Справа № 2а-3008/11/0970
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2011 р. Справа № 2a-3008/11/0970

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Скільський І.І., розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Рогатинського районного центру зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю в сумі 121,33 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2011 року Рогатинський районний центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю в сумі 121,33 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі поданої заяви ОСОБА_1 та укладеного із Рогатинським районним центром зайнятості договору щодо професійного навчання, її направлено на перепідготовку за обраною спеціальністю покоївка розряд 3, у Івано-Франківський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості. Відповідно до наказу №214 Н від 27.07.2011 року Івано-Франківського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості у зв`язку із невідвідуванням занять ОСОБА_1 відраховано з числа слухачів курсової підготовки групи «покоївка». 01.08.2011 року Рогатинським районним центром зайнятості на виконання даного наказу Рогатинським районним центром зайнятості прийнято наказ № 418 від 01.08.2011 року про повернення незаконно одержаної матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітної за період професійного навчання з 24.06.2011 року по 30.06.2011 року в сумі 121,33 грн. Таким чином, одержана відповідачем матеріальна допомога у період професійної підготовки з 24.06.2011 року по 30.06.2011 року в сумі 121,33 грн. підлягає поверненню.

21.09.2011 року судом прийнято ухвалу про відкриття скороченого провадження по даній адміністративній справі, яку разом із копією позовної заяви та доданими до неї документами направлено відповідачу для подання заперечення або заяви про визнання позову, яку відповідачем отримано 24.09.2011 року.

Відповідно до ч.4 ст183-2 КАС України про відкриття скороченого провадження суд виносить ухвалу, копія якої невідкладно надсилається відповідачу разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів. В ухвалі в обов'язковому порядку зазначаються строк подання заперечення проти позову, порядок його подання, а також наслідки неподання такого заперечення. Відповідач у десятиденний строк з дня одержання такої ухвали та копій документів може подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

Проте, заперечення або заяви про визнання позову від відповідача на адресу суду, у строки передбачені ст. 183-2 КАС України, не надходили.

Згідно із п.2 ч.5 ст.183-2 КАС України справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше трьох днів з дня закінчення строку, передбаченого частиною третьою цієї статті, якщо до суду не було подано заперечення відповідача та за умови, що справа розглядається судом за місцезнаходженням відповідача.

Суд, розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України - без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.02.2011 року громадянка ОСОБА_1 зверталася до Рогатинського арайонного центру зайнятості як така, що шукає роботу .

Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Закон України "Про зайнятість населення" визначає правові, економічні та організаційні основи зайнятості населення України і його захисту від безробіття, а також соціальної гарантії з боку держави в реалізації громадянами права на працю.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Згідно частини 4 статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" у разі відсутності підходящої роботи рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистими заявами з восьмого дня після реєстрації у центрі зайнятості за місцем проживання як таких, що шукають роботу. Реєстрація громадян провадиться при пред'явленні паспорта і трудової книжки, а в разі потреби військового квитка, документа про освіту або документів, які їх замінюють.

У відповідності до підпункту "б" пункту 3 статті 1 Закону України "Про зайнятість населення" до зайнятого населення належать громадяни, які забезпечують себе роботою самостійно, включаючи підприємців.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про зайнятість населення»14.02.2011 року гр. ОСОБА_1, надано статус безробітної.

21.06.2011 року ОСОБА_1 подано заяву з проханням направлення її на курси перепідготовки за спеціальністю покоївка розряд - 3.

23.06.2011 року між ОСОБА_1 та Рогатинським районним центром зайнятості укладено договір №960/63-11-1 щодо її професійного навчання, та направлено на перепідготовку за обраною спеціальністю у Івано-Франківський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не відвідувала заняття, чим порушила умови договору, Івано-Франківським центром професійно-технічної освіти державної служби зайнятості видано наказ №214-Н від 27.07.2011 року про відрахування ОСОБА_1 зі складу слухачів групи «Покоївка»(а.с.14).

Згідно ч.3 статті 36 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. У разі припинення професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації за направленням державної служби зайнятості без поважних причин або відмови працювати за одержаною професією (спеціальністю) із застрахованих осіб стягується сума витрат на професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації.

Крім того, слід зазначити, що вартість професійного навчання ОСОБА_1 у Івано-Франківському центрі професійно-технічної освіти Державної служби зайнятості, становить 121,33 грн. Вказані кошти відповідачем не повернуто. На підставі цього Рогатинським районним центром зайнятості направлявся наказ від 01.08.2011 року №418 про повернення затрачених коштів, який залишений відповідачем без виконання.

У відповідності до пункту 4.4. Інструкції „Про порядок укладення договорів з навчальними закладами, підприємствами і громадянами, які звертаються в державну службу зайнятості щодо підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України 29.03.1993 року № 19, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.04.1993 року за № 21, у разі припинення професійного навчання без поважної причини слухач повинен відшкодувати, згідно з чинним законодавством, державній службі зайнятості всі витрати на його навчання.

Відповідач, у порушення Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", не повернула позивачу незаконно отриману допомогу по безробіттю, виплачену їй у вказаній вище сумі

Частиною третьою статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач у порушення статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" безпідставно отримала матеріальну допомогу у період професійної підготовки в розмірі 121,33 грн. за період з 24.06.2011 року 30.06.2011 року, яка підлягає поверненню Івано-Франківському міському центру зайнятості.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.2, ст.ст. 8-14, ст.86, ст.183-2, Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ід.код НОМЕР_1, вул.Заставна, 53, с.Путятинці, м.Рогатин, Рогатинський район, Івано-Франківська область) на користь Рогатинського районного центру зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття допомогу по безробіттю в сумі 121 (сто двадцять одна гривня) 33 копійки.

Відповідно до ч.9 ст.183-2 постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення.

Відповідно до ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарження не підлягає.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_2