Справа № 2а-1670/6256/11
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2011-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6256/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевякова І.С.,

при секретарі Ємець Я.М.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Полтаві до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2011 року Державна податкова інспекція у м. Полтаві звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови та зобов"язання прийняти рішення.

У своєму позові ДПІ м.Полтави просила скасувати постанову старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області (надалі ППВР ВДВС) ОСОБА_2 від 05.07.2011 року про відмову у відкритті виконавчого провадження; зобовязати ППВР ВДВС ГУЮ в Полтавській області відкрити виконавче провадження за заявою ДПІ у м.Полтаві від 30.06.2011 року щодо примусового виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 2а-1670/4040/11 на підставі виконавчого листа.

В обґрунтування таких вимог позивач вказав, що оскаржуваною постановою державний виконавець незаконно, як на думку позивача, відмовив у відкритті виконавчого провадження у звязку із недоліками виконавчого документу. Такими недоліками державний виконавець вказав незазначення у виконавчому листі дати набрання рішенням законної сили. Позивач вказував на те, що виконавчий лист виданий за рішенням, що прийнято судом у скороченому провадженні та яке підлягає негайному виконанню, тому така відмова у відкритті виконавчого провадженню є незаконною та порушує норми Закону України «Про виконавче провадження», а також права та інтереси стягувача, в даному разі позивача.

Представник відповідача позов у судовому засіданні підтримав та надав пояснення, по суті аналогічне обґрунтуванню позову.

Відповідач заперечення на позов не надав та явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був про нього повідомленим належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

02 червня 2011 року Полтавським окружним адміністративним судом у справі № 2а-1670/4040/11 за позовом заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі ДПІ у м.Полтаві до приватного підприємства «Полтавська дистрибюторська компанія»про стягнення податкового боргу було прийнято в порядку скороченого провадження постанову, якою позовні вимоги задоволено. Прийнято рішення про стягнення заявленої суми податкового боргу зі вказаного вище підприємства на користь бюджету. Для виконання даної постанови Полтавським окружним адміністративним судом 15 червня 2011 року було видано виконавчий лист з відповідним номером, у якому дійсно в графі про дату набрання законної сили рішенням був відсутній запис.

30.06.2011 року ДПІ м.Полтави було направлено вказаний лист разом із заявою про його примусове виконання до ППВР ВДВС ГУЮ в Полтавській області, куди документи надійшли 04.07.2011 року.

За наслідками розгляду цієї заяви державним виконавцем вказаного підрозділу 05.07.2011 року було винесено постанову ВП № 27374643, якою у відкритті виконавчого провадження було відмовлено з тих підстав, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у ньому відсутня дата набрання судовим рішення законної сили.

Ця постанова в передбачений законом термін була оскаржена ДПІ м.Полтави до суду.

Оцінюючи оскаржуване рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, суд приймає до уваги наступне.

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження державним виконавцем передбачені ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону;

7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Вимоги до виконавчого документу встановлені ст. 18 цього ж Закону: у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Однак, суд приходить до висновку про те, що наведені норми є загальними, що встановлюють вимоги до будь-якого виконавчого документу та умови щодо відкриття чи відмови у відкритті виконавчого провадження за будь-яким виконавчим документом. У даному разі державний виконавець повинен був керуватися спеціальною нормою щодо умов здійснення виконання тих судових рішень, які підлягають до негайного виконання.

Так, згідно ч. 3 ст. 30 Закону «Про виконавче провадження», негайному виконанню підлягають рішення:

1) про стягнення аліментів, заробітної плати в межах платежів, вирахуваних за один місяць, а також про стягнення усієї суми боргу за такими виплатами, якщо рішенням передбачено її негайне стягнення;

2) про поновлення на роботі чи на попередній посаді незаконно звільненого або переведеного працівника;

3) в інших випадках, якщо негайне виконання передбачено законом і про це зазначено у виконавчому документі.

Згідно ч. 4 цієї ж статті цього ж Закону, у разі якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець відкриває виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня після надходження документів, зазначених у статті 17 цього Закону, і невідкладно розпочинає його примусове виконання.

У виконавчому листі Полтавського окружного адміністративного суду № 2а-1670/4040/11 зазначено, що постанова підлягає негайному виконанню.

Тому суд вважає, що державний виконавець повинен був керуватися саме ч. 3, 4 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» та відкрити виконавче провадження за даним виконавчим листом, а відтак, оскаржуване рішення є незаконним, протиправним.

На користь цього суд зазначає, що дата набрання рішенням суду законної сили у разі, наприклад, його апеляційного оскарження, може бути проставлена у виконавчому листі тільки після апеляційного розгляду справи. У разі відсутності апеляційного оскарження рішення суду набере законної сили тільки через встановлений КАС України строк з моменту вручення копії судового рішення усім учасникам справи.

Раніше, аніж відбудуться вказані події, дата набрання законної сили рішенням не може бути відома, а відтак і проставлена у виконавчому листі.

У такому разі втрачається сама суть і сенс норми закону про негайне виконання судового рішення, яке застосовується у передбачених випадках з метою, що передбачив законодавець, якнайшвидшого захисту прав та інтересів сторони у справі.

І у даному разі на час видачі виконавчого листа дата набрання відповідним судовим рішенням законної сили не була відома та не могла у ньому бути проставлена, оскільки на час його видачі рішення суду, прийняте у процедурі скороченого провадження, не набрало законної сили, однак підлягало до негайного виконання.

За таких обставин вимога державного виконавця щодо наявності у виконавчому документі дати набрання судовим рішення законної сили рівносильна відмові негайно виконувати судове рішення, яке підлягає негайному виконанню.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення відповідної частини позовних вимог та визнання протиправною і скасування постанови державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 05.07.2011 року ВП 27374643 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Що стосується вимоги позивача зобовязати відповідача відкрити виконавче провадження за виконавчим листом, про який ідеться в справі, то суд вважає за неможливе таке зобовязання, оскільки таким зобовязанням суд фактично перебирає на себе функції та повноваження державного виконавця, що неприпустимо та у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити.

З даного приводу суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та зобовязати відповідача до виконання своїх функцій відповідно до закону, а тому зобовязує підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області розглянути питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2а-1670/4040/11 від 15.06.2011 року.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду правомірності оскаржуваного рішення, тому з урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Постанову державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 05.07.2011 року ВП 27374643 визнати протиправною та скасувати.

Зобов"язати підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області розглянути питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2а-1670/4040/11 від 15.06.2011 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 02.08.2011 року.

Суддя І.С. Шевяков