Справа № 822/1601/15
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/1601/15

Головуючий у 1-й інстанції: Польовий О.Л.

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

16 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної екологічної інспекції України, Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з адміністративним позовом, в якому просив скасувати наказ Державної екологічної інспекції України № 83-о від 27.03.2015 року, наказ Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області № 25-о від 30.03.2015 року, поновити позивача на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.03.2015 року по день поновлення на посаді.

Відповідно до постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року позов задоволено: визнано незаконними та скасовано накази № 83-о від 27.03.2015 року Державної екологічної інспекції України та № 25-о від 30.03.2015 року Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області; поновлено позивача на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області; стягнуто з Державної екологічної інспекції України на користь позивача 8891 (вісім тисяч вісімсот дев'яносто одна) грн. 85 коп. за час вимушеного прогулу за період з 28.03.2015 року по 18.06.2015 року.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції.

До суду апеляційної інстанції від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання своїх уповноважених представників не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, позивач 22.12.2011 року був призначений на посаду начальника Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області за наказом Державної екологічної інспекції України № 105-о від 22.12.2011 року.

27.03.2015 року Державною екологічною інспекцією України № 83-о було видано наказ про звільнення позивача відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України. На підставі даного наказу 30.03.2015 року першим заступником начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області було видано аналогічний наказ про звільнення № 25-о.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Діючи в межах наданих повноважень органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не повинні порушувати Конституцію та закони України, права та законні інтереси фізичних чи юридичних осіб.

Так, п. 3 ст. 40 КЗпП України передбачено, що підставою для звільнення є систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Однак, відповідачами не надано доказів того, що позивач систематично не виконував без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку і до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

За змістом ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

В свою чергу, наказом № 83-о від 27.03.2015 року позивача звільнено з посади начальника Державної екологічної інспекції в Хмельницькій області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області з порушенням вимог КЗпП України.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивача необхідно поновити на посаді начальника Державної екологічної інспекції у Хмельницькій області - Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Хмельницької області та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 березня 2015 року по 18 червня 2015 року включно.

В силу п. 2, 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць. Негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок) визначається середній заробіток працівника згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР.

Відповідно до п. 5 Порядку, основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз. 1 п. 8 цього Порядку, який вказує, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Абзацом 2 п. 8 Порядку визначено, що після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме з довідки про середню заробітну плату, видану позивачу, останній у період з лютого 2015 року по березень 2015 року відпрацював 21 робочий день. Заробітна плата за відпрацьований час, з якої сплачено страхові внески становить 3395,01 грн. Середньоденна заробітна плата, визначена в довідці, обчислена шляхом ділення сумарної заробітної плати (доходу) на кількість відпрацьованих робочих днів і становить 161,67 грн.

Таким чином, сума, яка підлягає стягненню на користь позивача за час вимушеного прогулу в період з 28.03.2015 року по 18.06.2015 року, а саме 55 днів, становить (161,67*55) 8891,85 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні. Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції України залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.