Справа № 2а-3164/11/0970
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2011 р. Справа № 2a-3164/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі

судді Могили А.Б.

за участі:

секретаря судового засідання Кобринської Л.М.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - Долинської оДПІ ОСОБА_3,

представника відповідача - ГУ ДКУ в Івано-Франківській області ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Захід" до Долинської об'єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетного відшкодування з ПДВ в сумі 83665,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» звернулося в суд із адміністративним позовом до Долинської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за листопад 2010 року в розмірі 83665 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Долинською обєднаною державною податковою інспекцією в Івано-Франківській області і Головним управлінням Державного казначейства України в Івано-Франківській області протиправно в порушення вимог Податкового кодексу України не здійснено підтвердження сум бюджетного відшкодування і саме бюджетне відшкодування податку на додану вартість за листопад 2010 року в розмірі 83665 грн.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів викладених у позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача Долинської обєднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у письмовому запереченні відповідача. Додатково суду пояснив, що в ході дослідження Долинською обєднаною державною податковою інспекцією постачальників ТОВ «Транс-Захід» по ланцюгу продажу до виробника не підтверджено факт сплати контрагентами постачальниками продавця податкових зобовязань з податку на додану вартість. Вважає, що відсутність у відповідача відомостей від інших органів державної податкової служби щодо проведення зустрічних перевірок постачальників товару в другому та третьому ланцюгах продажу є підставою для відмови в задоволенні позову та відмови в проведенні бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Представник відповідача Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області суду пояснив, що будь-яких порушень прав позивача в даних правовідносинах органом державного казначейства не допущено, оскільки від органів державної податкової служби не надходило жодних документів, щодо проведення бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2010 року.

Заслухавши пояснення представників позивача, заперечення представників відповідачів, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід» є юридичною особою, зареєстрованою Долинською райдержадміністрацією у встановленому законодавством порядку 25.10.2000 року. Крім того, 31.10.2000 року Долинською обєднаною державною податковою інспекцією позивача взято на податковий облік. З 01.01.2010 року по 30.11.2010 року позивач був зареєстрований платником ПДВ. Дана інформація міститься в акті перевірки Долинської оДПІ від18.02.2011 року (а.с.9)

Судом встановлено, що 17.12.2010 року позивачем було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за листопад 2010 року, розрахунок сум бюджетного відшкодування за листопад 2010 року (а.с.68-69,72), згідно яких залишок відємного значення попереднього податкового періоду, з врахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду складав 757695 грн., сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість складає 83665 грн., тоді ж позивачем подану заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, якою позивачем прийнято рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування в зазначеному розмірі 83665 грн. (а.с.71, 73).

Долинською обєднаною державною податковою інспекцією в Івано-Франківській області 18.02.2011 року, на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78 статті 78 Податкового кодексу України було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за листопад 2010 року, за результатами якої складена довідка №407/234/30906034 (а.с. 8-24).

За наслідками проведеної перевірки достовірності нарахування позивачем суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за листопад 2010 року, податковим органом порушень не встановлено (а.с.23).

Однак у висновках даної довідки, зазначено про неможливість підтвердження заявленої суми до бюджетного відшкодування за листопад 2010 року у звязку з проведенням додаткового комплексу заходів, спрямованих на підтвердження достовірності відомостей, що є підставою для нарахування податкового кредиту.

На час розгляду справи в суді позивачу не проведено бюджетне відшкодування податку на додану вартість за листопад 2010 року в заявленому розмірі 83665 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобовязання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно підпункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має відємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого відємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг.

При цьому, бюджетним відшкодуванням згідно із підпунктом 14.1.18 статті 14 Податкового кодексу України є відшкодування відємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Пунктом 200.7 статті 7 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Аналіз вищенаведених норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку суду про те, що підставою для отримання бюджетного відшкодування є дані податкової декларації за звітний період.

Крім того, відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/ послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 198.6 статті198 цього Кодексу визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 цього Кодексу).

Перевіркою встановлено, що факт придбання позивачем товарів/послуг підтверджується податковими накладними, дані обставини відображено в акті перевірки від 18.02.2011 року.

У відповідності до пунктів 200.10 та 200.11 статті 200 Податкового кодексу встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Як встановлено судом та зазначалося вище, відповідачем - податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування за листопад 2010 року та підтверджено відображений в податковій декларації розмірі такого відшкодування в сумі 83665 грн.

Пункт 200.12 статті 200 Податкового кодексу України встановлює, що орган державної податкової служби зобовязаний у пятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно підпункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом пяти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Оскільки, позивачем були виконані всі визначені Податковим кодексом України умови для отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2010 року в розмірі 83665 грн., а також були наявні всі підстави для здійснення йому такого відшкодування, то невиконання Долинською обєднаною державною податковою інспекцією обовязку, визначеного пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, а саме не подання у пятиденний строк після закінчення перевірки органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету є позбавленням позивача права на бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість.

Згідно пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Як наслідок, суд дійшов висновку про те, що 83665 грн. бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2010 року є бюджетною заборгованістю перед товариством з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід», яка підлягає стягненню з державного бюджету.

Не обґрунтовують заперечень проти заявленого позову твердження представника відповідача про те, що позивачем порушено приписи Податкового кодексу України, оскільки податковим органом не встановлено включення до податкових зобовязань та сплату підприємствами постачальниками у третій ланці ланцюга постачання звітному періоді відповідних сум податку до бюджету у звязку із неможливістю проведення зустрічних перевірок постачальників та заниженням ними сум податкових зобовязань, так як чинне законодавство не передбачає залежності відшкодування платнику податку з бюджету сум податку на додану вартість від факту сплати цього податку контрагентом зазначеного платника.

Крім того, слід зазначити, що чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обовязку та можливості здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників у ланцюгу постачання або через відсутність висновків зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого у межах сум податку, фактично сплачених ним у попередніх податкових періодах постачальникам товару (робіт, послуг).

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з такими постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобовязань може слугувати підставою для відмови в отриманні бюджетного відшкодування.

Представником відповідача - Долинської обєднаної державної податкової інспекції суду не наведено жодних доводів про наявність ознак вчинення позивачем таких дій, не повідомлено про жодний доказ, який міг про це свідчити, а також не повідомлено про будь-які обставини, що могли слугувати обґрунтованим сумнівом в добросовісності дій платника податків.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з державного бюджету на його користь бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2010 року в розмірі 83665 грн. обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Всі документально підтверджені судові витрати, які складають сплачений судовий збір в розмірі 836,65 грн., за правилами статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, слід стягнути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Захід».

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 < Текст > Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Захід" бюджетну заборгованість з податку на додану вартість за листопада 2010 року в сумі 83 665 (вісімдесят три тисячі шістсот шістдесят п"ять) грн.

Стягнути з Державного бюджету України в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Захід" 836, 65 грн. сплаченого судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

Постанова складена в повному обсязі 14.11.2011 року.