Справа № 104/10/1570
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-104/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

судді Колесниченко О.В.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Руденко І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 (довіреність №11/1-10.21/12319 від 19.10.2010 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної митної служби України про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про доповнення і уточнення повних вимог від 19.02.2009р.) до ОСОБА_4 митниці про поновлення на роботі на посаді старшого інспектора відділу оперативних чергових ОСОБА_4 митниці та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 16723,84 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 01.07.2006р. він був призначений на посаду старшого інспектора відділу оперативних чергових ОСОБА_4 митниці, а 19.05.2008р. відповідно до наказу №152-к звільнений з займаної посади за п.7 ст.40 КЗпП України за ніби-то появу на роботі 19.04.2008р. в нетверезому стані. Позивач вважає своє звільнення незаконним, так як було порушено порядок звільнення з митних органів, а саме: відносно позивача не проводилось службове розслідування відносно появи його на роботі в нетверезому стані, що відповідно до Дисциплінарного статуту митної служби України має обовязково передувати звільненню, медичний огляд для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння в установленому порядку не проводився, пояснення з цього питання в нього є відбирались.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2010р. замінено відповідача ОСОБА_4 митницю на Державну митну службу України.

Позивач у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у запереченні на адміністративний позов, наполягав, що звільнення позивача є законним та обґрунтованим та зазначив, що ОСОБА_2 звільнений з посади старшого інспектора відділу оперативних чергових ОСОБА_4 митниці відповідно до наказу Держмитслужби від 16.05.2008 р. №820-к на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України, у звязку з появою на роботі у нетверезому стані. Підставою для видання вказаного наказу стали протокол медичного огляду щодо встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 19.04.2008 р., яким встановлено факт перебування позивача у стані спяніння та ОСОБА_4 митниці №1 від 19.04.2008 р., в якому було зафіксовано факт знаходження ОСОБА_2 на робочому місці в нетверезому стані. Відповідач звертає увагу суду на те, що ОСОБА_2 був звільнений з роботи не за нормами Дисциплінарного статуту митної служби України, а за нормами Кодексу законів про працю України, відповідно до якого проведення службового розслідування в даному випадку не передбачено. Крім того, на підставі наказу від 23.07.2008 р. №804 «Про ліквідацію митних органів»ОСОБА_4 митницю було ліквідовано без правонаступництва, тому поновити ОСОБА_5 на попередній посаді неможливо.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі письмові докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 з 01.07.2006р. працював на посаді старшого інспектора відділу оперативних чергових ОСОБА_4 митниці згідно наказу від 27.06.2006р. №10-к (а.с.25).

Наказом голови Державної митної служби України №820-к від 16.05.2008р. ОСОБА_2 звільнено із займаною посади старшого інспектора відділу оперативних чергових ОСОБА_4 митниці на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України за появу на роботі в нетверезому стані (а.с.134).

На виконання зазначеного наказу начальником ОСОБА_4 митниці ОСОБА_6 було видано наказ №152-к від 19.05.2008 р. «Про звільнення ОСОБА_2І.».(а.с.4).

На підставі наказу від 23.07.2008р. № 804 «Про ліквідацію митних органів»ОСОБА_4 митницю було припинено, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.188).

Відповідно до ст.1 Кодексу законів про працю України зазначений закон регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Згідно зі ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.21 цього ж Кодексу трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 40 КЗпП підставою розірвання трудового договору власником підприємства або уповноваженим ним органом, серед іншого, є поява працівника на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння.

Як свідчать матеріали справи, 19 квітня 2008 року старший інспектор відділу оперативних чергових ОСОБА_4 митниці ОСОБА_2 знаходився на робочому місці у нетверезому стані, про що був складений акт №1 від 19.04.2008р. про встановлення ознак нетверезого стану, стану наркотичного та токсичного спяніння працівника митниці, підписаний членами комісії співробітниками митниці ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11І.( а.с. 42-43);

Згідно акту №2 від 19.04.2008р. про направлення працівника митниці на огляд для встановлення стану спяніння ОСОБА_2 було направлено на огляд до Роздільнянської ЦРБ ( а.с.44-45);

Відповідно до абзацу другого пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Відповідно до протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 19 квітня 2008 року підтверджено перебування ОСОБА_2. у стані алкогольного спяніння (а.с.50-51);

Розпорядженням тимчасово виконуючого обовязки начальника ОСОБА_4 митниці ОСОБА_12 №40/3-р від 19 квітня 2008 року ОСОБА_2 було відсторонено від роботи (а.с.52).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 О.І. відмовився підписувати вказані документи та надавати пояснення, про що було складено акти №3 та №4 від 19.04.2008р., які підписали присутні при цьому члени комісії.(а.с.47-50).

Крім цього, 22 квітня 2008 року профком ОСОБА_4 митниці згідно витягу з протоколу №4 дав згоду на звільнення ОСОБА_2 з роботи на підставі п.7 ст.40 КЗпП України (а.с.53).

Суд вважає помилковим твердження позивача про те, що відносно нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, якому відповідно до ст. 31 Дисциплінарного статуту митної служби України обов'язково повинно передувати службове розслідування, оскільки його звільнено не за нормами Дисциплінарного статуту митної служби України, а за нормами КЗпП України у звязку з порушенням трудової дисципліни, який є загальним законодавчим актом та розповсюджується на всіх працівників, з якими укладено трудовий договір.

Дисциплінарний статут митної служби України, затверджений ЗакономУкраїни від 06.09.2005р. № 2805-IV регулює питання застосування дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни. Так, згідно п.22 Дисциплінарного статуту митної служби України до діянь, які є порушеннями службової дисципліни, належать: порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників; порушення порядку здійснення митного контролю та митного оформлення предметів, що переміщуються через митний кордон України; утрата службового посвідчення, документів, що є підставою для пропуску предметів через митний кордон України, а також митного забезпечення, бланків суворої звітності, зброї, спеціальних засобів, затриманих або прийнятих митницею на зберігання предметів; затримання, вилучення та прийняття на зберігання предметів, валюти України та іноземної валюти без оформлення і реєстрації в установленому законодавством порядку відповідних документів; брутальне або зневажливе ставлення до громадян, приниження їх честі та гідності під час виконання службових обов'язків, проведення несанкціонованого особистого огляду громадян; перешкоджання законній діяльності суб'єктів підприємницької діяльності, зокрема під час здійснення ними зовнішньоекономічних операцій; сприяння проникненню, умисне або внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх обов'язків невжиття необхідних заходів для недопущення несанкціонованого проникнення сторонніх осіб до зони митного контролю; приховання посадовою особою митної служби фактів її судимості або подання підроблених документів, необхідних для працевлаштування в митних органах; недодержання обмежень щодо роботи за сумісництвом або зайняття підприємницькою діяльністю та інших обмежень, передбачених законодавством; неподання або подання неправдивих відомостей у декларації про доходи; інші діяння, визначені як порушення службової дисципліни законами та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з нормами КЗпП України проведення службового розслідування при звільненні на підставі пункту 7 частини першої статті 40 КЗпП України не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що процедура звільнення ОСОБА_2 здійснена відповідно до вимог КЗпП України, у звязку з чим позовні вимоги про поновлення на роботі ОСОБА_5 на посаді старшого інспектора відділу оперативних чергових ОСОБА_4 митниці та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 16723,84 грн. не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державної митної служби України про поновлення на роботі на посаді старшого інспектора відділу оперативних чергових ОСОБА_4 митниці та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в розмірі 16723,84 грн. - відмовити

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Уразі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Повний текст постанови виготовлений та підписаний колегією суддів 31 січня 2011 року

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_13

суддя О.В. Колесниченко

.

суддя М.М. Аракелян

/