Справа № 2-а-47/2010
Суддя: Пешков М. І.
Дата ухвалення: 2010-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

12 липня 2010 року. Любомльський районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Пешкова М.І., при секретарі Носку А.В., з участю позивача ОСОБА_1О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль у приміщенні суду справу адміністративного провадження за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Жовківського взводу ОСОБА_2 у Львівській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

У суд із адміністративним позовом до інспектора ДПС Жовківського взводу ОСОБА_2 у Львівській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1, яка просить постанову серії ВС № *75863 від 19.05.2010 року у справі про адміністративне правопорушення винесену відповідачем скасувати.

Вимоги позову мотивовані тим, що 19.05.2010 року позивач, керуючи автомобілем «Опель-Віваро», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на автомодозі сполученням «Чевоноград-Львів» в населеному пункті Вязова Жовківського району Львівської області була зупинена інспектором ДПС Жовківського взводу ОСОБА_2 у Львівській області мол. сержантом міліції ОСОБА_4, нібито за перевищення швидкості, яка була виміряна приладом «Радіс», і становила юо км/год. Інспектором було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. і ст. 122 КУпАП у звязку із перевищенням встановленої швидкості, і винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Позивач вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності є незаконним, оскільки швидкість, зафіксована приладом, не належить її автомобілю, так як вона рухалася із дозволеною швидкістю в потоці автомобілів. Попереду її автомобіля з більшою швидкістю міг рухатися інший автомобіль, якому ймовірно і належить швидкість, зафіксована інспектором. У звязку з цим позивач просить позов задовольнити .

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та їх доповнила, просить позов задовольнити з підстав, наведених у описовій частині позову, справу про адміністративне провадження за постановою серії ВС № 175863 від 19.05.2010 року щодо

позивача закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. і ст. 122 КУпАП та вважати постанову відповідача протиправною.

Відповідач у справі повторно у судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини не прибуття до суду не повідомив, заперечення проти позову, будь-яких заяв чи клопотань не направив.

Суд за згодою позивача ухвалив продовжити судовий розгляд справи за відсутності відповідача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 19.05.2010 року інспектором ДПС Жовківського взводу ОСОБА_2 у Львівській області мол. сержантом міліції ОСОБА_3 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що позивач керуючи автомобілем «Опель-Віваро», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на автомодозі сполученням «Чевоноград-Львів» в населеному пункті Вязова Жовківського району Львівської області, де допустима швидкість бо км, перевищила швидкість, яка становила юо км., швидкість вимірювалася приладом «Радіс» № 2648, чим порушила п. 12.4 Правил Дорожнього руху України.

Інспектором ДПС 19.05.2010 року було винесено постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. і ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Частиною і ст. 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Уповноваженою посадовою особою, що має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. і ст. 122 КУпАП є посадова особа органу внутрішніх справ (ст. 255 КУпАП). Згідно з ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. і ст. 122 КУпАП, також покладено на органи внутрішніх справ (міліцію). Отже, адміністративне стягнення накладене на позивача правомочним органом.

Однак, вимірювач швидкості «Радіс» фактично не є таким, який працює в автоматичному режимі. Його використання з метою фіксування правопорушень здійснюється безпосередньо працівником ДПС, він працює від акумуляторної батареї, відповідно до технічних характеристик має моясливості вибору спеціальних режимів роботи.

Так, відповідачем за допомогою приладу «Радіс» було зафіксовано перевищення швидкості руху позивачем, однак даний прилад не дозволяє визначити швидкість конкретного автомобіля. За цих же обставин, вказана на ньому швидкість сумнівна, тому що радіолокаційний відеозаписуючий вимірювач швидкості «Радіс» має кут огляду, який регулюється, тобто може вказати швидкість іншого автомобіля, який рухається поруч.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з п. п. 20.1, 20.2 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо- патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 № ні, технічні засоби для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах застосовуються згідно з інструкціями та методичними рекомендаціями про порядок їх використання. Працівники підрозділів ДПС, яким видані технічні засоби та прилади, персонально відповідають за їх цілісність та працездатність. Забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані, не сертифіковані в Україні та які не пройшли метрологічної гіовірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув, а також передавати такі прилади для користування

з

безпосередньо на маршруті патрулювання без здійснення контролю командиром підрозділ' результатів роботи приладу за зміну.

В оскаржуваній постанові відсутні вказівки на те, чи має особа відповідний допуск для використання приладу фіксації швидкості. Відповідачем не надано доказів щодо того, що прилад «Радіс» сертифікований на території України, пройшов метрологічну повірку та має діюче свідоцтво про таку повірку.

Отже, така фіксація не відповідає вимогам закону, до того ж не сприяє виконанню основних завдань міліції і, зокрема ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесенні постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про адміністративне правопорушення, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. з ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4)безсторонньо (неупереджено);

5)добросовісно;

6)розсудливо;

7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

ю) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Враховуючи те, що при винесенні постанови від 19.05.2010 року відповідач припустився порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, зазначена постанова підлягає скасуванню.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 122, 222, 251, 254, 255, 256, 268, 283 КУпАП, статтями 2, 69-71, 94,128,158-163,167, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії ВС № 175863 від 19.05.2010 року винесену інспектором ДПС Жовківського взводу ОСОБА_2 у Львівській області мол. сержанта міліції ОСОБА_3 скасувати, а справу про адміністративне провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та вважати дії інспектора ДПС протиправними.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі, тобто І2.07.20юр0ку. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: суддя Пешков М.І.

Любомльський районний суд Волинської області

м. Любомль, вул. Чапаєва, 3, 44300, (03377) 2-35-33