Справа № 2а-1870/9540/11
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м. Київ К/9991/63859/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби

на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012

у справі № 2а-1870/9540/11

за позовом ОСОБА_2

до Державної податкової інспекції в м. Сумах Сумської області Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень -рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2012 в задоволені позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 20.02.2012 скасовано в частині відмови у задоволені позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.12.2010 №/2/17-114/94719. В цій частині прийнято нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 08.12.2010 №/2/17-114/94719. В іншій частині залишено без змін.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав невірного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права.

Перевіривши під час попереднього судового засідання повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Позивачем 30.03.2010 подано до ДПІ в м. Суми декларацію про доходи, одержані з 01.01.2009 по 31.12.2009, згідно якої ним було задекларовано дохід від продажу частки у статутному фонді ТОВ «Конард».

До декларації, з метою підтвердження здійснення операцій купівлі-продажу ОСОБА_2 були додані договори на придбання часток у статутному фонді ТОВ «Конард» на загальну суму 814300,00 грн., що становить 86,6 відсотків статутного фонду товариства на загальну суму 1299000,00 грн., а також договори на продаж часток у статутному фонді ТОВ «Конард» на загальну суму 1297500,00 грн., що склало 72,05 відсотка від загального розміру статутного фонду цього товариства.

На підставі поданої декларації та доданих до неї договорів відповідачем була визначена сума податкового зобовґязання за платежем: - податок з доходів найманих працівників, в розмірі 32512,50 грн., з урахуванням витрат позивача на придбання частки у статутному фонді ТОВ «Конард», що підтверджується податковим повідомленням форми «Ф» від 28.04.2010 № /0/42847.

За наслідками адміністративного узгодження відповідачем прийнято рішення від 21.08.2010 № 63728/Г/25-010/62ск, згідно якого податкове повідомлення залишено без змін, а скарга позивача - без задоволення.

На підставі вказаного рішення податковим органом на адресу позивача направлене податкове повідомлення від 21.08.2010 за № /1/17-114/65013 про визначення суми податкового зобовґязання за платежем: - податок з доходів найманих працівників, в розмірі 32512,50 грн.

Позивач звернувся до ДПА в Сумській області з повторною скаргою, за результатами якої було прийнято рішення від 04.11.2010 №17149/Г/25-005-124/172/ск, яким збільшено суму податкового зобовґязання по податку з доходів фізичних осіб на 162112,50 грн.

На підставі вказаного рішення податковим органом ДПІ в м.Суми направлено ОСОБА_2 податкове повідомлення від 08.12.2010 №/2/17-114/94719 про визначення суми податкового зобовґязання за платежем - податок з доходів найманих працівників, в розмірі 162112,50 грн.

Згідно підпункту 9.6.1 пункту 9.6 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» облік фінансових результатів операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат.

Відповідно до підпункту 9.6.2 пункту 9.2 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» інвестиційний прибуток розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу, з урахуванням норм підпункту 9.6.4 цього пункту. До продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу корпоративного права його емітентом, яке належало платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного фонду емітента корпоративних прав, внаслідок виходу такого платника додатку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента. Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції з внесення платником податку коштів або майна до статутного фонду юридичної особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Підпунктом 9.6.6 пункту 9.6 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» встановлено, що до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного року. Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податку протягом такого року. Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від'ємне значення, то його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до декларації про доходи за 2009 рік, позивачем подані договори, що підтверджують здійснення витрат при придбанні інвестиційного активу. Пункти 2.3 договорів чітко визначають, що оплата здійснена до їх підписання.

Таким чином, податковим органом помилково не враховано понесені позивачем витрати на придбання інвестиційного активу.

При цьому судова колегія погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що неведення книги обліку доходів та витрат не позбавляє права особу підтвердити витрати іншими документами. Позивач надав до декларації в достатньому обсязі документи, які підтверджують понесені ним витрати.

Вищенаведеним спростовуються доводи податкового органу, які наведені ним в касаційній скарзі, як підставу для скасування рішення суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд апеляційної інстанції, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права та постановив обґрунтоване рішення, що повно відображає обставини, які мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для його скасування, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Сумської області Державної податкової служби залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-239№ КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун