Справа № 2а/1570/2940/2011
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2011-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/2940/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

секретарях - Височенко Н.М., Колотовічевої Г.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Виробничо-комерційної фірми «Взірець-2000»у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю до Державного підприємства «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про визнання дій щодо заборони реалізації партії продукції незаконними, визнання незаконною та скасування Постанови про накладення штрафу № 13 від 28.03.2011 року, визнання незаконним та скасування припису про заборону реалізації продукції № 076 від 24.03.2011 року, визнання незаконним та скасування припису про заборону реалізації партії продукції № 075 від 15.03.2011 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Виробничо-комерційна фірма «Взірець-2000»у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - Позивач)з адміністративним позовом до Державного підприємства «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації»(далі - Відповідач) в якому просило суд визнати дії Відповідача щодо заборони реалізації партії продукції незаконними, визнати незаконною та скасувати постанову, винесену Відповідачем про накладення штрафу № 13 від 28.03.2011 року, визнати незаконним та скасувати припис, винесений Відповідачем про заборону реалізації продукції № 076 від 24.03.2011 року, визнати незаконним та скасувати припис, винесений Відповідачем про заборону реалізації партії продукції № 075 від 15.03.2011 року.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначив, що відповідно до повідомлення Відповідача № 615-26/25 від 25.02.2011 року останнім була проведена перевірка додержання Позивачем вимог стандартів, норм та правил. За результатами перевірки було складено Акт перевірки додержання вимог стандартів, норм і правил № 69 від 24.03.2011 року (далі Акт перевірки), на підставі якого Відповідачем було винесені оспорюванні постанова про накладення штрафу № 13 від 28.03.2011 року, припис про заборону реалізації партії продукції № 075 від 15.03.2011 року, припис про заборону реалізації продукції № 076 від 24.03.2011 року. Позивач вважає дії Відповідача щодо заборони реалізації партії продукції, постанову про накладення штрафу № 13 від 28.03.2011 року, припис про заборону реалізації партії продукції № 075 від 15.03.2011 року, припис про заборону реалізації продукції № 076 від 24.03.2011 року незаконними і такими, що підлягають скасуванню, оскільки вважає, що металочерепиця та профнастил, які виробляє Позивач, не підлягають обовязковій сертифікації, тому, що відповідають коду державного класифікатора продукції та послуг (далі ДКПП) 27.33.11 «Профілі холодноформовані з нелегованої сталі». Код ДКПП 27.33.11 відсутній у переліку продукції, що підлягає обовязковій сертифікації в Україні, як то передбачено Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 28 від 01.02.2005 року (далі «Наказ №28») та ДСТУ Б.В.2.6.9.-9:2008 «Профілі сталеві гнуті з трапецієподібними гофрами для будівництва. ТУ»(далі ДСТУ) не повинен застосуватись до продукції, що випускає Позивач. Позивач не складав декларацій про відповідність продукції певним стандартам, не застосовував позначень, відповідно до яких продукція відповідає ДСТУ, на тих підставах, що продукція Позивача підлягає лише добровільній сертифікації. Окрім цього, Позивач зазначає, що в Акті перевірки зазначено код ДКПП 18.21.11. «Комплекти робочі чоловічі та хлопчачі». Ця підкатегорія включає тільки чоловічі та хлопчачі комплекти, піджаки та блейзери, виробничі чи формені, зроблені з тканини, але зазначену продукцію Позивач не виробляє.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представники Відповідача позовні вимоги не визнали, надали суду усні пояснення які співпадають з письмовими запереченнями проти позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Виробничо-комерційної фірми «Взірець-2000»у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю зареєстрована 05.01.2000 року Овідіопольською районною державною адміністрацією Одеської області (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №276370) (а.с. 8). Відповідно до довідки АБ №265289 Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 108) видами діяльності за КВЕД Позивача є холодне штампування та гнуття, оптова торгівля будівельними матеріалами, інші види оптової торгівлі, роздрібна торгівля залізними виробами, фарбами та склом, діяльність автомобільного вантажного транспорту.

Відповідно до рішення Відповідача про перевірку (направлення на проведення перевірки) № 52 від 11.03.2011 року (а.с. 23) у Позивача, в період з 11.03.2011 року по 31.03.2011 року, було проведено планову перевірку додержання вимог, стандартів, норм і правил при виробництві, зберіганні та реалізації продукції, що виготовляється, зберігається та реалізується, за результатами якої було складено Акт перевірки № 69 від 24.03.2011 року (а.с. 24-29). Згідно п.1.1. Акту перевірки Позивач спеціалізується на виробництві гнутого сталевого профілю з трапецієвидними гофрами. Згідно висновків Акту перевірки (п.п. 4.1 4.9, 4.13, 4.14) перевірений профіль сталевий гнутий з трапецієподібними гофрами марки Т8 у кількості 5 шт. виробництва 2009 року вартістю 795,1 грн., площею 13 кв.м. по перевіреним показникам не відповідає вимогам ДСТУ в частині маркування та відсутності сертифікату відповідності, не контролюється якість поверхні пофарбованого прокату згідно п. 5.3. ДСТУ Б.В.2.7-58-97. Перевірена продукція підлягає обовязковій сертифікації, але вона не сертифікована, не вистачає металевої лінійки згідно ДСТУ ГОСТ 427, штангенрейсмусу згідно ГОСТ 164, перелік ЗВТ на 2011 рік несвоєчасно узгоджений з ДП «Одесастандартметрологія»(надано на узгодження 16.02.2011 року).

Крім того, під час перевірки були виявлено що конструкторською, нормативною та технічною документацією підприємство не забезпечене, на робочих місцях цеху відсутні інструкційні карти, підприємство проводить вхідний контроль без реєстрації у відповідних журналах, приймально-здавальні випробування не проводяться, журнал реєстрації відсутній, на підприємстві не розроблені та не затверджені у встановленому порядку паспорт якості та маркувальна етикетка на вироби з холоднокатаної сталі (найменування чи товарний знак підприємства-виробника, умовне позначення профільованого листа, довжина та кількість профільованих листів у пакеті, теоретичну масу пакета, номер пакета та партії, клеймо ОТК), метрологічне забезпечення підприємства не задовільне, підприємство забезпечене не в повному обсязі повіреними засобами вимірювальної техніки (ЗВТ), графіки планово попереджувального ремонту та графік контролю технічної дисципліни відсутні.

Відповідачем в акті не визначено якими нормативними актами на Позивача покладається обовязок з виконання вищевказаних вимог.

В ході перевірки, на підставі акту відбору зразків (проб) продукції від 15.03.2011 року (а.с. 28) Відповідачем було відібрано профілі сталеві листові гнуті С220-1190-05 (Т8) 2009 року виробництва у кількості 5 штук для складення протоколу вимірювального та органолептичного контролю зразків (проб) ДСТУ. Згідно висновків Протоколу вимірювального та органолептичного контролю зразків (проб) на відповідність вимогам ДСТУ (далі Протокол перевірки) від 15.03.2011 року (а.с. 29) перевірені зразки С220-1190-05 (Т8) загальною вартістю 759,12 грн. (5 шт. (13 кв.м.) не відповідають вимогам ДСТУ.

На підставі Протоколу перевірки Відповідачем видано припис № 075 від 15.03.2011 року про заборону реалізації партії продукції (а.с. 31), згідно якого при перевірці профілю сталевого листового гнутого з трапецієподібними гофрами для будівництва на відповідність вимогам ДСТУ встановлено, що перевірена партія продукції у кількості 5 шт. виробництва 2009 року вартістю 795,1 грн. площею 13 кв.м. не відповідає вимогам указаних стандартів за параметрами, маркуванням та відсутністю сертифікату відповідності. При цьому Відповідач керувався Декретом КМУ «Про державний нагляд за додержанням стандартів, норм і правил та відповідність за їх порушення»№30-93 від 08.04.1993 року (далі «Декрет № 30-93») та Законом України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції».

На підставі Акту перевірки Відповідачем також видано припис про заборону реалізації продукції №076 від 24.03.2011 року (а.с. 30). Згідно вказаного припису, при перевірці профілю сталевого листового гнутого з трапецієподібними гофрами для будівництва марки Т8 на відповідність вимогам Декрету КМУ «Про стандартизацію і сертифікацію», ДСТУ, встановлено, що ця продукція (перевірена документація) не відповідає вимогам вказаних стандартів за такими параметрами: продукція не сертифікована, відсутнє маркування, маркувальний ярлик, документ про якість, не комплектність, а організація стану виробництва не забезпечує її випуск відповідно до їх вимог. Реалізацію вказаної продукції з 24.03.2011 року Відповідачем було заборонено. При цьому Відповідач керувався Декретом № 30-93.

Також, на підставі Акту перевірки Відповідачем видано постанову №13 від 28.03.2011 року про накладення штрафу (а.с. 33), згідно якої у результаті планової перевірки встановлено факт реалізації продукції - Т-8 (1003, 9006) профіль сталевий листовий з трапецієподібними гофрами для будівництва з 15.03.2010 року по 14.03.2011 року, вартістю 26896,32 грн., що не відповідає вимогам ДСТУ за маркуванням. Згідно вказаної постанови Відповідач постановив зобовязати Позивача сплатити штраф у розмірі 25% вартості зазначеної (реалізованої) продукції в сумі 6724,08 грн. у 15-денний строк. При цьому Відповідач керувався Декретом № 30-93.

За результатами перевірки Відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення на директора Позивача ОСОБА_1 Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення Відповідач встановив, що продукція Позивача, яка підлягає обовязковій державній сертифікації, не сертифікована та підприємством своєчасно не було погоджено перелік засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та підлягають повірці в 2011 році, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.ст. 170-1, 171 КУпАП. На підставі вищевказаного протоколу Відповідач видав постанову № 72 про накладення адміністративного стягнення в галузі стандартизації, якості продукції, метрології та сертифікації від 28.03.2011 року (а.с. 32), згідно якої постановив: на підставі ст.ст. 170-1, 171 КУпАП накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у розмірі 510 грн.

Вивчивши матеріали справи, в тому числі пояснення Сторін, надані ними письмові докази, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Таке рішення суд обґрунтовує наступними доводами.

Правовідносини між Сторонами регулюються Конституцією України, Господарським кодексом України, Законом України «Про стандартизацію»№ 2408-ІІІ від 17.05.2001 року (далі «Закон № 2408-ІІІ»), Законом України «Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності»№ 3164-ІV від 01.12.2005 року, Законом України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції»№ 1393-XIV від 14.01.2000 року (далі Закон №1393-XIV»), Декретом КМУ «Про стандартизацію і сертифікацію»№46-93 від 10.05.1993 року (далі «Декрет №46-93»), Декретом КМУ «Про державний нагляд за додержанням стандартів, норм і правил та відповідність за їх порушення» №30-93 від 08.04.1993 року, Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 28 від 01.02.2005 року.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 15 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються: технічні регламенти; стандарти; кодекси усталеної практики; класифікатори; технічні умови. Застосування стандартів чи їх окремих положень є обов'язковим для: суб'єктів господарювання, якщо на стандарти є посилання в технічних регламентах; учасників угоди (контракту) щодо розроблення, виготовлення чи постачання продукції, якщо в ній (ньому) є посилання на певні стандарти; виробника чи постачальника продукції, якщо він склав декларацію про відповідність продукції певним стандартам чи застосував позначення цих стандартів у її маркуванні.

Відповідно до ст. 11 Закону № 2408-ІІІ, стандарти застосовуються на добровільній основі, за винятком випадків, коли застосування цих стандартів вимагають технічні регламенти.

Згідно до ст. 34 Закону № 3164-ІV виробники і постачальники повинні пропонувати та надавати лише послуги або застосовувати процеси чи вводити в обіг продукцію вітчизняного або іноземного походження, які є безпечними для життя та здоров'я людини, для тварин, рослин, забезпечують захист національної безпеки, охорону довкілля та природних ресурсів, запобігання недобросовісній конкуренції. Виробники і постачальники повинні забезпечити виконання всіх вимог відповідних технічних регламентів перед введенням в обіг об'єктів технічних регламентів. Введення в обіг об'єктів технічних регламентів супроводжується декларацією про відповідність та/або сертифікатом відповідності, а також маркуванням продукції Національним знаком відповідності, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом.

Відповідно до ст. 5 Декрету № 46-93 державні стандарти України розробляються на: організаційно-методичні та загально технічні об'єкти. Державні стандарти України містять обов'язкові та рекомендовані вимоги. Обов'язкові вимоги державних стандартів підлягають безумовному виконанню органами державної виконавчої влади, всіма підприємствами, їх об'єднаннями, установами, організаціями та громадянами-суб'єктами підприємницької діяльності, на діяльність яких поширюється дія стандартів. Рекомендовані вимоги державних стандартів України підлягають безумовному виконанню, якщо: це передбачено чинними актами законодавства; ці вимоги включено до договорів на розроблення, виготовлення та поставку продукції; виготівником (постачальником) продукції зроблено заяву про відповідність продукції цим стандартам.

При проведенні перевірки та при винесенні Припису № 075 від 15.03.2011 року, Припису № 076 від 24.03.2011 року, Постанови про накладання штрафу № 13 від 28.03.2011 року, Відповідачем визначалось, що продукція, яка виробляється Позивачем не відповідає вимогам ДСТУ Б.В.2.6-9:2008 «Профілі сталеві листові гнуті з трапецієподібними гофрами для будівництва. ТУ». Відповідно до ст. 5 Закону 3164-IV стандарти та технічні регламенти мають бути точними, чіткими та структурно уніфікованими, а вимоги, по можливості, мають стосуватися характеристик продукції, а не вимог до її конструкції чи опису. В той же час, Відповідачем при складанні додатку № 2 до Акту перевірки (протоколу вимірювального та органолептичного контролю зразків (проб)) не вказано по яким саме характеристикам вказана продукція відповідає вимогам ДСТУ Б.В.2.6-9:2008 «Профілі сталеві листові гнуті з трапецієподібними гофрами для будівництва. ТУ». Також Відповідачем не спростовано твердження Позивача про те, що ним випускається продукція, сертифікація та відповідність якої ДСТУ не обовязкова: профілі холодноформовані: профнастили типів Т8, Т-12, Т-18, Т-45, металочерепиця типів «ЕРА», «Стандарт».

За таких умов, Відповідачем, як під час перевірки так й під час судового розгляду, не доведено обовязковість застосування Позивачем будь-якого стандарту чи їх окремих положень до продукції, яку він випускає.

Відповідно до ст. 13 Декрету №46-93 сертифікація продукції в Україні поділяється на обов'язкову та добровільну. Сертифікація продукції здійснюється уповноваженими на те органами з сертифікації підприємствами, установами і організаціями з метою: запобігання реалізації продукції, небезпечної для життя, здоров'я та майна громадян і навколишнього природного середовища; сприяння споживачеві в компетентному виборі продукції; створення умов для участі суб'єктів підприємницької діяльності в міжнародному економічному, науково-технічному співробітництві та міжнародній торгівлі.

Відповідно до довідки Позивача від 01.06.2011 року (а.с.107) ним виробляється продукція: профілі холодноформовані, а саме профнастили типів Т-8, Т-12, Т-18, Т-45, а також металочерепиця типів «Ера», «Стандарт»(код ДКПП 27.33.11 «Профілі холодноформовані з нелегованої сталі»). Згідно до Висновку Національного наукового центру «Інститут метрології»органу із сертифікації «Метрологія»№33/2523 від 28.04.2011 року (а.с.57), у відповідності до наказу №28 від 01.02.2005 року Держспоживстандарту України, профілі холодноформовані: профнастили типів: Т8, Т-12, Т-18, Т-45; металочерепиці типів «Ера», «Стандарт», що реалізуються Позивачем на території України, станом на 28.04.2011 року не підлягають обовязковій сертифікації в Україні. При наданні вказаного висновку використано заявку ТОВ ВКФ «ВЗІРЕЦЬ-2000», технічну документацію.

Згідно листа Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №4509-8-7/17 від 31.05.2011р. (а.с.123), продукція профілі сталеві листові гнуті з трапецієподібними гофрами для будівництва входить до розділу 28.4 Переліку продукції (панелі та елементи огороджувальних конструкцій (металеві, каркасні та безкаркасні)) тому зазначена продукція підлягає обовязковій сертифікації. Суд не ставить під сумнів необхідність сертифікації вказаної продукції, однак, враховуючи, що Позивачем випускалась інша продукція, вказаний лист суд не приймає як доказ наявності порушень в діяльності ТОВ ВКФ «ВЗІРЕЦЬ-2000».

Таким чином, Відповідачем як під час перевірки так й під час судового розгляду не доведено обовязковість сертифікації Позивачем продукції, яку він випускає.

Згідно постанови Малиновського районного суду міста Одеси від 06.06.2011 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Одеській регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації» про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в галузі стандартизації, якості продукції, метрології та сертифікації №72 від 28.03.2011 року (а.с. 128-131), позов ОСОБА_1, до ДП «Одеській регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації»задоволено. Вищезазначеною постановою Малиновського районного суду міста Одеси встановлено, що Наказ № 28 не містить вказівок про необхідність сертифікації продукції, подібною до тієї, що виготовляє ВКФ «ВЗІРЕЦЬ-2000», а посилання ДП «Одеській регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації»на відповідність продукції, що виготовляє ВКФ «ВЗІРЕЦЬ-2000»позиції 28.4 Наказу № 28 «Панелі та елементи огороджувальних конструкцій (металеві, каркасні та безкаркасні)»вбачаються суду помилковими та передчасними.

Таким чином, судом встановлено, що в діяльності ОСОБА_1 при організації ним роботи ВКФ «ВЗІРЕЦЬ-2000»як директором, відсутні ознаки таких правопорушень, як введення виробником чи постачальником в обіг продукції (у тому числі імпортної), яка підлягає обов'язковому підтвердженню відповідності, але щодо якої немає сертифіката відповідності або

свідоцтва про визнання відповідності чи складеної відповідно до вимог технічного регламенту з підтвердження відповідності декларації про відповідність, а також неправомірне застосування

національного знака відповідності, випуск з виробництва засобів вимірювальної техніки, що не пройшли державних приймальних або контрольних випробувань, повірки, калібрування або метрологічної атестації; випуск з ремонту та у продаж і видача напрокат засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд і які не пройшли повірки або державної метрологічної атестації; порушення умов і правил проведення ремонту засобів вимірювальної техніки; неповідомлення або несвоєчасне повідомлення територіальних органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології про діяльність з виробництва, ремонту, продажу, прокату та застосування засобів вимірювальної техніки, а так само неподання або несвоєчасне подання до цих органів на погодження переліків засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та підлягають повірці.

Відповідно до частин першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 7 Закону №1393-XIV спеціально уповноважені органи виконавчої влади, які здійснюють державний контроль і нагляд за якістю та безпечністю продукції, на підставі результатів відповідних перевірок видають у межах своїх повноважень обов'язкові для виконання власником продукції рішення про вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції і подальше поводження з нею. Відповідачем не доведено, що продукція, яка випускається Позивачем, є неякісною чи небезпечною, як то передбачено ст.1 Закону 1393-XIV.

За таких умов, суд вважає, що Відповідач не мав підстав приймати рішення про заборону реалізації продукції, виробленої Позивачем на підставі Закону 1393-XIV.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що Позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню в частині визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу № 13 від 28.03.2011 року, визнання протиправним та скасування припису про заборону реалізації продукції № 076 від 24.03.2011 року, визнання протиправним та скасування припису про заборону реалізації партії продукції № 075 від 15.03.2011 року.

Суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги Позивача щодо визнання незаконними дій, щодо заборони реалізації партії продукції, з огляду на наступне. Так, дії Відповідача щодо заборони реалізації партії продукції можуть виражатись лише у вигляді винесення припису про заборону реалізації. Законність винесення припису може бути перевірена судом лише після складання такого документу. В даному випадку, судом надано оцінку законності винесення приписів про заборону реалізації продукції № 075 від 15.03.2011 року та № 076 від 24.03.2011 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Виробничо-комерційної фірми «Взірець-2000»у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю до Державного підприємства «Одеський регіональний центр стандартизації, метрології та сертифікації»про визнання дій щодо заборони реалізації партії продукції незаконними, визнання незаконною та скасування Постанови про накладення штрафу № 13 від 28.03.2011 року, визнання незаконним та скасування припису про заборону реалізації продукції № 076 від 24.03.2011 року, визнання незаконним та скасування припису про заборону реалізації партії продукції № 075 від 15.03.2011 року - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення штрафу № 13 від 28.03.2011 року в сумі 6724,08 гривень.

Визнати протиправним та скасувати Припис про заборону реалізації продукції № 076 від 24.03.2011 року.

Визнати протиправним та скасувати Припис на заборону реалізації партії продукції № 075 від 15.03.2011 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.

01 серпня 2011 року