Справа № 2а-1670/6963/11
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2011-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6963/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

при секретарі Марченко О.Є.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Южная Пальміра" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Южная Пальміра" (далі по тексту - позивач, ПП "Южная Пальміра") 18 серпня 2011 року звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у м. Полтаві) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.07.2011 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що висновок податкової інспекції про порушення ПП "Южная Пальміра" п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України в результаті чого підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2011 року в розмірі 203 382 грн. вважає необґрунтованим та протиправним, оскільки правомірність декларування вказаної суми підтверджується належним чином оформленими первинними документами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. В наданих до суду письмових запереченнях відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог ПП "Южная Пальміра" (а.с. 380-381). При цьому посилався на те, що оскільки позивач зареєстрований як платник ПДВ у грудні 2009 року, декларацію з ПДВ до податкової інспекції вперше ним подано у січні 2010 року, то сума бюджетного відшкодування податку, частково сформована за рахунок відємних значень, що виникли у січні, лютому, травні, червні та листопаді 2010 року, мала бути заявлена до відшкодування саме у січні 2011 року, тобто через 12 календарних місяців з моменту реєстрації особи як платника податку на додану вартість. Відтак, оскільки заяву про отримання бюджетного відшкодування ПДВ за 2010 рік ПП "Южная Пальміра" подано лише у квітні 2011 року, ДПІ у м. Полтава дійшла висновку про порушення позивачем п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення суми бюджетного відшкодування за квітень 2011 року загалом на 203 382 грн.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Приватне підприємство "Южная Пальміра" зареєстроване як юридична особа 06.11.2009 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради Полтавської області, свідоцтво про державну реєстрацію серії А01 № 296388 (а.с. 36).

З 09.11.2009 року позивач перебуває на обліку як платник податків у ДПІ в м. Полтаві та відповідно до свідоцтва № 100324615 зареєстрований як платник податку на додану вартість з 23.11.2009 року (а.с. 37-38).

Працівниками ДПІ у м. Полтаві з 06.07.2011 року по 20.07.2011 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Южная Пальміра" () з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень 2011 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено довідку № 5988/23-8/36792827 від 20.07.2011 року у висновках до якої вказано на порушення позивачем вимог п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України в частині завищення суми бюджетного відшкодування за квітень 2011 року загалом на 203 382 грн. (а.с. 391-404).

На підставі висновку даної довідки ДПІ у м. Полтаві 28.07.2011 року прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1, відповідно до якого ПП "Южная Пальміра" зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 203 382 та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 1 грн. (а.с. 11).

Не погодившись з вказаним податковим повідомлення-рішенням позивач оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню-рішенню № НОМЕР_1 від 28.07.2011 року необхідно зазначити наступне.

Згідно з п. п. 14.1.18. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі по тексту - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків у 2010 році було визначено п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (далі по тексту - Закон № 168/97-ВР), що втратив чинність з 01.01.2011 року.

З 01.01.2011 року дане питання врегульовано ст. 200 ПК України.

У відповідності до п. 200.1 - п. 200.3 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону № 168/97-ВР (чинного на момент виникнення та реалізації спірних правовідносин) визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

При цьому, згідно з п. 200.5 ст. 200 ПК України не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів); мали обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів).

В силу п. 200.6 - п. 200.8 ст. 200 ПК України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, а також оригінали митних декларацій (примірників декларанта), що підтверджують вивезення товарів (супутніх послуг) за межі митної території України.

Судом встановлено, що ПП "Южная Пальміра" зареєстроване як платник податку на додану вартість з 23.11.2009 року (а.с. 38).

13.01.2010 року позивачем до ДПІ у м. Полтаві вперше було подано декларацію з податку на додану вартість за грудень 2009 року (а.с. 230-232).

В подальшому, протягом січня - грудня 2010 року та січня - березня 2011 року ПП "Южная Пальміра" у податкових деклараціях за відповідні звітні періоди та у додатку № 3 до податкової декларації з ПДВ "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" декларувало залишок відємного значення податку, що станом на 01.04.2011 року складав 203 382 грн. (а.с. 89, 100, 112, 124, 138, 150, 163, 173, 179, 191, 203, 211, 220, 228).

Причиною виникнення відємного значення є здійснення підприємством протягом січня, лютого, травня, червня, листопада 2010 року, січня та лютого 2011 року експортних операцій.

Як зазначено у довідці ДПІ у м. Полтаві № 5988/23-8/36792827 від 20.07.2011 року експортування товару (маргарину) платником податку за межі митної території України здійснювалось на основі експортних контрактів та підтверджується належним чином оформленими первинними документами, зокрема, вантажно-митними деклараціями (а.с. 394-399).

У відповідності до п. 1 постанови КМУ від 01.03.2002 року № 243 "Про вдосконалення механізму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за операціями з експорту продукції" для підтвердження факту вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України (експорт) платник податку на додану вартість, який здійснив операцію з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України, подає разом з іншими передбаченими законодавством документами оригінал п'ятого основного аркуша (примірника декларанта) вантажної митної декларації, що є її складовою частиною, оформленого митним органом під час здійснення митного оформлення експорту товарів, на якому зазначеним митним органом за зверненням платника податку вчиняється напис про фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної території України, який засвідчується підписом відповідальної посадової особи і гербовою печаткою митного органу. При цьому до оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій прирівнюються оригінали аркушів з позначенням "3/8".

У вищезгаданій довідці перевірки відповідач зазначає, що підприємством позивача разом з податковими деклараціями з ПДВ за відповідні звітні періоди подано оригінали других аркушів МД/2 з позначкою "3/8", на яких митним органом вчинено запис про фактичне вивезення експортних товарів за межі митної території України (а.с. 394-399).

Також перевіркою встановлено, що у ПП "Южная Пальміра" наявні всі первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, що підтверджують реальність здійснення експортних операцій.

Крім того, у вказаній довідці ДПІ у м. Полтаві зазначає, що за результатами перевірки не встановлено:

- наявність правових відносин ПП "Южная Пальміра" з платниками, установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію, первинні та інші документи яких в судовому порядку визнано недійсними;

- укладення позивачем нікчемних (недійсних) правочинів;

- розбіжностей у податковій звітності (завищення податкового кредиту чи заниження податкових зобовязань контрагентом) (а.с. 400).

Перевіркою правомірності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість порушень не встановлено (а.с. 401).

Суд зазначає, що представники відповідача в судовому засіданні підтвердили дані фактичні обставини, встановлені документальною позаплановою виїзною перевіркою ПП "Южная Пальміра".

Таким чином, перевіркою встановлено та доведено реальність здійснення господарських операцій, що стали підставою для формування податкового кредиту та виникнення відємного значення з ПДВ.

Крім того, правомірність формування позивачем податкового кредиту з ПДВ підтверджується належним чином завіреними копіями договорів поставки, податковими, видатковими накладними, рахунками-фактурами, виписками з банку про рух коштів на рахунках, експортними контрактами, вантажно-митними деклараціями, сертифікатами походження товару, експертними висновками, що долучено до матеріалів справи та досліджено судом (а.с. 233-374).

У відповідності до ч. 3 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відтак, обставини, встановлені документальною позаплановою виїзною перевіркою ПП "Южная Пальміра" щодо реальності здійснення господарських, зокрема, експортних операцій та, як наслідок, правомірності формування позивачем податкового кредиту доказування не потребують.

З матеріалів адміністративної справи та пояснень представників сторін судом встановлено, що 18.05.2011 року ПП "Южная Пальміра" до ДПІ у м. Полтаві подано податкову декларацію з податку на додану вартість "Звітна нова" за квітень 2011 року (а.с. 62-64), у гр. 23.1 якої задекларовано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 203 382 грн. (а.с. 64).

Разом з податковою декларацією позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування в розмірі 203 382 грн. (а.с. 66).

При цьому, суд зазначає, що 16.05.2011 року платником податків до ДПІ у м. Полтаві було подано звітну податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2011 року, в якій спірну суму ПДВ було задекларовано у рядку 24 декларації "Залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду" (а.с. 70-74).

Однак, оскільки звітну нову декларацію підприємством направлено з дотриманням строку для її подання, визначеного п. 203.1 ст. 203 ПК України, належним звітним документом є саме податкова декларація з податку на додану вартість "Звітна нова" за квітень 2011 року, що подана ПП "Южная Пальміра" 18.05.2011 року та в якій задекларовано до бюджетного відшкодування суму ПДВ в розмірі 203 382 грн.

Посилання відповідача на неправомірність заявлення вказаної суми до бюджетного відшкодування, оскільки право на таке відшкодування у платника податків вперше виникло у січні 2011 року, однак реалізоване ним не було, судом оцінюються критичного, з огляду на те, що у відповідності до п. 102.5 ст. 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Відтак, суд вважає, що позивачем правомірно у квітні 2011 року заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ, що виникла за рахунок декларування відємних значень зі сплати даного податку протягом 2010 року та січня - березня 2011 року.

У відповідності до п. 200.17 ст. 200 ПК України джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Отже, заборону обмеження виплати бюджетного відшкодування визначено законодавчо.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних повідомлень - рішень покладено на податковий орган.

Відповідачем не надано доказів в обґрунтування висновків податкової інспекції, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Разом з тим, позивачем доведено правомірність декларування до бюджетного відшкодування суми ПДВ в розмірі 203 382 грн.

При цьому, зважаючи на те, що податкове повідомлення - рішення є правовим актом індивідуальної дії та згідно ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ДПІ у м. Полтаві № НОМЕР_1 від 28.07.2011 року..

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-11, 69-72, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Южная Пальміра" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві № НОМЕР_1 від 28.07.2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Южная Пальміра" () витрати зі сплати судового збору в сумі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 19 вересня 2011 року.

Суддя О.О. Кукоба