Справа № 2а-13884/10/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2010-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

01 жовтня 2010 року № 2а-13884/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою

за позовом ОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України
про визнання противоправними нормативноправових актів та зобовязання вчинити певні дії,-,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними нормативно-правових актів та зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства та чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

При ознайомленні із позовною заявою, судом встановлено ряд порушень вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо форми та змісту позовної заяви, що перешкоджає відкриттю у даній справі.

Так, статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви, зокрема пунктом 4 частини 1 цієї статті встановлено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частиною третьою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Аналізуючи зміст позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги про визнання протиправними невизначеного кола нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, в тому числі постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1258, не обґрунтовані нормами діючого законодавства. Зокрема, у позовній заяві не вказано, яким саме нормам закону (з посиланням на положення конкретних статей, частин, пунктів, підпунктів статей Законів України, інших нормативно-правових актів) суперечать оскаржувані постанови Кабінету Міністрів України.

Крім того, у позовній заяві не обґрунтовано право позивача на звернення до суду з даним позовом, в тому числі від імені невизначеного кола громадян України.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

На порушення зазначеної вимоги у позовній заяві не вказано, як чином до позивача застосовані оскаржувані нормативно-правові акти та чи є він суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано ці акти.

В силу вимог ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач повинен зазначити у позовній заяві докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

В позовних вимогах позивач просить визнати противоправними нормативно правові акти, посилаючись на незаконні дії влади України. При цьому, в порушення ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано суду доказів, якими підтверджуються зазначені обставини, та не вказано, де ці докази знаходяться або можуть знаходитись.

Судом встановлено також недоліки щодо форми викладення позовної заяви. Так, адміністративний позов до адміністративного суду подається у формі письмової позовної заяви, викладеної державною мовою або іншою мовою з доданим перекладом державною мовою, правильність якого належним чином посвідчена (Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду від 25.06.2009 р.).

В той же час, на порушення зазначеної вимоги, позовна заява викладена російською мовою без додання перекладу на українську мову.

Відповідно до ч. 1 ст. 89, ч. 3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка звертається до адміністративного суду із позовною заявою, повинна сплатити судовий збір; до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

В той же час, позивачем до позовної заяви не додано належний документ про сплату судового збору у порядку та розмірах передбачених пунктом 3 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач на момент подання позовної заяви не звільнений від сплати судового збору відповідно до ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 № 7-93 «Про державне мито», клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем подано не було. Таким чином, позивачем не був сплачений судовий збір у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 15 жовтня 2010 року включно шляхом подання до суду нормативно - правового обґрунтування позовних вимог, надання доказів, якими підтверджуються обставини, вказані у позовній заяві та направлення до суду документа про сплату судового збору.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків до 15 жовтня 2010 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Кармазін