Справа № 2а-1236/12/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2012-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

01 лютого 2012 року № 2а-1236/12/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /48119 та № /48120 від 25.10.2011,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі міста Києва про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /48119 та № /48120 від 25.10.2011.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

В даному випадку до матеріалів справи не надано доказу сплати судового збору у повному обсязі.

В контексті наведеного, суд зазначає, що рішення, прийняті субєктом владних повноважень можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Реалізація рішень, прийнятих субєктом владних повноважень, може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження таких рішень спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна. Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. у справі «Щокін проти України»вбачається, що збільшення податковим органом зобовязань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, вимога про визнання протиправним (скасування) рішення субєкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою, на чому наголошується у розясненні Вищого адміністративного суду України № 165/11/13-12 від 18.01.2012.

З огляду на викладене, адміністративними позовами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень (вимог) про визначення грошових зобовязань платників податків/зборів (обовязкових платежів).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем оскаржуються податкові повідомлення-рішення, якими визначені йому грошові зобовязання та застосовані штрафні (фінансові) санкції, а відтак з урахуванням вищенаведеного заявлені позивачем позовні вимоги є майновими.

В той же час, позивачем до позовної заяви не додано належний документ про сплату судового збору у розмірах передбачених ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а саме сплачена позивачем сума у розмірі 64,38 грн. не відповідає розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання адміністративного позову майнового характеру (заявлення майнової вимоги), відповідно до Закону України «Про судовий збір»в кореспонденції з положеннями Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік». Таким чином, позивачем не був повністю сплачений судовий збір у встановленому законом розмірі, що є недоліком позовної заяви.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч. 2 ст. 69, ч. 4 ст. 79, п. 6 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

Окрім цього, відповідно до частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві, зокрема, зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п.4 ч. 1).

Як вбачається із матеріалів позовної заяви позивач оскаржує податкові повідомлення-рішення, якими визначені позивачу грошові зобовязання та застосовані штрафні фінансові санкції за перевищення граничного обсягу готівки в рамках здійснення діяльності на спрощеній системі оподаткування. Разом з цим, на підтвердження своїх доводів позивач зазначає, що сума грошових коштів у розмірі 32400,00 грн. була помилково перерахована на його рахунок ТОВ «Українська Архівна компанія», а відтак зазначені кошти не відносяться до отриманої виручки та у звязку з цим підстав для прийняття оскаржуваних рішень у відповідача не було.

Однак, в порушення зазначених вище вимог позивач не надає суду 1) доказів повернення позивачем коштів у розмірі 32400,00 грн. на рахунки ТОВ «Українська Архівна компанія», у т.ч. підтвердження даного факту ТОВ «Українська Архівна компанія»; 2) роздруківку по особовому рахунку позивача, з якої б вбачався рух вказаних коштів; 3) довідку із банку про суму надходження грошових коштів на рахунки позивача у спірному періоді; 4) свідоцтва про сплату єдиного податку, а також довідку про взяття позивача на податковий облік тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до канцелярії суду (м. Київ, вул. Командарма Каменєва, 8, корп. 1, блок «Б») до 13 лютого 2012 року включно: 1) докази сплати судового збору у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір»; 2) всі наявні документи та докази на підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог, у т.ч. ті, що зазначені вище.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 13 лютого 2012 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Розяснити позивачу, що залишення позовної заяви без руху не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

5. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін