Справа № 2-а-267/10
Суддя: Пешков М. І.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

6 грудня 2010 року. Любомльський районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Пешкова М.І.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Любомль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни,

встановив:

У суд із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області звернувся ОСОБА_1, який просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як дитині війни за період з січня 2009 по листопад 2010 року. Вимоги обгрунтував тим, що наділений правовим статусом дитини війни, тому відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» користується правом на одержання щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Рішенням Конституційного Суду України визнано неконституційними положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» в частині зупинення дії норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни», відтак допомога мала нараховуватись саме в такому розмірі.

В письмових запереченнях управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі позов не визнало з тих підстав, що у період за 2009-2010 роки фінансування соціальних виплат проводилось відповідно до вимог чинного законодавства, Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік». Розмір допомоги у 2008 році спочатку було встановлено відповідним Законом про державний бюджет у вигляді ю відсотків прожиткового мінімуму, а з 22.05.2008 року - постановою КМ України від 28.05.2008 року № 530, яка є чинною на даний час. На підставі цієї постанови за січень 2008 - листопад 2010 року позивачу виплачено 1724,70 гривні. Крім цього, управління ПФУ просить застосувати норми закону про пропуск позивачем строку звернення у суд.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Згідно із копією паспорта серії АС № 855212 ОСОБА_1 народився 30 грудня 1937 року в селі Городно Любомльського району Волинської області, тому у відповідності до ст. і Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має статус дитини війни.

З копії пенсійного посвідчення серії АГ № 288140 вбачається, що ОСОБА_1 є пенсіонером по віку і отримує трудову пенсію.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції Закону України від 18.11.2004 року № 2195-ІУ передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2007 рік була зупинена, а п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» - викладена в новій редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № б-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № ю-рп/2008 зазначені зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неконституційними.

Наведене свідчить, що ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції Закону України від 18.11.2004 року № 2195-ІУ була чинною з 09.07.2007 по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 по 31.12.2008 року, протягом усього 2009 року і діє у 2010 році по даний час.

Частиною 7 ст. 9 КАС України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно із ч. з ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що по віку є лише трудова пенсія.

Згідно з ч. і ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Зважаючи на те, що прогалина в законодавстві не врегульована, суд вважає, за необхідності застосувати до даних спірних правовідносин ч. і ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в порядку ч. 7 ст. 9 КАС України з огляду на ч. з ст. 46 Конституції України як критерій для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, а не визначення розміру пенсії.

Посилання відповідача на те, що виплати дітям війни проводяться на підставі чинної постанови КМ України від 28.05.2008 року № 530, безпідставні.

Статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» встановлено, що виключно законами України визначаються мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком...Державні соціальні гарантії є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Зазначена постанова КМ України № 530 має статус підзаконного нормативного акту, ґрунтується на редакції Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», яка визнана Конституційним Судом України неконституційною, тому не може враховуватись як джерело права до спірних правовідносин.

Ухвалою від 19.11.2010 року вимоги позову за період з січня по жовтень 2009 року включно залишені без розгляду.

У звязку з цим позовні вимоги про нарахування підвищення пенсії як дитині війни підлягають задоволенню частково за період з листопада 2009 року по листопад 2010 року, оскільки досліджувані правовідносини виникли в період дії редакції ст. 99 КАС України від 06.07.2005 року, якою було встановлено річний термін для звернення з адміністративним позовом до суду.

Повноваження суду при вирішенні адміністративного спору визначені ст. 162 КАС України. Позивач просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його нарахувати підвищення пенсії за певний період. Суд вважає, що в даному випадку неправомірною є бездіяльність субєкта владних повноважень, а достатнім і справедливим буде покладення на відповідача обовязку нарахувати належні суми відповідно до чинної на момент спірних правовідносин редакції закону і виплатити їх з врахуванням вже виплачених сум.

Отже, фактичні обставини справи та відповідні їм норми закону свідчать про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У відповідності із ч. і ст. 256 КАС України дане судове рішення підлягає до негайного виконання.

постановив:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з підвищенням йому на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. і ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести відповідні виплати за період з листопада 2009 року по листопад 2010 року включно з урахуванням здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із Державного бюджету України в користь ОСОБА_1 з (три) гривні 40 копійок судового збору.

Постанова в частині обовязку управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 Михайловичу підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом ю днів з дня отримання її копії через Любомльський районний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Оскарження постанови не перешкоджає її негайному виконанню.

Головуючий : суддя М.І. Пешков

Любомльський районний суд Волинської області

м. Любомль, вул. Чапаєва, 3, 44300, (03377) 2-35-33