Справа № 2а/1770/3103/2011
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2011-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/3103/2011

01 вересня 2011 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції
про скасування постанови
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача - відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про визнання неправомірними дій щодо накладення арешту на рухоме майно, скасування постанови від 20.05.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та забовязання вчинити певні дії, а саме - виключити з акту опису та арешту майна транспортні засоби, що належать на праві власності позивачу.

До початку судового розгляду справи по суті позивач змінив предмет позову, подавши через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду відповідну заяву. Відповідно до поданої заяви просить суд скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 23.03.2010 року у ВП №18028597 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, винесену при виконанні виконавчого напису №1447 від 04.03.2010 року, та постанову відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 20.05.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: транспортних засобів ЗАЗ 110557, державний номер НОМЕР_1, та DAEWOO Lanos-2003, державний номер НОМЕР_2, що належать на праві приватної власності ОСОБА_1.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що при здійсненні виконавчого провадження №18028596 були порушенні норми Закону України про виконавче провадження. Зокрема, при винесенні постанови від 20.05.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції було накладено арешт на майно, яке не зазначене у виконавчому документі (виконавчому написі нотаріуса).

Крім того, вказав, що 15.07.2011 року виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №18028596, було повернуто без виконання стягувачу, оскільки нерухоме майно, на яке потрібно було звернути стягнення за рішенням Рівненського міського суду від 24 липня 2009 року вибуло з його володіння та було визнано на праві приватної власності за ЗАТ "Полісся-92". Таким чином вважає, що в зв'язку з поверненням виконавчого документу без виконання стягувачу та відсутності у боржника можливості добровільного виконання, постанову про стягнення виконавчого збору слід скасувати, оскільки жодних виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого документу не було і не могло бути проведено.

Відповідач подав заперечення проти позову, позовні вимоги не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. На обґрунтування поданих заперечень зазначив, що постанова від 20.05.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була скасовано постановою начальника відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 20.05.2011 року про скасування процесуального документу на підставі ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження". Вважає, що при здійсненні виконавчого провадження №18028596 ним не було порушено норми чинного законодавства України.

В матеріалах адміністративної справи наявні клопотання всіх осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст.122 КАС України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов належить задовольнити частково.

Суд виходив з такого.

Постановою відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 16.03.2010 року було відкрито виконавче провадження №18028597 з примусового виконання виконавчого напису №1447, виданого 04.03.2010 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нежитлове приміщення, що знаходить за адресою м. Рівне, вул. Жуковського, 39, та належить на праві власності ОСОБА_1.

20.05.2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції при здійсненні виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: на транспортні засоби ЗАЗ 110557, державний номер НОМЕР_1, та DAEWOO Lanos-2003, державний номер НОМЕР_2, що належать на праві приватної власності ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Так, постановою начальника відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 20.05.2011 року про скасування процесуального документу постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2011 року при примусовому виконанні виконавчого напису №1447 було скасовано.

Таким чином, начальник відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції скористався наданим йому правом на скасування процесуального документу, що, на його думку, суперечать вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки постанова відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2011 року на момент розгляду справи скасована, то суд не вбачає порушення прав, свобод та інтересів позивача з боку відповідача, які випливають з правовідносин щодо прийняття вищевказаної постанови.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про скасування постанови відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 20.05.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження задоволенню не підлягають.

Що стосується позовних вимог позивача про скасування постанови відповідача від 23.03.2010 року у ВП №18028597 про стягнення виконавчого збору, винесеної при виконанні виконавчого напису №1447 від 04.03.2010 року, то суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Так, постановою відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 15.07.2011 року виконавчий документ (виконавчий напис №1447, виданий 04.03.2010 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нежитлове приміщення, що знаходить за адресою м. Рівне, вул. Жуковського, 39, та належить на праві власності ОСОБА_1) на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" був повернутий стягувачу.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 24 липня 2009 року було визнано за за ЗАТ "Полісся-92" право приватної власності на нежитлове приміщення, що знаходить за адресою м. Рівне, вул. Жуковського, 39.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

На думку суду, відсутність у боржника права власності на майно (нежитлове приміщення, що знаходить за адресою м. Рівне, вул. Жуковського, 39) на яке звернено стягнення, автоматично позбавляє його права добровільного виконання рішення майнового характеру, а саме - виконавчого напису №1447, виданого 04.03.2010 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу про звернення стягнення на нежитлове приміщення, що знаходить за адресою м. Рівне, вул. Жуковського, 39.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 23.03.2010 року у ВП№18028597 була прийнята з порушенням норм чинного законодавства України, а відтак, є такою, що підлягає до скасування.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 122, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції від 23.03.2010 року по ВП №18028597 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору скасувати в повному обсязі з моменту її прийняття.

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача - ОСОБА_1 із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1,70 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Комшелюк Т.О.