Справа № 2а/1570/2203/2011
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2011-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а/1570/2203/2011

Справа № 2а/1570/2203/2011

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2011 року м.Одеса

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 26 квітня 2011 року по справі закінчено підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

Відповідач до судових засідань не з’явився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, заяв від позивача про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності до суду не надходило.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

У зв’язку з повторною неявкою відповідача, представник позивача не заперечував про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У разі повторної неявки відповідача, котрий був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, та відповідно до вимог ч. 4, 6 ст. 128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження. Суд дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Вадіта»зареєстроване в Одеському міському центру зайнятості, як платник страхових внесків на випадок безробіття з 18.12.1998 року під реєстраційним № 153603658.

Згідно ч.3 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі, або виручки від реалізації товарів (послуг).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

Згідно з п. 5.3., 5.6., п. 5.7. «Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття», затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 339 від 18.12.2000 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2001 року за № 30/5221, обчислення страхових внесків роботодавців та застрахованих осіб здійснюється щомісяця, страхові внески сплачуються один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці, та у разі нестачі коштів на рахунку платника на виплату заробітної плати та сплату страхових внесків у повному обсязі видача коштів на оплату праці і перерахування страхових внесків до Фонду проводяться у пропорційних сумах.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

На підставі наказу першого заступника директора Одеського центру зайнятості про проведення планових перевірок платників на 4 кварталі 2010 року № 229 від 17 листопада 2011 року та направлення про проведення перевірки від 19 листопада 2010 року № 1417 позивачем була проведена планова перевірка ТОВ «Вадіта»щодо правильності нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за період з 01 травня 2007 року по 30 вересня 2010 року.

Вказана недоїмка відповідачем не була сплачена у добровільному порядку, що послугувало причиною звернення позивача до суду з дійсним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, та досліджені докази, які є в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Основні засади загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ, в тому числі порядок обчислення та сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначається Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000 року № 339 (надалі-Інструкція).

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»установлено, що страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Вадіта»знаходиться на обліку в Одеському міському центрі зайнятості, як платник обов’язкових страхових внесків до Фонду за місцем її державної реєстрації.

Згідно з ч.3 ст.17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі, або виручки від реалізації товарів (послуг).

Відповідно до п.2 ч.2 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

Згідно з п. 5.3., 5.6., п. 5.7. «Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття», затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 339 від 18.12.2000 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2001 року за № 30/5221, обчислення страхових внесків роботодавців та застрахованих осіб здійснюється щомісяця, страхові внески сплачуються один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці, та у разі нестачі коштів на рахунку платника на виплату заробітної плати та сплату страхових внесків у повному обсязі видача коштів на оплату праці і перерахування страхових внесків до Фонду проводяться у пропорційних сумах.

Відповідно до п. 6.7. Інструкції, в редакції від 29.11.2010року, роботодавці щокварталу складають у двох примірниках розрахункову відомість про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду, один екземпляр якої подається до центру зайнятості, у якому він перебуває на обліку до 20 (а за рік - 25) числа місяця наступного за звітним періодом.

Згідно з п. 7.1., в редакції від 29.11.2010року, з набранням чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій (пені та штрафів) центри зайнятості мають право здійснювати перевірки щодо правильності нарахування, своєчасного і повного перерахування та застосовувати фінансові санкції відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Судом встановлено, що в межах повноважень наданих Законом України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»та Інструкцією позивачем була проведена позапланова перевірка відповідача з питань дотримання вимог законодавства щодо правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за період 01 травня 2007 року по 30 вересня 2010 року, за результатами якої складений акт № 929 від 23 листопада 2010 року.

Відповідно до п. 7.4. Інструкції, у разі виявлення під час перевірки простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків (недоїмки) вони донараховуються та стягуються з нарахуванням пені та накладенням штрафу.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», не сплачені в строк страхові внески стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, передбачених цією статтею, не застосовується.

Відповідно до п. 9.7. Інструкції не сплачені в строк страхові внески стягуються в дохід Фонду із страхувальника у судовому порядку відповідно до законодавства.

Наявність діючого рішення суб’єкта владних повноважень –Центру зайнятості відносно відповідача є підставою для стягнення з відповідача недоїмки та пені.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутністю витрат позивача –суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 4, 19, 35, 38 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Інструкції «Про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття», затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000 року № 339, та керуючись ст.ст. 2,4,71, 158-163, 254 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Стеценко О.О.