Справа № 2а-1870/1899/11
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2011 р. Справа № 2a-1870/1899/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю:

секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1В.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» (далі по тексту відповідач, КП «Сумське МБТІ»), в якому, з урахуванням заяви про уточнення заявлених позовних вимог, просить:

- визнати незаконними дії КП «Сумське МБТІ» по відмові у проведенні державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна: літня кухня площею 9,1 кв.м. (літер А-1), прибудова площею 5,9 кв.м. (літер а), вбиральня площею 1 кв.м. (літер Г), а також літній душ площею 1 кв.м. (літер В) право власності на які визнані рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 08.11.2010р. у справі № 2-4035/10 за позивачем - ОСОБА_1;

- зобов'язати КП «Сумське МБТІ» зареєструвати право власності на об'єкти нерухомого майна: літня кухня площею 9,1 кв. м. (літер А-1), прибудова площею 5,9 кв. м. (літер а), вбиральня площею 1 кв. м. (літер Г), а також літній душ площею 1 кв. м. (літер В), право власності на які визнані рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 08.11.2010 р. у справі № 2-4035/10 за ОСОБА_1.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 08.11.2010р. по цивільній справі №2-4035/10 визнано за позивачем право власності на обєкти нерухомого майна: літня кухня площею 9,1 кв. м. (літер А-1), прибудова площею 5,9 кв. м. (літер а), вбиральня площею 1 кв. м. (літер Г), а також літній душ площею 1 кв. м. (літер В), які знаходяться за адресою: м.Суми, вул. Войкова, б.45. У грудні 2010 року позивач звернувся із заявою до відповідача про здійснення державної реєстрації судового рішення, як правовстановлюючого документу. Але відповідач відмовив у державній реєстрації права власності, посилаючись на те, що описані приміщення, на які було визнано право власності позивача є приналежністю головної речі будинку, відповідно до ст.. 186 Цивільного кодексу України, а тому право власності на описані обєкти нерухомості не можливо зареєструвати. Позивач вважає відмову відповідача у реєстрації документів незаконною.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Крім цього, в судове засідання представником позивача було надане додаткове письмове пояснення /а.с.41/, в якому зазначено, що за результатами огляду приміщень відповідач робить висновки, щодо невідповідності приміщень житловим умовам та посилання на те, що земельна ділянка виділялася для будівництва житлового будинку. Однак позивач наголошує на тому, що до однієї із основних функцій відповідача, на даний час, відноситься державна реєстрація права власності на нерухоме майно, отже відповідач не має права робити висновки, щодо невідповідності приміщень житловим умовам . Посилання на те, що земельна ділянка виділялася для будівництва житлового будинку, позивач взагалі вважає недоречними. Так, позивач просить суд врахувати, що функції, щодо прийняття приміщень в експлуатацію, як житлові чи не житлові покладається на Виконавчий комітет Сумської міської ради, ГАСКу, щодо цільового використання земельної ділянки - на управління земельних ресурсів, а не на орган БТІ. Орган БТІ, згідно позиції позивача, може лише перевірити відповідність об'єктів нерухомості технічному паспорту на об'єкт нерухомості, а не давати висновки, щодо статусу житла чи правильності чи неправильності прийнятого судового рішення.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав у повному обсязі, надав до суду письмове заперечення проти позову /а.с.15/, в якому зазначено, що рішення реєстратора про відмову в реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна є мотивованим і таким, що відповідає чинному законодавству, а тому в задоволені позову просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 08.11.2010р. по цивільній справі №2-4035/10 визнано за позивачем право власності в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 09 лютого 1969 року, на обєкти нерухомого майна: літня кухня площею 9,1 кв. м. (літер А-1), прибудова площею 5,9 кв. м. (літер а), вбиральня площею 1 кв. м. (літер Г), а також літній душ площею 1 кв. м. (літер В), які знаходяться за адресою: м. Суми, вул. Войкова, б. 45 /а.с.7/.

Рішенням реєстратора Комунального підприємства "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" від 23.12.2010 р. було розглянуто заяву ОСОБА_1 про реєстрацію права власності на літню кухню за адресою м. Суми вул. Войкова, буд. 45 та відмовлено в реєстрації права власності /а.с.9/.

В даному рішенні зазначено, що згідно інструкції по технічній інвентаризації літня кухня, прибудова, вбиральня та літній душ є приналежністю головної будівлі житлового будинку, для будівництва якого відводиться земельна ділянка. Оскільки, використання земельної ділянки здійснюється за її цільовим призначенням, а цільового призначення земельної ділянки для будівництва літньої кухні не існує, то дане право власності зареєструвати не можливо.

В судовому засіданні, яке відбувалося 26.05.2011 року, сторонам було запропоновано провести обстеження спірної будівлі на предмет відповідності фактичного стану будівлі даним техпаспорту, виготовленому спеціалістом БТІ, оскільки на викопіюванні з генерального плану, який складено 17.02.1947 р., будівлю (літ. А-1) зазначено, як «землянка жилая» /а.с.27/, а на викопіюванні з генерального плану присадибної земельної ділянки, складеного 22.03.1990 р., зазначено як «жилое» /а.с.29/.

З урахуванням вищевикладеного, 03.06.2011 р. комісією було обстежено будівлю розташовану за адресою м. Суми, вул. Войкова, 45 на предмет відповідності фактичного стану будівлі даним техпаспорту, виготовленому спеціалістом БТІ, про що КП «Сумське міське БТІ» складено акт перевірки /а.с.38-39/.

В даному акті перевірки зазначено, що «За результатами обстеження комісією встановлено, що будівля складається з приміщення коридору та кухні з пічним опаленням. Пунктом 2.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна від 24.05.2001 року №127, передбачено, що житловий будинок садибного типу складається із житлових та допоміжних (нежитлових) приміщень.

Характерними допоміжними приміщеннями будинків є: передпокій, кухня, коридор, веранда, вбиральня, комора, приміщення для автономної системи опалення, пральня тощо.

На присадибних ділянках, крім житлових будинків, розміщуються господарські будівлі (сараї /хліви/, літні кухні, гаражі, майстерні, навіси, вбиральні тощо) та господарські споруди (колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо).

Земельна ділянка надавалася забудовнику для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами.

Пунктом 2.3 Інструкції встановлено, що основними вважаються будинки, що визначають призначення використання земельних ділянок, на яких вони розміщені.

Основними можуть бути житлові та громадські будинки - житловий будинок, школа, лікарня, магазин тощо.

Господарські будівлі: котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, гаражі, сараї, сміттєзбірники тощо, розміщені на земельних ділянках житлових і громадських будинків, виконують функції допоміжного господарського призначення та інженерного забезпечення основних будинків. Чинним законодавством не передбачено надання земельної ділянки під забудову літньої кухні.

В ході обстеження виявлено, що внутрішня висота кухні становить 1,92 м, тоді, як відповідно до Державних будівельних норм України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005 від 18.05.2005 N 80» висота житлових приміщень від підлоги до стелі повинна бути не менше 2,5 м. (п. 2.9).

Площа кухні становить 8,6 м кв., якщо виділити з зазначеної площі житлову, вона дорівнюватиме 3,6 м. кВ., оскільки згідно ДБН на кухню повинно припадати не менш, як 5 м кв., що суперечить діючим нормам.

Підлога приміщення нижче планувальної позначки землі на 1,15 м, що згідно діючих норм характерно для підвальних приміщень (п. 2.16), відповідно позначка низу віконних прорізів приміщення знаходиться на рівні землі.

Приміщення коридору літне, не опалювальне, що суперечить п. 2.14 ДБН, в якому зазначено, що передпокій із сходинками для входу в житлове приміщення має бути опалювальним.

Статтею 379 Цивільного кодексу України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Іншими приміщеннями, що охоплюються поняттям житла, слід визнати призначені для постійного проживання приміщення гуртожитків.

Разом з цим, статтею 381 Цивільного кодексу України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Враховуючи вищевикладені висновки, комісія вирішила, що характеристики будівлі зазначені в технічному паспорті відповідають фактичному стану будови розташованої за адресою м. Суми, вул. Войкова, 45. Будова літньої кухні не підпадає під визначення основної будівлі, оскільки по технічним характеристикам та відповідно до ДБН не є житловою.»

Отже, як вбачається з висновків комісії, літня кухня не є головною будівлею.

Відповідно до Методичних рекомендацій стосовно визначення нерухомого майна, що знаходиться на земельних ділянках, право власності на які підлягає державній реєстрації, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 14 квітня 2009 р. N 660/5, при здійсненні державної реєстрації прав власності на нерухоме майно слід ураховувати частину першу статті 186 Кодексу, згідно з якою річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.

Так, приналежність не має самостійного значення та за призначенням без головної речі використовуватись не може, а тому є залежною від головної речі і має допоміжний статус. За загальним правилом приналежність наслідує долю головної речі. Визначення речі приналежністю визначається її природними властивостями, а також характером відносин, що виникають з приводу господарського призначення речі.

І приналежність, і головна річ є фізично самостійними речами, але головна річ має самостійне значення, а приналежність - допоміжне і служить найбільш повному і найкращому використанню головної речі. Головна та приналежна речі утворюють одне ціле, яке передбачає їх використання за єдиним призначенням, а тому вони розглядаються як одна річ.

Водночас державній реєстрації підлягає право власності на головну річ, а витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно має містити інформацію про приналежну річ у розділі "опис нерухомого майна".

Отже, як вбачається з вищевикладеного, літня кухня літ. А-1, прибудова літ. а, вбиральня літ. Г, літній душ літ. В є приналежною річчю і не підлягають державній реєстрації окремо від головної речі, яка ще не побудована.

Беручи до уваги викладене, реєстрація допоміжних будівель можлива лише за наявності житлового будинку, як головної будівлі.

Отже, оскільки в позові ставиться питання про визнання незаконними дії КП «Сумське міське БТІ» по відмові проведення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна: літня кухня площею 9,1 кв. м. (літер А-1), прибудова площею 5,9 кв. м. (літер а), вбиральня площею 1 кв. м. (літер Г), а також літній душ площею 1 кв. м. (літер В) та про зобов'язання відповідача зареєструвати право власності на зазначені об'єкти нерухомого майна, які не можуть бути окремими обєктами реєстрації права власності, є приналежною річчю і не підлягають державній реєстрації окремо від головної речі будинку, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними і, відповідно, не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Сумське міське бюро технічної інвентаризації" про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 15.06.2011 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець