Справа № 817/2242/15
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

Справа № 817/2242/15

16 вересня 2015 року м. Рівне

Суддя Рівненського окружного адміністративного судуі Кравчук Т.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області
доПублічного акціонерного товариства "Любомирський вапняно-силікатний завод"
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2015 року до Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області до Публічного акціонерного товариства "Любомирський вапняно-силікатний завод" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 за період травень-червень 2015 року у сумі 16316,64грн.

Ухвалою судді від 10 серпня 2015 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи на 16.09.2015 року.

Про дату, час та місце судового розгляду сторони були повідомлені належним чином.

У призначений день і час сторони до суду не з'явились.

До початку судового розгляду представник позивача подав через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду (канцелярію) клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, судова повістка про виклик до суду вручена відповідачу 18.08.2015 року, що підтверджується доказами в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні обставини, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних мотивів.

Як встановлено судом, 01.04.2015 року ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі №918/211/15 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Любомирський вапняно-силікатний завод" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника.

Так, умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури визначено Законом України від 14.05.1992 року №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22 грудня 2011 року №4212-VI.

Згідно статті 2 Закону України від 14.05.1992 №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України (частина перша статті 2).

Частиною 4 статті 10 Закону України від 14.05.1992 №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону України від 14.05.1992 №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі. Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що виноситься ухвала.

В свою чергу, статтею 1 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено кредиторів за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, поточними кредиторами.

Згідно статті 19 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Проте, згідно частини 5 цієї ж статті Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор).

Разом з тим, частиною 8 статті 23 Закону України від 14.05.1992 року №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" обумовлено, що поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Таким чином, провадження у справі про банкрутство є комплексною процедурою, яка має на меті задоволення вимог усіх кредиторів боржника, охоплює усе його майно і усіх кредиторів такого боржника. При цьому, не допускається стягнення з боржника заборгованості за позовами окремих кредиторів поза межами провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин, позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області до Публічного акціонерного товариства "Любомирський вапняно-силікатний завод" не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі №918/211/15 від 29.04.2015 року призначено до розгляду заяву Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 308170,49 грн. у справі №918/211/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Любомирський вапняно-силікатний завод. Відтак, у суду є підстави вважати про обізнаність позивача з відповідними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що позивач має право звернутися до Господарського суду Рівненської області з вимогами до відповідача в межах провадження у справі про банкрутство.

Керуючись статтями 157, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі Рівненської області до Публічного акціонерного товариства "Любомирський вапняно-силікатний завод" про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, за період травень-червень 2015 року у сумі 16316,64 грн. (шістнадцять тисяч триста шістнадцять гривень 64 коп.).

Роз'яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою до Рівненського окружного адміністративного суду не допускається.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі постановлення ухвали у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кравчук Т.О.