Справа № 2а-1670/6934/11
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6934/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гіглави О.В.,

при секретарі Дрижирук М.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Дніпро" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Дніпро" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 09.09.2011) до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 31.03.2011 №/1060 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що висновки Кременчуцької ОДПІ в акті перевірки щодо порушення позивачем пункту 1.7 статті 1, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" є безпідставними. Наполягав на тому, що здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "БТС "Арон" повністю підтверджується наявними у позивача первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності, а тому просив визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 31.03.2011 №/1060.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Кременчуцької ОДПІ у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У письмових запереченнях посилався на те, що у контрагента позивача відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, основні фонди, виробничі активи, трудові ресурси, він відсутній за своїм місцезнаходженням. Зазначав, що договори, укладені між позивачем та контрагентом є нікчемними, оскільки не спричиняють реального настання правових наслідків, а тому податкове повідомлення-рішення, що винесене на підставі акту перевірки, вважає правомірним та таким, що не підлягає скасуванню.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ "Альфа-Дніпро" (ідентифікаційний код 30311148) 01.02.1999 зареєстровано як юридичну особу виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області. Позивач перебуває на податковому обліку у Кременчуцькій ОДПІ з 09.02.1999, платником податку на додану вартість зареєстрований 18.02.1999, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію платника ПДВ №100338055.

Основним видом діяльності позивача згідно засновницьких документів є проведення розслідувань та забезпечення безпеки, консультування з питань комерційної діяльності та управління, інше фінансове посередництво, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту, інші види оптової торгівлі.

Кременчуцькою ОДПІ в період з 16.02.2011 по 17.03.2011 проведено камеральну перевірку податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ "Альфа-Дніпро" за листопад - грудень 2010 року.

За результатами перевірки податковим органом 17.03.2011 складено акт №1318/15-322/30311148, в якому зафіксовано порушення позивачем пункту 1.7 статті 1, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого завищено податковий кредит та відповідно занижена сума ПДВ, що за підсумками звітного періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету в розмірі 29266,66 грн, в тому числі: за листопад 2010 року на суму 14633,33 грн та за грудень 2010 року на суму 14633,33 грн.

Так, в ході перевірки згідно податкової звітності ТОВ "Альфа-Дніпро" перевіряючим встановлено, що позивач формує податковий кредит від контрагента ТОВ "БТС "Арон", керівником, бухгалтером та засновником якого є ОСОБА_3, який одночасно значиться посадовою особою ще 4-х підприємств. Згідно податкової звітності у ТОВ "БТС "Арон" відсутні основні засоби та нематеріальні активи, тобто відсутні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби. 18.02.2011 за результатами виїзду співробітників відділу податкової міліції Кременчуцької ОДПІ підприємство ТОВ "БТС "Арон" за юридичною адресою не встановлено.

Крім того, за результатами проведеного автоматизованого співставлення розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту встановлено, що в свою чергу основним постачальником ТОВ "БТС "Арон" в листопаді 2010 року є ТОВ "Компанія Промресурс ЛТД", яке має ознаки фіктивності. Таким чином, податковий орган дійшов до висновку, що позивачем перераховувались кошти без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об'єкта оподаткування, несплати податків, що призвело до втрати дохідної частини державного бюджету.

На підставі висновку акта перевірки Кременчуцькою ОДПІ 31.03.2011 прийнято податкове повідомлення-рішення №/1060, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 36583,32 грн, в тому числі 29266,66 грн - за основним платежем та 7316,66 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності збільшення йому сум грошових зобовязань з податку на додану вартість, звернувся до суду з вимогою про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 31.03.2011 №/1060.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку податковому повідомленню-рішенню від 31.03.2011 №/1060, суд виходить з наступного.

Преамбулою Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР "Про податок на додану вартість" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №168/97-ВР) визначено, що цей Закон визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Таким чином, вказаний Закон регулює порядок обчислення і сплати податку на додану вартість.

Відповідно до чинного законодавства податок на додану вартість є податком на споживання товарів (робіт, послуг) на митній території України і платником його виступає кожний суб'єкт (юридична чи фізична особа), який є споживачем цих товарів (робіт, послуг), незалежно від факту походження товарів. При цьому особи за умови реєстрації їх як платників податку на додану вартість мають право відшкодовувати свої витрати із сплаченого податку за рахунок податку, отриманого з покупця. Тобто в Україні, як і в більшості країн, де є даний вид податку, застосовується непрямий метод оцінки доданої вартості - метод податкового кредиту, тобто сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, визначається як різниця між сумами податку, отриманого від покупців, і сумами податку, сплаченого постачальникам.

Як було встановлено судом, Кременчуцькою ОДПІ проведено камеральну перевірку податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ "Альфа-Дніпро" за листопад - грудень 2010 року, в результаті якої при перевірці повноти визначення податкового кредиту позивача встановлено його завищення за період листопад - грудень 2010 року в розмірі 29266,66 грн, в тому числі: за листопад 2010 року на суму 14633,33 грн та за грудень 2010 року на суму 14633,33 грн, у зв'язку із віднесенням до його складу сум податку на додану вартість за отримані послуги згідно укладених договорів з ТОВ "БТС "Арон".

Перелік документів, використаних при перевірці, викладено на сторінці 1 акту №1318/15-322/30311148 від 17.03.2011, а саме одна позиція - декларації з ПДВ за листопад, грудень 2010 року.

Як вбачається зі змісту вказаного акту, в основу його висновків покладено факт одночасного перебування керівника ТОВ "БТС "Арон" ОСОБА_3 посадовою особою ще 4-х підприємств, відсутності згідно податкової звітності у ТОВ "БТС "Арон" основних фондів, технічного персоналу, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, не встановлення його місцезнаходження 18.02.2011 за результатами виїзду співробітників відділу податкової міліції, а також те, що згідно автоматизованого співставлення розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту основним постачальником ТОВ "БТС "Арон" в листопаді 2010 року було ТОВ "Компанія Промресурс ЛТД", яке має ознаки фіктивності.

Тобто лише на підставі перевірки податкової звітності як позивача, так і його контрагента - ТОВ "БТС "Арон" податковим органом без дослідження жодних первинних бухгалтерських, фінансово-господарських документів, господарських договорів зроблено висновок про відсутність реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ "БТС "Арон" і як наслідок завищення податкового кредиту та відповідно заниження суми ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету в розмірі 29266,66 грн за листопад, грудень 2010 року.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону №168/97-ВР встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду.

Податкова накладна відповідно до підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Підпунктом 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР визначено, що якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Згідно із підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону №168/97-ВР не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6).

При цьому підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону №168/97-ВР передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Як свідчать матеріали справи, 02.08.2010 між позивачем (орендар) та ТОВ "БТС "Арон" (орендодавець) укладено договір оренди приміщення №10/08-1, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове володіння та платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться в будинку, який розташований за адресою: квартал 101, буд. 3-б, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, площа приміщення становить 25,00 кв.м. для розміщення охоронників групи реагування. 02.08.2010 між сторонами підписано акт приймання-передачі даного орендованого приміщення.

На виконання умов вказаного договору, ТОВ "БТС "Арон" було виписано рахунки-фактури №471 від 24.11.2010 та №513 від 13.12.2010, податкові накладні №24115 від 24.11.2010 на загальну суму 7000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 1166,67 грн, №13124 від 13.12.2010 на загальну суму 7000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 1166,67 грн. Між сторонами договору підписано акти приймання-здачі робіт (надання послуг) №10/08-1 від 30.11.2010 та №10/08-1 від 31.12.2010, згідно яких орендодавцем (ТОВ "БТС "Арон") надані орендарю (ТОВ "Альфа-Дніпро") послуги по договору оренди №08-1 від 02.08.2010 в листопаді та грудні 2010 року відповідно на суму по 7000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 1166,67 грн за кожний місяць. Підписанням вказаних актів сторони підтвердили про виконання умов договору оренди в строк, в повному обсязі та відсутність претензій одна до одної.

Судом встановлено, що доказами наявності у орендодавця вказаного приміщення є договір позички приміщення б/н від 05.04.2010, що укладений між ТОВ "БТС "Арон" (користувач) та ОСОБА_4 (позичкодавець), акт приймання-передачі приміщення. Доказами ж наявності у власності позичкодавця такого приміщення є свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 19.05.2005 (копії вказаних документів наявні в матеріалах справи).

Крім того, в матеріалах справи наявний лист-претензія від 18.11.2010 вих. №6/11-1, зі змісту якого судом встановлено, що ТОВ "БТС "Арон" звертається до позивача з проханням здійснити заходи реагування щодо правил використання працівниками ТОВ "Альфа-Дніпро" орендованого приміщення. Тобто, вказаний лист також підтверджує фактичне використання позивачем орендованого приміщення.

Позивач в повному обсязі розрахувався за оренду господарського приміщення у листопаді та грудні 2010 року у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №389 від 24.11.2010 та №422 від 13.12.2010 на загальну суму 14000 грн.

А відтак суд вважає, що позивачем правомірно на підставі податкових накладних №24115 від 24.11.2010 та №13124 від 13.12.2010 включені відповідні суми ПДВ до складу податкового кредиту за листопад - грудень 2010 року та відображено у податкових деклараціях з податку на додану вартість за вказаний період.

Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що 01.06.2010 між ТОВ "Альфа-Дніпро" (замовник) та ТОВ "БТС "Арон" (виконавець) укладено договір на здійснення послуг №10/06-1, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язки по інформаційно-консультаційному обслуговуванню за специфікою господарської діяльності замовника. Зміст та обсяг послуг визначаються замовником і виконавцем у календарному плані виконання робіт (додаток №1), який становить невід'ємну частину даного договору.

На виконання умов вказаного договору, ТОВ "БТС "Арон" було виписано рахунки-фактури №470 від 24.11.2010 та №512 від 13.12.2010, податкові накладні №24114 від 24.11.2010 на загальну суму 25800,00 грн, в т.ч. ПДВ - 4300,00 грн, №13123 від 13.12.2010 на загальну суму 25800,00 грн, в т.ч. ПДВ - 4300,00 грн.

Між сторонами договору підписано акти приймання-здачі робіт (надання послуг) №10/06-1 від 30.11.2010 та №10/06-1 від 31.12.2010, згідно яких виконавцем (ТОВ "БТС "Арон") надані замовнику (ТОВ "Альфа-Дніпро") інформаційно-консультаційні послуги по договору №10/06-1 від 01.06.2010 в листопаді та грудні 2010 року відповідно на суму по 25800,00 грн, в т.ч. ПДВ - 4300,00 грн за кожний місяць. Підписанням вказаних актів сторони підтвердили про виконання умов договору в строк, в повному обсязі та відсутність претензій одна до одної.

Крім того, для підтвердження реальності виконання умов договору №10/06-1 від 01.06.2011 позивачем надано до суду підписані виконавцем та замовником звіти про виконання календарного плану за листопад та грудень 2010 року згідно договору №10/06-1 від 01.06.2010, а також тематичний план по службовій підготовці охоронників та операторів ПЦО ТОВ "Альфа-Дніпро".

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем в повному обсязі здійснено розрахунок за надані у листопаді та грудні 2010 року інформаційно-консультаційні послуги, що підтверджується платіжними дорученнями №388 від 24.11.2010 та №423 від 13.12.2010, копії яких наявні у матеріалах справи.

Згідно податкових накладних №24114 від 24.11.2010 та №13123 від 13.12.2010 позивачем включені відповідні суми ПДВ до складу податкового кредиту за відповідний період (листопад - грудень 2010 року) та відображено у податкових деклараціях з податку на додану вартість за вказаний період.

Щодо надання ТОВ "БТС "Арон" позивачу в листопаді та грудні 2010 року послуг по технічному обслуговуванню засобів охоронної сигналізації та технічному обслуговуванню засобів відеонагляду та контролю доступу судом встановлено наступне.

01.03.2009 між ТОВ "Альфа-Дніпро" (охорона) та ЗАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" (власник) укладено договір №09/03-01 на охорону приміщень, відповідно до умов якого власник доручає, а охорона надає послуги з охорони контрольно-пропускних пунктів та здійснення на них пропускного режиму; власник доручає, а охорона приймає під спостереження об'єкти, розташовані на території ЗАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" за адресою: м. Кременчук, вул. 1905 року. Для якісного виконання своїх обов'язків охорона повинна підтримувати в робочому стані засоби відео нагляду та ОПС шляхом проведення регламентних та ремонтних робіт за свій рахунок та несе матеріальну відповідальність за їх збереження.

З метою належного виконання умов вказаного договору, позивачем (замовником) 02.08.2010 були укладені договори на виконання робіт по технічному обслуговуванню №10/08-3 та №10/08-2 з ТОВ "БТС "Арон" (виконавцем).

Відповідно до договору №10/08-2 замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт по технічному обслуговуванню засобів відеонагляду та контролю доступу встановлених на обєктах ЗАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" за адресою: м. Кременчук, вул. 1905 року, 19. Технічне обслуговування включає в себе наступні заходи: здійснення технічного нагляду за дотриманням правил технічної експлуатації засобів відеонагляду та контролю доступу; здійснення планових регламентних робіт, необхідних для утримання засобів відеонагляду та контролю доступу у робочому стані; усунення несправності по виклику замовника; надання технічної допомоги виконавцю у питаннях експлуатації засобів відеонагляду та контролю доступу; проведення інструктажу відповідальних за експлуатацію осіб замовника, розробка інструкції з експлуатації засобів відеонагляду та контролю доступу; видання технічних рекомендацій, щодо поліпшення роботи засобів відеонагляду та контролю доступу; технічний огляд на предмет технічної можливості та економії потреби подальшого використання системи відеонагляду та контролю доступу (кожних 5 років); розробка проектно-технічної документації на переобладнання, в разі потреби, діючих установок або їх заміни на нове обладнання.

Згідно умов договору №10/08-3 замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт по технічному обслуговуванню засобів охоронної сигналізації, встановлених на об'єктах замовника. Технічне обслуговування включає в себе наступні заходи: здійснення технічного нагляду за дотриманням правил технічної експлуатації охоронної сигналізації; здійснення планових регламентних робіт, необхідних для утримання засобів охоронної сигналізації у робочому стані; усунення несправності по виклику замовника; надання технічної допомоги виконавцю у питаннях експлуатації засобів охоронної сигналізації; проведення інструктажу відповідальних за експлуатацію осіб замовника, розробка інструкції з експлуатації засобів охоронної сигналізації; видання технічних рекомендацій, щодо поліпшення роботи засобів охоронної сигналізації; технічний огляд на предмет технічної можливості та економії потреби подальшого використання охоронної сигналізації (кожних 5 років); розробка проектно-технічної документації на переобладнання, в разі потреби, діючих установок або їх заміни на нове обладнання.

Додатком №1 до договору №10/08-3 сторони погодили розрахунок вартості по технічному обслуговуванню засобів охоронної сигналізації, який складає 30000 грн щомісячно.

Додатком №1 до договору №10/08-2 сторони погодили розрахунок вартості по технічному обслуговуванню засобів відеонагляду та контролю доступу, який складає 25000 грн щомісячно.

На виконання умов вказаних договорів, ТОВ "БТС "Арон" було виписано рахунки-фактури №472 від 24.11.2010, №473 від 24.11.2010, №514 від 13.12.2010 та №515 від 13.12.2010, податкові накладні №24116 від 24.11.2010 на загальну суму 25000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 4166,67 грн, №13125 від 13.12.2010 на загальну суму 25000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 4166,67 грн, №24117 від 24.11.2010 на загальну суму 30000,00 грн, в тому числі ПДВ 5000,00 грн, №13126 від 13.12.2010 на загальну суму 30000,00 грн, в тому числі ПДВ 5000,00 грн (копії вказаних документів наявні в матеріалах справи).

Між сторонами договору підписано акти приймання-здачі робіт (надання послуг) №10/08-2 від 30.11.2010, №10/08-3 від 30.11.2010, №10/08-2 від 31.12.2010 та №10/8-3 від 31.12.2010, згідно яких виконавцем (ТОВ "БТС "Арон") надані замовнику (ТОВ "Альфа-Дніпро") послуги по технічному обслуговуванню засобів охоронної сигналізації, засобів відеонагляду та контролю доступу згідно договорів №10/08-2, №10/08-3 від 02.08.2010 в листопаді та грудні 2010 року відповідно на суму по 25000,00 грн та 30000 грн за кожний місяць. Підписанням вказаних актів сторони підтвердили про виконання умов договору в строк, в повному обсязі та відсутність претензій одна до одної.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем здійснено розрахунок з контрагентом за надані послуги по технічному обслуговуванню засобів охоронної сигналізації та технічному обслуговуванню засобів відеонагляду та контролю доступу у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №390 від 24.11.2010, №391 від 24.11.2010, №424 від 13.12.2010 та №425 від 13.12.2010, копії яких залучені до матеріалів справи.

Згідно податкових накладних №24116 від 24.11.2010, №13125 від 13.12.2010, №24117 від 24.11.2010, №13126 від 13.12.2010 позивачем включені відповідні суми ПДВ до складу податкового кредиту за відповідний період (листопад - грудень 2010 року) та відображено у податкових деклараціях з податку на додану вартість за вказаний період.

Посилання в судовому засіданні представника відповідача на те, що оскільки в актах приймання - здачі наданих послуг не наведено перелік робіт, які були проведені ТОВ "БТС "Арон" по технічному обслуговуванню засобів охоронної сигналізації, відеонагляду та контролю доступу у листопаді та грудні 2010 року, то вони не є належними доказами фактичного надання таких послуг, судом відхиляються з огляду на наступне.

Правила ведення податкового обліку з податку на додану вартість законодавством окремо не визначені, а тому до уваги береться загальна вимога відповідності податкового обліку бухгалтерському, ведення якого передбачає обовязкову наявність первинних документів, що підтверджують ту чи іншу господарську операцію.

За змістом статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" акти приймання-здачі виконаних робіт, наданих послуг є первинними документами, які підтверджують факт виконання робіт (надання послуг). При цьому, законодавством не визначено окремих вимог до оформлення актів виконання робіт (надання послуг).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що акти приймання-здачі робіт (надання послуг), що надані позивачем, є належними та допустимими доказами, що підтверджують надання позивачу послуг по технічному обслуговуванню засобів охоронної сигналізації, засобів відеонагляду та контролю доступу.

З приводу доводів представника відповідача щодо відсутності з боку позивача належних обґрунтувань вартості наданих послуг по технічному обслуговуванню засобів охоронної сигналізації, відеонагляду та контролю доступу, суд вважає за необхідне зазначити слідуюче.

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Суд звертає увагу на відсутність у податкової інспекції повноважень обмежувати права учасників договорів при визначенні умов договору.

Відповідно до положень статті 903 ЦК України (плата за договором про надання послуг), якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Вартість послуг є суттєвою умовою договору про надання послуг і тільки учасникам такого договору надано право узгоджувати розмір, порядок оплати та інші умови договору в разі потреби.

З огляду на те, що сторони при укладанні договору про надання послуг є вільними у визначенні та встановленні вартості таких послуг, позивачем та ТОВ "БТС "Арон" і було у добровільному порядку встановлено та узгоджено вартість послуг по технічному обслуговуванню засобів охоронної сигналізації та технічному обслуговуванню засобів відеонагляду та контролю доступу саме в розмірі 25000 грн та 30000 грн. Доказів того, що вказана вартість є завищеною, не відповідає рівню ринкових чи звичайних цін податковим органом не наведено.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ЗАТ "Джей Ті Інтернешнл Україна" за послуги по охороні в листопаді, грудні 2010 року перераховано позивачу по 150750 грн за кожен місяць, що підтверджується платіжними дорученнями. Тобто позивачем повністю покрито витрати за надані ТОВ "БТС "Арон" послуги по технічному обслуговуванню.

Щодо контрагента позивача - ТОВ "БТС "Арон" суд зазначає, що факту визнання недійсним або анулювання свідоцтва про державну реєстрацію на момент здійснення господарських операцій ним не встановлено, останній був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі, а також мав свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Також відхиляються судом доводи відповідача щодо відсутності у ТОВ "БТС "Арон" необхідних умов для здійснення господарських операцій, основних фондів, трудових ресурсів, оскільки ним могли використовуватися залучені трудові ресурси та орендовані основні засоби. Доказів того, що ТОВ "БТС "Арон" не використовувало залучені трудові ресурси та орендовані основні засоби відповідачем суду не надано.

Крім цього, суд зазначає, що ТОВ "БТС "Арон" подано до ДПІ у Печерському районі м. Києві податкові декларації з податку на додану вартість з додатками за листопад 2010 року 17.12.2010 та за грудень 2010 року 18.01.2011 (копії податкових декларацій наявні у матеріалах справи). При цьому, зазначені у рядку 1 розділу І "Податкові зобов'язання" додатку № 5 до декларації за листопад 2010 року та у рядку 4 розділу І "Податкові зобов'язання" додатку № 5 до декларації за грудень 2010 року суми податкових зобов'язань ТОВ "БТС "Арон" відповідають сумам податкового кредиту ТОВ "Альфа-Дніпро" за листопад, грудень 2010 року.

Стосовно не встановлення за юридичною адресою підприємства ТОВ "БТС "Арон" за результатами виїзду співробітників відділу податкової міліції Кременчуцької ОДПІ, який здійснено 18.02.2011, суд зазначає про те, що господарські операції між позивачем та ТОВ "БТС "Арон" відбувались ще в листопаді та грудні 2010 року.

Таким чином, з вищенаведених підстав судом відхиляються посилання податкового органу щодо фіктивності господарських відносин з надання послуг між позивачем та ТОВ "БТС "Арон", та як наслідок - твердження Кременчуцької ОДПІ щодо неправомірного віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум, підтверджених податковими накладними, отриманими від ТОВ "БТС "Арон".

В ході судового розгляду доведено, що позивачем правомірно на підставі належним чином оформлених податкових накладних №24115, №24116, №24117, 24114 від 24.11.2010 та №13123, №13124, 13125, №13126 від 13.12.2010 та інших первинних документів включено до складу податкового кредиту за листопад та грудень 2010 року суму ПДВ у загальному розмірі 29266,66 грн.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, незважаючи на вимогу частини 2 статті 71 цього Кодексу щодо процесуального обовязку відповідача, суду не надано жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом при здійснені ними договірних відносин взаємоузгоджених зловмисних дій, не спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Наявності таких доказів, зокрема вироку суду, постановленого у кримінальній справі стосовно посадових осіб ТОВ "БТС "Арон" та ТОВ "Альфа-Дніпро, судом при виконанні вимог статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України не виявлено.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи на те, що податкове повідомлення-рішення є правовим актом індивідуальної дії, та згідно частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне, згідно частини 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 31.03.2011 №/1060 та визнати його протиправними і скасувати.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

У зв'язку з цим, з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 3,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Дніпро" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції у Полтавській області від 31.03.2011 № /1060 .

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Дніпро" () витрати зі сплати судового збору в сумі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 15 вересня 2011 року.

Суддя О.В. Гіглава