Справа № 2а-1670/6803/11
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2011-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6803/11

Суддя Полтавського окружного адміністративного І.С. Шевяков, розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

15 серпня 2011 року позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанов про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.07.2011 року ВП № 25162479 та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 12.07.2011 року ВП № 25162479, а також винесених на їх підставі постанов про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2011 року ВП № 27545113, ВП № 27545243.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 12.07.2011 року державним виконавцем ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 25162479, 13.07.2011 року за вказаною постановами відкрито виконавчі провадження № 27545243 та відповідно № 27545113, вказані постанови підлягають скасуванню, оскільки рішення суду у добровільному порядку частково було виконано в термін, наданий державним виконавцем для добровільного виконання, а саме було виконано в межах суми стягнення за один місяць. В іншій частині рішення суду було виконано 22.07.2011 року. Вважає, що стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виконавчого збору є безпідставним, адже виконавчий збір стягується лише в разі невиконання боржником рішення суду в термін для добровільного виконання, який у даному випадку встановлений бути не може, оскільки виплати за рішенням суду мають періодичний характер. Стягнення витрат на проведення виконавчих дій є також безпідставним, оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутні документи, якими підтверджуються витрати на проведення виконавчих дій, а отже знати відповідний склад витрат на проведення виконавчих дій відсутні можливості.

При цьому позивач вважав, що рішення суду, що підлягало примусовому виконанню, було прийнято у скороченому провадженні з посиланням на ст. 256 КАС України, а тому підлягало негайному виконанню тільки у межах нарахування та стягнення суми коштів (предмет спору) за один місяць. У зв"язку із цим вважав, що ним, як боржником, це рішення було виконано добровільно і вчасно, в наданий державним виконавцем строк. З приводу негайного виконання рішення суду щодо нарахування і виплати коштів за інший строк (більше одного місяця) позивач звертався до суду за роз"ясненням рішення щодо того, чи підлягало негайному виконанню рішення за решту періоду, а отримавши роз"яснення, рішення виконав у повному обсязі. У зв"язку з такими обставинами вважав, що рішення суду ним виконано добровільно, вчасно, тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору та витрат на вчинення виконавчих дій.

В судове засідання позивач направив представника.

Представник відповідача під час розгляду справи надав письмове заперечення на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необгрунтованість та безпідставність. Просив справу розглядати без його участі.

Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених даною статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Представник позивача проти розгляду справи у письмовому провадженні не заперечував.

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

На примусовому виконанні ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області перебував виконавчий лист № 2а-64/2011, виданий 14.02.2011 року Київським районним судом м. Полтави у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, про зобов`язання прийняти довідку та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2008 року виходячи з розміру грошового забезпечення, визначеного Полтавським обласним військовим комісаріатом станом на 01.09.2008 року та провести виплату недоплаченої пенсії.

17.03.2011 року державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області на підставі вказаного виконавчого листа, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 25162479.

Боржнику надано 7-денний строк для добровільного виконання рішення суду.

В термін, наданий для добровільного виконання, боржником рішення суду виконано лише в частині нарахування і виплати суми пенсії за один місяць.

Згідно повідомлення № 2656/11-23 від 01.04.2011 та розрахунку № ФП 49396 від 22.03.2011 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення суду виконано частково - пенсію перераховано та проведено виплату за 1 місяць (вересень).

Згідно повідомлення № 4861/11-23 від 09.06.2011 та розрахунку № ФП 49396 від 03.06.2011 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення суду виконано в повному обсязі, перерахунок пенсії проведено за період з жовтня 2008 по червень 2011.

Постановою державного виконавця ВП 25162479 від 12.07.2011 з боржника стягнуто витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 27,41 грн. та постановою державного виконавця ВП № 25162479 від 12.07.2011 стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 1360 грн.

Постановою ВП № 25162479 від 12.07.2011 виконавче провадження закінчено у відповідності до п. 8 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", а постанову ВП № 25162479 від 12.07.2011 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанову ВП № 25162479 від 12.07.2011 про стягнення з боржника виконавчого збору виділено в окремі виконавчі провадження, та відкрито виконавчі провадження ВП № 27545113 від 13.07.2011 та ВП № 27545243 від 13.07.2011.

Надаючи оцінку діям державного виконавця при прийнятті спірних постанов, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 1 Закону України від 21.04.1999 № 606-ХІV "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 19 Закону визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зокрема, за заявою стягувача.

Згідно з частинами 1, 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження`передбачено, що у разі невиконання боржником у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Оскільки, рішення суду боржником в термін наданий для самостійного виконання (7-денний термін з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) не виконано, постановою державного виконавця ВП 25162479 від 12.07.2011 з боржника стягнуто витрати на проведення виконавчих дій в розмірі 27,41 грн. та постановою державного виконавця ВП № 25162479 від 12.07.2011 стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 1360 грн.

Відповідно до статті 41 ЗУ "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Про стягнення з боржника витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Постановою ВП № 25162479 від 12.07.2011 виконавче провадження закінчено у відповідності до п. 8 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", а постанову ВП № 25162479 від 12.07.2011 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанову ВП № 25162479 від 12.07.2011 про стягнення з боржника виконавчого збору виділено в окремі виконавчі провадження.

Згідно п. 7 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають виконанню державною виконавчою службою постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постановами підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ВП № 27545113 від 13.07.2011 та ВП № 27545243 від 13.07.2011 у відповідності до ст. 17, 19, 20, 21, 25 Закону відкрито виконавче провадження, оскільки постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.07.2011 відповідають вимогам визначеними ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", строку пред`явлення даного виконавчого документа на виконання не пропущено.

Доводи позивача, наведені вище, а також факт звернення позивача за роз"ясненням обсягу, у якому судове рішення підлягає негайному виконанню, не спростовують відсутність з його боку своєчасного повного виконання судового рішення в період, наданий державним виконавцем для добровільного виконання, а тому стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій є обґрунтованим, правомірним та вчиненим на підставі закону.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, державний виконавець ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області діяв на підставах, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України "Про виконавче провадження", з використанням цих повноважень з метою, з якою це повноваження надано, а оскаржувані постанови є правомірними.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.С. Шевяков