Справа № 2-а 12001/09/1570
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2010-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2010 року м.Одеса

09год.15хв.

Зала судових засідань №210

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

При секретарі - Бєлогуб М.В.

Розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області до Одеської національної юридичної академії в особі Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, в якій позивач просить зобовязати Одеську національну юридичну академію в особі Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії виконати вимоги КРВ в м.Нікополі від 20.10.2008р. №15/639, а саме відшкодувати зайво сплачені кошти на комунальні послуги на суму 2255,60грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається обовязковість відшкодування відповідачем зайво сплачених коштів на комунальні послуги на суму 2255,60грн. у звязку з тим, що при оплаті комунальних послуг та енергоносіїв (газ, електроенергія, вода) застосовувалися тарифи для промислових, госпрозрахункових та комунальних підприємств без врахування статусу Нікопольського факультету ОНЮА як бюджетної організації в порушення вимог п. 1, п. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідач - Одеська національна юридична академія в особі Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії з позовом не погоджується та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, посилаючись на те, що реєстрація Нікопольського факультету ОНЮА в Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів як відокремленого структурного підрозділу розпорядника бюджетних коштів була проведена 16 травня 2008 року, Нікопольський факультет ОНЮА почав обслуговуватися в управлінні Державного казначейства у м. Нікополі ГУДКУ у Дніпропетровській області з 31 січня 2007 року, тобто одержання статусу бюджетної установи Нікопольським факультетом ОНЮА відбулося пізніше укладення договорів, за якими, на думку позивача, були зайво сплачені кошти у сумі 2255,60грн. Також, відповідачем зазначено, що вимоги позивача про усунення порушень, виявлених ревізією на його адресу не надходили.

21.12.2009р. (вхід.№50924) до суду надійшла заява Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд розглядати справу за відсутності його представника.

25.01.2010р. (вхід.№1758) до суду надійшла заява Одеської національної юридичної академії в особі Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії про розгляд справи без участі представника відповідача.

Ухвалою суду від 25.01.2010р. справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 26.01.2010р.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, Нікопольський факультет Одеської національної юридичної академії є структурним підрозділом Одеської національної юридичної академії, що вбачається з витягу з Статуту Одеської національної юридичної академії, затвердженого Міністерством освіти і науки України 28.09.2007р., та Положення про Нікопольський факультет Одеської національної юридичної академії (нова редакція), прийнятого та затвердженого 30.09.2006р.

У період з 01.09.2008р. по 23.09.2008р. відповідно доручення Головного контрольно-ревізійного управління України від 21.08.2008 №03-18/641 на підставі направлення на проведення ревізії від 01.09.2008р. №86 провідним контролером - ревізором контрольно-ревізійного відділу в м. Нікополі ОСОБА_1 проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії за період II півріччя 2006 року, 2007 рік, І півріччя 2008 року.

За наслідками вказаної ревізії був складений акт від 23.09.2008р. №170-26/18 ревізії фінансово-господарської діяльності Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії за період ІІ півріччя 2006 року, 2007 рік, І півріччя 2008 року (надалі Акт), в розділі 9 якого зазначено, що при укладанні договорів та додаткових угод до договорів на постачання комунальних послуг та послуг електрозв'язку від імені Нікопольського факультету ОНЮА, внаслідок застосування тарифів для промислових, госпрозрахункових та комунальних підприємств без врахування статусу Нікопольського факультету ОНЮА як бюджетної організації, в порушення п.1, п.8 ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" від 16.07.1999р. № 996-ХІV зайво сплачено коштів спеціального фонду державного бюджету на загальну суму 2255,6грн., в тому числі: по КЕКВ 1138 „ Послуги зв'язку" за період з липня по грудень 2006р. в сумі 294,91грн., по КЕКВ 1162 „Оплата водопостачання" за період з серпня по грудень 2006р. в сумі 354,39грн. та по КЕКВ 1164 „Оплата газопостачання" за період з жовтня грудень 2006р. в сумі 1606,30грн.

На підставі вказаного Акту ревізії від 23.09.2008р. №170-26/18 Контрольно-ревізійним відділом в м.Нікополі на імя декану Нікопольського факультету ОНЮА оформлена вимога від 20.10.2008р. №15/639 «Про усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії», якою, зокрема, зобовязано вжити заходи по відшкодуванню зайвої плати за комунальні послуги на суму 2,25тис.грн. та забезпечити укладення договорів на постачання комунальних послуг за тарифами, затвердженими для бюджетних установ. За твердженням позивача вказана вимога направлена відповідачу, проте всупереч вимогам ст.15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»не виконана Нікопольським факультетом ОНЮА.

На думку суду, позовні вимоги Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області не обґрунтовані та задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Статтею 8 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" від 26.01.1993р. №2939-ХП (зі змінами та доповненнями) встановлено, що однією з основних функцій Головного контрольно-ревізійного управління України і контрольно-ревізійних управлінь в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі є, зокрема, проведення у підконтрольних установах ревізії фінансово-господарської діяльності, використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Відповідно до ст.11 вказаного Закону плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія. Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної контрольно-ревізійної служби не частіше одного разу на календарний рік.

Згідно з п.7 ст.10 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право, зокрема, пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України бюджетна установа - орган, установа чи організація, визначена Конституцією України, а також установа чи організація, створена у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевих бюджетів. Бюджетні установи є неприбутковими.

Як встановлено судом з наданих суду додаткових доказів та вбачається із акту ревізії, оплата комунальних послуг та енергоносіїв здійснювалась Нікопольським факультетом ОНЮА на підставі наступних укладених ним договорів: договір від 14.02.2007р. №736 з ВАТ ЕК «Дніпроенерго»; договір №172 від 14.10.2003р. з Нікопольським виробничим управлінням ВКГ на постачання води та прийняття каналізаційних стоків; договори на поставку та транспортування газу, зазначені в акті перевірки; договори про надання послуг електрозвязку; договір на вивіз сміття №686 від 01.01.2006р. (наявні в матеріалах справи). Вказані договори містять положення про оплату послуг та енергоносіїв за тарифами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до розділу 9 акту ревізії від 23.09.2008р. №170-26/18, на думку позивача відповідачем зайво сплачені кошти спеціального фонду державного бюджету по КЕКВ 1138 „Послуги зв'язку" - за період з липня по грудень 2006р., по КЕКВ 1162 „Оплата водопостачання" - за період з серпня по грудень 2006р. та по КЕКВ 1164 „Оплата газопостачання" - за період з жовтня грудень 2006р.

Проте, як вбачається з наявної у матеріалах справи копії довідки №585 від 09.11.2009р. за підписом начальника управління Державного казначейства у м.Нікополі, Нікопольський факультет Одеської національної юридичної академії обслуговується а управлінні Державного казначейства у м.Нікополі ГУДКУ у Дніпропетровській області з 31.01.2007року та зареєстрований в Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, як відокремлений структурний підрозділ розпорядника бюджетних коштів Одеської національної юридичної академії 16.05.2008року.

Таким чином, на момент укладення договорів та додаткових угод до договорів на постачання комунальних послуг, послуг електрозв'язку, постачання газу та на період, за який, на думку позивача, сплачено зайві кошти, Нікопольський факультет Одеської національної юридичної академії не був бюджетною установою в розумінні положень чинного законодавства, не мав можливості при укладенні угод надавати довідки про повне фінансування за рахунок бюджетних коштів, а отже до Нікопольського факультету ОНЮА не могли застосовуватися тарифи, встановлені для бюджетних установ, а застосовувалися лише тарифи для промислових, госпрозрахункових та комунальних підприємств.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи у період 2007р. та І півріччя 2008р. діяли договори про надання послуг та додаткові угоди до договорів, укладені з Нікопольським факультетом ОНЮА як з бюджетною установою та застосовувалися тарифи, встановлені для бюджетних установ. Вказане підтверджується актом ревізії, довідкою №170-26/29з від 19.09.2008р. зустрічної звірки розрахунків Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії з Нікопольським Центром електрозвязку №2 Дніпропетровської філії ВАТ «Укртелеком»за період ІІ півріччя 2006р., 2007р. та І півріччя 2008р., довідкою №170-26/27з від 17.09.2008р. зустрічної звірки розрахунків Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії з Нікопольським управлінням по експлуатації газового господарства за період ІІ півріччя 2006р., 2007р. та І півріччя 2008р.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання вимоги КРВ №15/639 від 20.10.2008р. Нікопольським факультетом ОНЮА; вимога суду щодо надання відповідних доказів згідно протокольної ухвали від 02.12.2009р. та письмового запиту від 14.12.2009р. позивачем виконана не була. Як зазначено у клопотанні представника відповідача за довіреністю від 25.01.2010р. (вх.№1758), вимога КРВ в м.Нікополі про усунення порушень, виявлених ревізією, на адресу відповідача не надходила.

В розділі 9 акту ревізії від 23.09.2008р. №170-26/18 позивач встановлює порушення відповідачем п. 1, п. 8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Пунктами 1 та 8 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»від 16.07.1999 №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Проте звернувшись з позовом та обґрунтовуючи свою позицію в запереченнях на відзив відповідача, КРУ в Дніпропетровській області не обґрунтувало законність своїх вимог з позиції порушення відповідачем саме згаданих положень закону.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позивач не довів наявність підстав вимагати від Одеської національної юридичної академії в особі Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії виконання вимог КРВ в м.Нікополі від 20.10.2008р. №15/639 в частині відшкодування як зайво сплачених коштів у сумі 2255,60грн.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області задоволенню не підлягають у зв'язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю вчинення відповідачем порушення вимог чинного законодавства.

Керуючись ч.3 ст.122, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області до Одеської національної юридичної академії в особі Нікопольського факультету Одеської національної юридичної академії про зобовязання відшкодувати як зайво сплачених коштів у сумі 2255,60грн. - відмовити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя М.М. Аракелян

26 січня 2010 року