Справа № 2а-1670/10426/11
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2011-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/10426/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

при секретарі Протас О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_1, про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2011 року Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_1, про скасування постанови від 23.11.2011 року ВП № 16983812.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області від 23.11.2011 року на позивача накладено штраф у розмірі 1360 грн. за невиконання виконавчого листа № 2а-1169, виданого 26.01.2009 року Полтавським окружним адміністративним судом. Вважає вказану постанову неправомірною, оскільки позивачем оскаржено постанову відповідача про накладення штрафу в сумі 680 грн., що виключає повторність накладення штрафу. Також, вказував, що не являється розпорядником грошових коштів відповідно до положення про територіальні управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління ПФУ 30.04.2002 року № 8-2. Позивач проводить нарахування пенсійних виплат та надсилає документи до платника пенсійних виплат. Стверджував, що ним здійснено всі необхідні дії щодо виконання рішення суду, однак відповідачем, при винесенні спірної постанови про накладення штрафу, проігноровані зазначені обставини.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу. В письмових запереченнях відповідач просив відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи тим, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обовязковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обовязок. Вважає, що виконання такого рішення не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань. Посилався на те, що державний виконавець діяв у межах повноважень, здійснював виконавче провадження в спосіб і порядок, визначений Законом України "Про виконавче провадження".

Суд, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи документи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2009 року у справі № 2-а-1169/09 зобовязано Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Для примусового виконання постанови від 20.01.2009 року у справі № 2-а-1169/09 Полтавським окружним адміністративним судом 26.01.2009 року видано виконавчий лист № 2-а-1169/09.

Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області 30.01.2010 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

17.05.2011 року підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області винесено постанову ВП № 16983812 про заміну сторони виконавчого провадження, якою на підставі ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 04.05.2011 року замінено сторону у виконавчому провадженні з Управління Пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві на Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві.

14.10.2011 року державним виконавцем надіслано на адресу Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві запит щодо вжиття заходів, спрямованих на виконання рішення суду.

Листом від 21.10.2011 року боржник повідомив відповідача про виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1

03.11.2011 року постановою державного виконавця на боржника за невиконання рішення суду накладено штраф в сумі 680 грн.

У зв'язку із повторним невиконанням боржником рішення суду без поважних причин 23.11.2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1 360 грн.

Позивач, не погоджуючись із постановою від 23.11.2011 року, звернувся до суду про її скасування.

Преамбулою Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України від 04.11.2010 року № 2677-VI, який діє з 09.03.2011 року) визначено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зміст дій, які повинен вчиняти державний виконавець з приводу примусового виконання судових рішень, передбачений, зокрема, статтею 89 зазначеного Закону.

Частиною 1 статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

На підставі вказаної правової норми державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області на боржника - Управління Пенсійного фонду Київського району в м. Полтаві накладено штраф у розмірі 680 грн. за невиконання рішення суду. Зазначена постанова направлена боржнику разом із вимогою виконати рішення суду в 5-денний строк з дня отримання постанови про накладення штрафу, проте рішення суду боржником не було виконано. Доказів оскарження вказаної постанови позивачем суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 89 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

У зв'язку із повторним невиконанням боржником рішення суду без поважних причин 23.11.2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1 360 грн.

Позивач вказував на виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, на підтвердження своїх доводів надав суду копію розпорядження від 26.05.2011 року щодо нарахування ОСОБА_1 недоодержаної пенсії за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

При цьому суд враховує, що судовим рішенням на позивача було покладено обов'язок вчинити дії по нарахуванню та виплаті грошових коштів, однак доказів проведення відповідних виплат ОСОБА_1 або інших доказів, які б свідчили про вжиття позивачем відповідних заходів, спрямованих на здійснення виплат перерахованої пенсії, суду не надано.

Таким чином, позивачем не надано доказів того, що на момент винесення постанови про накладення штрафу у розмірі 1 360 грн. ним здійснювалися дії по виплаті грошових коштів, тобто вживалися заходи направлені на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 20.01.2009 року у справі № 2а-1169 у повному обсязі, або поважних причин її невиконання.

Позивач посилається на відсутність грошових коштів на виплату як на поважну причину невиконання судового рішення.

Дане твердження позивача судом оцінюється критично зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У статті 17 Закону від 23.02.2006 року № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Складовою принципу верховенства є вимога юридичної визначеності, відповідно до якої остаточне рішення суду не може піддаватись сумніву, а також належне виконання судових рішень проти органів державної влади: Принцип верховенства права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, який є невідємним аспектом всіх статей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зобовязує державу та будь-який державний орган виконувати судові розпорядження чи рішення, ухвалені проти держави (органу) (параграф 87 рішення Європейського Суду з прав людини: Гасан і Чеус проти Болгарії від 26.10.2000 року).

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обовязковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов'язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відсутність відповідного фінансування не може бути визнана поважною причиною невиконання судового рішення з огляду на те, що за своїм характером є або бездіяльністю, або юридично неспроможною дією і не вказує на належне ставлення боржника до процесу організації виконання судового рішення.

Відсутність же грошових коштів для їх виплати може бути підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення на підставі статті 36 Закону України "Про виконавче провадження", проте не є підставою для ухилення від виконання судового рішення.

Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві обставини не є поважними причинами невиконання судового рішення та не можуть бути підставою для скасування постанови про накладення штрафу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при винесенні спірної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження", позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області, третя особа: ОСОБА_1, про скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 03 січня 2012 року.

Суддя А.Б. Головко