Справа № 2а-2344/12/1470
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2012-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

14:10

07.08.2012 Справа № 2а-2344/12/1470

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельника О. М. за участю секретаря судового засідання Зощака В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. М.Демченко, 62-а, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200

доУправління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області, вул. Революції, 36, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200

провизнання недійсним рішення від 12.04.2012 № 364, № 365, № 366,
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовною заявою про скасування рішень управління Пенсійного фонду України Первомайському районі Миколаївської області (надалі відповідач) від 12.04.2012 № 364, 365, 366 про застосування фінансових санкцій. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідач застосував до нього фінансові санкції на підставі частини 9 статті 106 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" (надалі Закон 1058). Вказана норма втратила чинність з 1 січня 2011 року, тобто не діяла на дату прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, в звязку з чим у відповідача не було правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій.

У своїх запереченнях відповідач пояснив, що згідно з пунктом 7 Розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування" (надалі Закон 2464) на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообовязкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообовязкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом. На думку відповідача, право на застосування у 2012 році фінансових санкцій на підставі частини 9 статті 106 Закону 1058 передбачено вказаним вище пунктом 7 Розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 2464.

Позивач в судовому засіданні просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився.

Відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, заслухавши позивача суд встановив таке.

Позивач є фізичною особою-підприємцем та знаходиться на спрощеній системі оподаткування, тобто є платником єдиного податку (ар.с. 10,11).

12.04.2012 позивачем були надані відповідачу звіти за 2007-2011 роки, після отримання яких працівником відповідача було складено Акт перевірки щодо несвоєчасності подання звітності за 2007-2009, через порушення позивачем підпункту 5 частини 9 статті 106 Закону 1058 (ар.с. 12).

На підставі Акту, першим заступником начальника УПФУ згідно пункту 5 частини 9 статті 106 Закону 1058 за неподання розрахунку сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування у строки визначені законодавством. застосовано до позивача фінансові санкції рішенням від 12.04.2012 № 364 в сумі 170 грн., рішенням від 12.04.2012 № 365 в сумі 170 грн., та рішенням від 12.04.2012 № 366 в сумі 170 грн. (ар.с. 13-15).

На думку суду, відповідач безпідставно застосував до позивача фінансові санкції. До 01.01.2011 відносини, що виникали між субєктами системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, регулювались Законом 1058. Виключно цим Законом визначались платники страхових внесків, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, порядок стягнення заборгованості. Частиною 9 статті 106 Закону № 1058 були встановлені види фінансових санкцій, що застосовували до страхувальників виконавчі органи Пенсійного фонду. Ця норма (частина 9 статті 106) втратила чинність з 1 січня 2011 року, що виключало можливість її застосування відповідачем у квітні 2012 року. Саме таку позицію висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 09.11.2011 по справі К/9991/28551/11.

Згідно з частиною 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскаржень рішень субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечення стосовно посилань відповідача на пункт 7 Розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону 2464 суд не бере до уваги та зазначає таке. Вказана норма визначає повноваження фондів загальнообовязкового державного соціального страхування щодо контролю і застосування фінансових санкцій відносно заборгованості із сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, нарахованих у період до 1 січня 2011 року. В даній справі відповідач нарахував штрафи у квітні 2012 року.

Суд дійшов висновку про те, що рішення про застосування фінансових санкцій відповідач прийняв не на підставі закону, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 11, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними і скасувати рішення від 12.04.2012 № 364, № 365, № 366 про застосування фінансових санкцій.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.М. Мельник