «Щокін проти України»вбачається, що збільшення податковим органом зобовязань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, вимога про визнання протиправним (скасування) рішення субєкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою, на чому наголошується у розясненні Вищого адміністративного суду України № 165/11/13-12 від 18.01.2012.

З огляду на викладене, адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень (вимог) про визначення грошових зобовязань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем оскаржуються рішення про застосування штрафних санкцій та податкове повідомлення-рішення, якими визначено позивачу податкові зобовязання та застосовані штрафні (фінансові) санкції, а відтак з урахуванням вищенаведеного заявлені позивачем позовні вимоги є майновими.

В той же час, позивачем до позовної заяви не додано належний документ про сплату судового збору у розмірах передбачених ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме сплачена позивачем сума у розмірі 32,19 грн. не відповідає розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання адміністративного позову майнового характеру (заявлення майнової вимоги), відповідно до Закону України «Про судовий збір»в кореспонденції з положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік». Таким чином, позивачем не був повністю сплачений судовий збір у встановленому законом розмірі, що є недоліком позовної заяви.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч. 2 ст. 69, ч. 4 ст. 79, п. 6 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

Окрім цього, відповідно до частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві, зокрема, зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п.4 ч. 1).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем оскаржується рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 0000/81704/0 від 02.02.2010 та податкового повідомлення-рішення № 0000/71704/0 від 02.02.2010, які ухвалено на підставі Акту перевірки № 78/1704- від 29.12.2009 та відповідно до яких позивачу збільшено грошове зобовязання з ПДВ та застосовані санкції за порушення ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Однак, всупереч зазначеним положенням процесуального законодавства та на підтвердження обґрунтування своїх позовних вимог позивач не надає суду жодних доказів, первинних та облікових документів в обґрунтування позовних вимог, а саме: договорів та первинних документів за спірними операціями, доказів наявності у позивача РРО та реєстрації його у органах Державної податкової служби України; копії книги обліку розрахункових операцій за спірний період; податкових звітів за спірний період; копію книги обліку доходів і витрат за спірний період; розрахункові документи відносно встановлених порушень, тобто базових доказів по справі, які повинні супроводжувати позовну заяву.

Крім того, до матеріалів позовної заяви додано клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду, яке мотивовано тим, що позивачка зверталась зі скаргами до органів ДПС, які були відхилені чи взагалі не розглянуті, що на думку позивачки є поважною причиною для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В той же час, на підтвердження обґрунтування своїх доводів щодо поважності пропуску строку звернення до суду матеріали справи не містять: 1) копій всіх звернень позивачки зі скаргами до органів податкової служби; 2) поштових квитанцій про направлення до ДПА вказаних звернень, поштових повідомлень про вручення таких звернень тощо; 3) копій звернення до ДПА щодо неотримання відповіді на скарги та з вимогою про надання інформації щодо стану розгляду скарг позивачки тощо.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 58 КАС України повноваження законних представників підтверджуються документами, які, зокрема, стверджують займану ними посаду.

Відповідно до частини 4 статті 58 КАС України довіреність фізичної особи на ведення справи в адміністративному суді посвідчується нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності.

В той же час, надана позивачем ксерокопія довіреності не може вважатись належним документом на підтвердження повноважень представників позивача на ведення справи у суді, а відтак з урахуванням викладених положень КАС України вказаний недолік позовної заяви підлягає усуненню шляхом надання оригіналу або нотаріально засвідченої копії даної довіреності.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до канцелярії суду (м. Київ, вул. Командарма Каменєва, 8, корп. 1, блок «Б») до 20 лютого 2012 року включно: 1) докази сплати судового збору у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір»; 2) всі наявні докази, а саме належним чином засвідчені копії: договорів та первинних документів за спірними операціями, доказів наявності у позивача РРО та реєстрації його у органах Державної податкової служби України; копії книги обліку розрахункових операцій за спірний період; податкових звітів за спірний період; копію книги обліку доходів і витрат за спірний період; розрахункові документи відносно встановлених порушень; 3) на підтвердження обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду надати копії всіх звернень позивачки зі скаргами до органів податкової служби; поштові квитанції про направлення до ДПА вказаних звернень, поштові повідомлення про вручення таких звернень тощо; копії звернення до ДПА щодо неотримання відповіді на скарги та з вимогою про надання інформації щодо стану розгляду скарг позивачки тощо; 4) довіреність на імя представника, посвідчену нотаріально.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 20 лютого 2012 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Розяснити позивачу, що залишення позовної заяви без руху не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін