Справа № 2а-8780/10/1570
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-8780/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2010 року. м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменко К.С. при секретарі Кузьменко Е.Х., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити пільгове митне оформлення транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 митниці про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити пільгове митне оформлення транспортного засобу, який ввозиться в Україну у звязку із зміною постійного місця проживання.

В судовому засіданні 19.11.2010 року представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначивши про відсутність у відповідача правових підстав для перешкоджання позивачці у здійснені пільгового розмитнення належного їй транспортного засобу у звязку із переїздом до України на постійне місце проживання з Республіки Молдова. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, пославшись на те, що позивач не надав доказів реєстрації транспортного засобу на території Республіки Молдова більш одного року, а тому позивач повинен проводити розмитнення на загальних підставах, в звязку з чим, дії посадової особи ОСОБА_2 митниці щодо відмови йому у проведенні пільгового розмитнення транспортного засобу є законною.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши наявні в справі письмові докази суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач ОСОБА_2 митниця на підставі ст.12-15 Митного кодексу України та п.3,4 Положення про Державну митну службу України, затвердженого Указом Президента України від 08.02.1997 року №126/97 є місцевим и підрозділами центрального органу державної виконавчої влади в галузі здійснення митного контролю за переміщеннями вантажів через митний кордон та згідно ст.ст.30,31,70,71 цього ж Кодексу здійснюють митне оформлення вантажів, надають роз`яснення суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності з питань митного оформлення вантажів, наявності або відсутності пільг щодо сплати податків та зборів за переміщення вантажів через митний кордон, а тому їхні рішення, дії або бездіяльність з цього приводу на підставі ст.55 Конституції України, п.п.1 ч.2 ст.17,104 КАС України можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

Позивач є громадянином України, що підтверджується закордонним паспортом громадянина України від 21.01.2002 року Серія АТ №255903 (а.с.6) та з 15.01.2007 року по 05.08.2010 року був зареєстрований і постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана обставина підтверджується відповідною відміткою органів реєстрації Придністровської Молдавської Республіки у виді на проживання у ПМР для іноземця №006372 від 15.01.2007 року (а.с.16) та довідкою Управління у справах міграції ПМР від 20.08.2010 року №12/1-3991 (а.с.12).

В цей же період часу (з 21.11.2006 року) позивач постійно знаходився на консульському обліку у консульському відділу Посольства України в Республіці Молдова, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті позивача (а.с.6) та довідкою консульського відділу Посольства України в Республіці Молдова від 26.08.2010 року №6136/19-530-973КП (а.с.45).

В період постійного проживання в Республіці Молдова за позивачем було зареєстровано право власності на транспортний засіб легковий автомобіль марки LINKOLN TOWN CAR, 2004 року випуску, номер кузову 1L1FM81W74Y646995, білого кольору, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 В №0502420 від 05.03.2009 року (а.с.7) та довідкою Республіканського реєстраційно-екзаменаційного відділу ПМР від 19.08.2010 року №Д-578 (а.с.5).

11.08.2010 року позивач знятий з реєстраційного обліку в Республіці Молдова та 12.08.2010 року з консульського обліку у звязку із переселенням на постійне місце проживання в Україну, що підтверджується листком вибуття (а.с.13) та штампом консульського відділу Посольства України у Республіці Молдова у паспорті позивача (а.с.6).

Відповідно до довідки Республіканського реєстраційно-екзаменаційного відділу ПМР від 19.08.2010 року №Д-578 (а.с.5) приналежний позивачу транспортний засіб був вперше зареєстрований на території Республіки Молдова та за позивачем 05.03.2009 року у МРЕВ м.Дубосари та з 19.08.2010 року зазначений транспортний засіб знятий з державної реєстрації у звязку з вибуттям власника на постійне місце проживання в Україну, державні номерні знаки здані, транзитні номери не видавались.

28.06.2010 року позивачем був ввезений цей транспортний засіб на територію України у режимі тимчасового ввезення (а.с.46) та заявою на адресу начальника ОСОБА_2 митниці від 01.09.2010 року (а.с.38) подане прохання, в порядку п.2 ч.1 ст.210 Митного кодексу України, про проведення зміни режиму ввезення транспортного засобу та проведення його розмитнення із застосуванням пільги, передбаченої для осіб, які ввозять транспортні засоби у звязку із зміною постійного місця проживання ч.2 ст.8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України».

Відповіддю відповідача за підписом заступника начальника ОСОБА_2 митниці ОСОБА_3 від 06.09.2010 року за №19/28-03/8995 (а.с.8-11) позивачу було відмовлено у здійсненні пільгового митного оформлення транспортного засобу за мотиву відсутності у позивача належного підтвердження перебування приналежного йому транспортного засобу на державному обліку на території Республіки Молдова протягом одного року, оскільки не надано довідки Головного управління реєстрації транспорту і кваліфікації водійського складу Державного підприємства «REGISTRU»Міністерства інформаційного розвитку Республіки Молдова, а надані позивачем докази, видані органами Придністровської Молдавської Республіки не легалізовані у встановленому порядку на території України, в звязку із чим, не можуть бути прийняті митним органом до уваги для підтвердження вищезазначеного факту, в звязку із чим, повинен розмитнювати транспортний засіб на загальних підставах.

Позивач вважає такі дії посадової особи митного органу протиправними, оскільки володіє усіма підставами визначеними законом, які б надавали право на здійснення пільгового митного оформлення транспортного засобу, якій ввозиться в Україну у звязку із зміною постійного місця проживання.

Оцінюючи оскаржені дії суб`єкту владних повноважень суд виходячи з приписів ч.3 ст.2 КАС України приходить до висновку про їхню протиправність з наступних підстав:

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їхні посадові й службові особи повинні діяти порядком та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.92 Конституції України права та обовязки громадян встановлюються в Україні виключно законами.

Частиною 2 ст. 252 Митного Кодексу України передбачено звільнення від оподаткування під час митного оформлення предметів, що ввозяться (пересилаються) у разі переселення громадян на постійне місце проживання в Україну.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України»встановлено, що дозволяється ввезення без сплати встановлених податків та митних зборів у разі переселення на постійне місце проживання на кожного повнолітнього громадянина одного транспортного засобу за кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за умови, що він є власником такого транспортного засобу не менше року та за умови перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного попереднього місця проживання не менш року.

Таким чином, законодавець встановив три умови за яких особа звільняється від сплати належних податків та митних зборів у разі ввезення транспортного засобу в Україну: а) зміна постійного місця проживання; б) наявність у особи права власності на цей транспортний засіб більше року; в) знаходження цього транспортного засобу на державному обліку в країні попереднього постійного місця проживання більше року.

Суд не може ставити під сумнів легітимність документів, які мають походження з Придністровської Молдавської Республіки (м.Тираспіль) Республіки Молдова, тільки з підстави їх походження з вказаного регіону, оскільки такий висновок міг би завдати суттєвої шкоди правам, свободам та інтересам громадян, які у свою чергу не повинні бути залежними від вирішення міжвідомчих питань щодо компетенції та рівня повноважень юридичних осіб Республіки Молдова.

Відповідно до ст.13 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.19993 року документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. Дану Конвенцію підписали Республіка Вірменія, Республіка Білорусь, Республіка Казахстан, Киргизька республіка, Республіка Молдова, Російська Федерація, Республіка Таджикистан, Республіка Туркменістан, Республіка Узбекистан, Україна, а також приєдналися Азербайджанська Республіка та Грузія. Придністровська Молдавська республіка не є стороною Конвенції від 22 січня 1993 року, проте виходячи із принципів адміністративного судочинства та Конвенції про захист прав та основних свобод людини, відповідно до ст.14, ст.1 протоколу № 12 якої, здійснення прав і свобод, викладених у цій Конвенції, гарантується без будь-якої дискримінації за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного або соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану народження або інших обставин.

Хоча Придністровська Молдавська Республіка і не є стороною вказаної Конвенції, однак, ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1 Принципами Європейського судочинства є, зокрема, законність та справедливість. Справедливість стоїть вище права, є реалізацією права, завданням нормотворчості і правозастосовної діяльності. Норми права повинні приводитися у відповідність з вимогами справедливості, суд приходить до висновку, що наслідки невизнання держави застосовуються та стосуються лише невизнаного утворення, його представників та агентів і не стосуються фізичних і юридичних осіб з невизнаних держав.

Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»судом застосовується до спірних правовідносин рішення Європейського суду з прав людини у справах «Emin»проти «Yeldag»(2002 року) та «R»проти «The Minister of Agriculture, Fishers&Food, ex Parte S.P.Anastasiu», згідно яких право зовнішніх відносин невизнання держав не повинно мати негативного впливу на право приватне, права фізичних та юридичних осіб.

Саме на таке застосування норм матеріального права та практики Європейського суду з прав людини при здійсненні адміністративного судочинства за аналогічними спорами орієнтує Вищий адміністративний суд України у своїх ухвалах від 03.10.2010 року по справі №К-19198/10 (номер ЄДРСР України - ______________) та від ______.2010 року по справі №К-22066/10 (номер ЄДРСР України - ___________).

Окрім того, суд на підставі положень ч.1 ст.72 КАС України, застосовує до спірних правовідносин постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2010 року по справі №2а-1999/10/1570 (номер ЄДРСР - ____________), яка набрала законної сили на час прийняття цього рішення суду, згідно якої за аналогічних обставин щодо, суд визнав протиправними дії ОСОБА_2 митниці щодо неприйняття в підтвердження факту перебування транспортного засобу на державному обліку більше року на території Республіки Молдова, документи, видані позивачу органами влади Придністровської Молдавської Республіки та зобовязав ОСОБА_2 митницю здійснити пільгове оформлення транспортного засобу.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що посадова особа, яка здійснювала відмову позивачу у пільговому розмитнені транспортного засобу діяла в порушення закону, а тому, такі дії слід визнати протиправними на підставі положень ч.2 ст.162 КАС України.

Разом з тим, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позивачем не була подана митному органу митної декларації та доданих до неї документів для здійснення митним органом розмитнення приналежного позивачу транспортного засобу, в звязку з чим, суд вважає за необхідне на підставі положень ч.2,3 ст.162 КАС України винести постанову, яка б гарантувала дотримання та захист прав, свобод, інтересів особи, яка звернулась за судовим захистом та зобовязати ОСОБА_2 митницю здійснити розмитнення транспортного засобу, що належить позивачу із застосуванням пільги, встановленої законом для ввезення транспортного засобу в Україні у звязую із зміною постійного місця проживання, передбаченою ч.2 ст.8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України»за умови подання останнім ввізної митної декларації та необхідних документів в порядку та на умовах, визначених ст.ст.72,81,84 Митного кодексу України.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на підставі положень ч.1 та ч.2 ст.162 КАС України, оскільки видача митного свідоцтва для його предявлення в органи державної реєстрації транспортних засобів може бути видане лише після проходження повної процедури розмитнення транспортного засобу.

Судові витрати розподілити у відповідності до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправними ОСОБА_2 митниці щодо відмови у здійсненні пільгового митного оформлення транспортного засобу, яка міститься у відповіді від 06.09.2010 року №19/28-03/8995.

3. Зобовязати ОСОБА_2 митницю (65000, м.Одеса, вул.Гайдара 21-а) провести митне оформлення транспортного засобу, що належить ОСОБА_1, легковий автомобіль марки LINKOLN TOWN CAR, 2004 року випуску, номер кузову 1L1FM81W74Y646995, білого кольору із застосуванням пільги, встановленої законом для ввезення транспортного засобу в Україні у звязую із зміною постійного місця проживання, передбаченою ч.2 ст.8 Закону України «Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України»за умови подання останнім ввізної митної декларації та необхідних документів в порядку та на умовах, визначених ст.ст.72,81,84 Митного кодексу України та видати відповідне митне свідоцтво для його предявлення в органи державної реєстрації транспортних засобів.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення та підписання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.

позов задоволено частково

Повний текст постанови складений 22 листопада 2010 року .

/