Справа № 815/4099/15
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4099/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.;

за участі:

секретаря судового засідання - Гацанюк К.В.;

позивача - Бевза О.І.;

представник відповідача - Сиротенко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ТОВ «Автотранспортне підприємство - 15107» до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області про визнання незаконними дій та скасування розпорядження № 266/А-2015 від 01.07.2015 року, рішення оформленого протоколом № 6 від 25.06.2015 року, -

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення конкурсного комітету Білгород-Дністровської районної адміністрації Одеської області з визначення перевізників на приміських внутрішньорайонних автобусних маршрутах загального користування Білгород-Дністровського району про організацію конкурсу з визначення перевізників та про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в Білгород-Дністровському районі: № 13 Білгород-Дністровський АС - Приморське (через Попаздру) та № 3 Білгород-Дністровський - Сухолужжя, оформлене протоколом № 6 від 25.06.2015 року;

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження № 266/А-2015 від 01.07.2015 року Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області «Про введення в дію рішення районного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських внутрішньорайонних маршрутах загального користування;

- взнати незаконними дії відповідача щодо прийняття рішення конкурсним комітетом Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області з визначення перевізників на приміських внутрішньорайонних автобусних маршрутах загального користування Білгород-Дністровського району про організацію конкурсу з визначення перевізників та про приведення конкурсуз перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування Білгород-Дністровському районі: № 13 Білгород-Дністровський АС - Приморське (через Попаздру) та № 3 Білгород-Дністровський - Сухолужжя, оформлене протоколом № 6 від 25.06.2015 року;

- визнати незаконними дії відповідача щодо винесення Розпорядження № 266/А-2015 від 01.07.2015 року Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області «Про введення в дію рішення районного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських внутрішньорайонних маршрутах загального користування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне.

16.06.2015 року конкурсний комітет Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області провів засідання на якому прийняв рішення про організацію конкурсу з визначення перевізників та про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в Білгород-Дністровському районі: № 13 Білгород-Дністровський АС - Приморське (через Попаздру) та № 3 Білгород-Дністровський - Сухолужжя, оформлене протоколом № 6 від 25.06.2015 року та недопущення позивача до участі у зазначеному конкурсі.

Також, 01.07.2015 року відповідач виніс Розпорядження № 266/А-2015 від 01.07.2015 року Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області «Про введення в дію рішення районного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських внутрішньорайонних маршрутах загального користування, яке ввело в дію оскаржуване рішення.

Так, позивач не погоджується з зазначеними рішеннями та діями відповідача, вважає їх протиправними та такими, що належать до скасування.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с.4-6).

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у запереченнях (а.с.27-47).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення частково. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2015 року відповідач оголосив конкурс на визначення перевізника на приміських внутрішньорайонних маршрутах загального користування Білгород-Дністровського району. (а.с.34).

16.06.2015 року відбулося засідання конкурсного комітету, який прийняв рішення про організацію конкурсу з визначення перевізників та про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування в Білгород-Дністровському районі: № 13 Білгород-Дністровський АС - Приморське (через Попаздру) та № 3 Білгород-Дністровський - Сухолужжя, оформлене протоколом № 6 від 25.06.2015 року та недопущення позивача до участі у зазначеному конкурсі (а.с.35-45).

Відповідно до протоколу № 6 від 25.06.2015 року конкурсний комітет прийняв рішення про визнання конкурсу таким, що не відбувся.

01.07.2015 року відповідач виніс Розпорядження № 266/А-2015 від 01.07.2015 року Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області «Про введення в дію рішення районного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських внутрішньорайонних маршрутах загального користування, яке ввело в дію оскаржуване рішення (а.с.31).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі правові норми.

Процедуру підготовки та проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування регулює Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування , затвердженого постаново КМУ від 03.12.2008 року (далі - Порядок).

Відповідно до п.12 Порядку, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який:

1) подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію;

2) визнаний банкрутом або щодо якого порушено провадження у справі про банкрутство (за винятком того, стосовно якого проводиться процедура санації), або який перебуває у стадії ліквідації;

3) не відповідає вимогам статті 34 Закону України "Про автомобільний транспорт";

4) не має достатньої кількості транспортних засобів для виконання перевезень, затвердженої обов'язковими умовами конкурсу, та перевезень, які повинні виконуватися відповідно до чинних договорів (дозволів). Достатня кількість транспортних засобів визначається як кількість автобусів, необхідних для виконання перевезень, та кількість резервних транспортних засобів, яка становить 10 відсотків для міського, приміського сполучення та 20 відсотків для міжміського сполучення;

5) має несплачені штрафні санкції, накладені Укртрансінспекцією, або водії якого мають несплачені штрафи, накладені відповідно до статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ( 80731-10 ), неоскаржені у судовому порядку (що були накладені не пізніше ніж за 20 днів до дати проведення конкурсу);

6) подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов'язковим та додатковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт"

Суд не погоджується з доводами відповідача щодо наявності фактів порушень позивачем умов попереднього договору щодо якості перевезень, адже дані обставини не підтверджені жодними фактами.

Так, під час проведення конкурсу, не було встановлено жодної із зазначених вище законних підстав щодо недопущення позивача до участі у конкурсі, про що свідчить протокол № 6 від 16.06.2015 року (а.с.35-45). Це дає підстави для висновку, що таке рішення є необґрунтованим та безпідставним. Адже, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Крім того, в судовому засіданні представник відповідача не довів та відповідно не надав належних доказів щодо існування хоча б однієї з перерахованих у п.12 Порядку підстав.

За таких обставин суд вважає, що рішення про організацію конкурсу з визначення перевізників та про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування Білгород-Дністровському районі: № 13 Білгород-Дністровський АС - Приморське (через Попаздру) та № 3 Білгород-Дністровський - Сухолужжя, оформлене протоколом № 6 від 25.06.2015 року та відповідно розпорядження № 266/А-2015 від 01.07.2015 року Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області «Про введення в дію рішення районного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських внутрішньорайонних маршрутах загального користування, яке ввело в дію оскаржуване рішення є протиправними та такими, що належать до скасування.

Що ж до позовних вимог про визнання незаконними дій відповідача суд зазначає наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 43 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Процедура конкурсу визначена ст.44 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якої організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.8 Порядку Конкурсний комітет приймає рішення про переможця конкурсу приймається конкурсним комітетом. Рішення конкурсного комітету обов'язкове для виконання організатором, крім випадків, передбачених пунктом 54 цього Порядку.

Згідно з ст..7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень покладається на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району, - на районні адміністрації, яка у даному випадку і є організатором конкурсу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України,та ін., на виконання норм закону і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах свої повноважень виносить розпорядження.

Таким чином, виносячи рішення за результатами конкурсу та розпорядження відповідач діяв в межах своїх повноважень.

За таких обставин суд вважає, що вимоги щодо визнання протиправними дій відповідача не належать до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення частково.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України: «Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 27, 69-71, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення конкурсного комітету Білгород-Дністровської районної адміністрації Одеської області з визначення перевізників на приміських внутрішньорайонних автобусних маршрутах загального користування Білгород-Дністровського району про організацію конкурсу з визначення перевізників та про проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування Білгород-Дністровському районі: № 13 Білгород-Дністровський АС - Приморське (через Попаздру) та № 3 Білгород-Дністровський - Сухолужжя, оформлене протоколом № 6 від 25.06.2015 року.

3. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження № 266/А-2015 від 01.07.2015 року Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області «Про введення в дію рішення районного конкурсного комітету з визначення перевізників на приміських внутрішньорайонних маршрутах загального користування.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ТОВ «Автотранспортне підприємство - 15107» () суму сплаченого судового збору пропорційно до частини задоволених позовних вимог у розмірі 73 (сімдесят три),08 грн.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через адміністративний суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Повний текст постанови складений 21 вересня 2015 року.

Суддя О.Я. Бойко