Справа № 2а/593/28/2015 593/423/15-а
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р. Справа № 876/5579/15
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Довгої О. І., Улицького В. З.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2015 року по справі № 2а/593/28/2015; 593/423/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області та комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі та до комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із вимогами визнати неправомірними рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у підтвердженні стажу для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах; визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області щодо відмови у призначенні позивачу та виплаті пенсії на пільгових умовах; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 23 грудня 2014 року відповідно до статті 13 пункту «в» Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано неправомірним рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у підтвердженні стажу для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах.

Визнано неправомірними дії відповідача Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області щодо відмови позивачу у призначенні та виплаті йому пенсії на пільгових умовах.

Зобов'язано відповідача Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі Тернопільської області призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 23 грудня 2014 року відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначену постанову в апеляційному порядку оскаржили відповідачі: Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі та Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області. У поданих апеляційних скаргах відповідачі просять вказану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач - Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що позивачем не надано необхідних первинних документів для підтвердження необхідного трудового стажу.

В апеляційній скарзі відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зазначає, що позивачем не додано первинних документів, які б підтверджували безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції за період роботи з 1980 року по 2003 рік. Окрім цього, в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про розгляд даної справи за загальними правилами адміністративного судочинства, у зв'язку з тим, що дана категорія справи не носить масового характеру і потребує детального з'ясування.

Оскільки в справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Записами в трудовій книжці позивача підтверджується, що 22 жовтня 1980 року позивача було прийнято на роботу трактористом 3-го класу. 30 травня 2003 року його було звільнено за власним бажанням. 10 травня 2005 року позивача було прийнято на роботу за посадою сторожа. 11 грудня 2005 року його було звільнено за власним бажанням. 28 березня 2007 року позивача було прийнято на роботу за посадою сторожа. 7 серпня 2007 його було звільнено з роботи за власним бажанням. 1 лютого 2010 року позивача прийнято на роботу охоронником. 7 грудня 2010 року його було звільнено з роботи за угодою сторін.

Відповідно до матеріалів справи 23 грудня 2014 року позивач звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі. Листом Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі №857/01-03 від 10 березня 2015 року було відмовлено позивачу в призначенні пенсії.

Відповідно до пункту 2 Розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та пункту «в» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року (з наступними змінами та доповненнями), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком трактористи-машиністи незалежно від місця останньої роботи, які були безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно із статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для визначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1996 року. Частиною 1 пункту 3 зазначеного Порядку встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неточні записи за періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За правилами частини 1 статті 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій, окремих осіб, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано усі необхідні документи для підтвердження трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Проаналізувавши наведені законодавчі положення, суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області обґрунтовує свою позицію тим, що згідно частини 1 пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпні 1993 року №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неточні записи за періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Щодо твердження апелянта - Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі про необхідність подання архівних документів для підтвердження пільгового стажу, які можуть підтверджувати зайнятість протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що відсутність таких документів не може бути підставою для відмови у реалізації позивачем його конституційного права на соціальний захист, оскільки у трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує його стаж роботи, повністю підтверджується його загальний (понад 25-ть років) та спеціальний (понад 20 років) стаж роботи, який і дає йому право на призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Бережанському районі та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2015 року по справі № 2а/593/28/2015; 593/423/15-а- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмич С. М.

Судді Довга О. І.

Улицький В. З.