Справа № 2а-14774/10/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

20 жовтня 2010 року № 2а-14774/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва
до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу у розмірі 48 418,62 гривні
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась Державна податкова інспекція у Голосіївському районі м. Києва з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 стягнення податкового боргу у розмірі 48 418,62 гривні.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; подано адміністративний позов у строк, установлений; немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 7 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд повертає позовну заяву позивачу, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, подано суб'єктом владних повноважень до закінчення строку, передбаченого статтею 99 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

В порушення ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано суду доказів, якими підтверджується факт надіслання та отримання відповідачем податкових повідомлень-рішень від 19.05.2009 року № /0, від 19.05.2009 року № /0, від 19.05.2009 р. № 000097/1740/0 на підставі яких позивачем заявлено вимогу про стягнення грошових коштів. За відсутності в матеріалах позовної заяви підтвердження факту отримання відповідачем вказаних рішень неможливо встановити, чи подано адміністративний позов після закінчення строку на оскарження рішення суб'єкта владних повноважень та, відповідно, чи наявні підстави для відкриття провадження у страві з огляду на приписи п. 7 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається представником, то у ній зазначаються імя представника, його поштова адреса, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є. Одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Як вбачається з матеріалів позовної заяві, яка підписана представником позивача, але в ній не зазначено вищенаведеної інформації щодо представника. Крім того, не надано оригіналу довіреності на імя представника, як то передбачено ч. 1 та 3 ст. 58, ч. 5 ст. 106 КАС України.

Всупереч вимогам частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не надано актуальний (станом на час звернення до суду) витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців із зазначенням адреси відповідача, що унеможливлює дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення дієздатності відповідача та належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи та, відповідно створює перешкоди для відкриття, зокрема, скороченого провадження у справі (ст. 183-2 КАС України).

У взаємозвязку з вищенаведеним, суд відзначає, що виходячи з тексту позовної заяви відповідач проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, що також вказано у довідці ф. № 4-ООП, свідоцтві про державну реєстрацію. В той же час и витязі з ЄДР, відповідач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, що свідчить про суперечливість наданої позивачем інформації, що в свою чергу створює перешкоди для належного повідомлення відповідача, а відтак наведені недоліки є перешкодою для відкриття провадження у справі.

Крім того, частиною 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень. Суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, всупереч вимогам частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не надано доказу надіслання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів. Суд не приймає до уваги наданий Позивачем в якості доказу надсилання Відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів розрахунковий документ від 15.10.2010 року, оскільки за змісту даного розрахункового документу не вбачається, які саме документи направлялися Відповідачу. Порядок надання послуг поштового зв'язку, права та обов'язки операторів поштового зв'язку і користувачів послуг поштового зв'язку визначено Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (надалі також Правила). Відповідно до пункту 2 Правил розрахунковий документ це документ встановленої відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку. Враховуючи вищевикладене, наданий Позивачем розрахунковий документ, лише підтверджує факт надання йому послуг відділенням поштового звязку, однак не містить інформації щодо того, який саме перелік документів направлявся цим поштовим відправленням Відповідачу.

Належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі з дотриманням вимог ст. 106 КАС України, є бланк опису вкладення, який заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник об'єкта поштового зв'язку перевіряє відповідність вкладення опису, розписується на обох його примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Таким чином, Позивачем не надано суду доказів на підтвердження надіслання Відповідачу саме копії позовної заяви та доданих до неї документів, як того вимагає частина 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Письмовими доказами є документи, які за змістом ч. 2 ст. 69, ч. 4 ст. 79, п. 6 ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

Згідно з пунктом 5.27 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 р. № 55 копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа.

В порушення зазначених вимог, додані до позовної заяви документи засвідчені невідомою особою, без визначення посади цієї особи, без визначення дати засвідчення, без надання доказів уповноваження такої особи (довіреності).

У взаємозвязку з вищенаведеним, суд зазначає що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України дана категорія спорів підлягає розгляду та вирішенню в порядку скороченого провадження (без проведення судового засідання та виклику сторін, на підставі наявних доказів), а отже відсутність всіх доказів в обґрунтування позовних вимог створює перешкоди для відкриття скороченого провадження та вирішення справи в скороченому провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 01 листопада 2010 року включно, а саме: надати суду докази направлення та вручення вищезгаданих податкових повідомлень-рішень відповідачу; усунути недоліки позовної заяви в частині невизначеності в ній вищевказаної інформації про представника, який підписав позовну заяву, а також оригіналу довіреності на імя представника, який підписав позовну заяву; актуальний витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців із зазначенням адреси відповідача; надати докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві; надати належним чином засвідчені копії документів, залучених до позовної заяви.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків до 01 листопада 2010 року включно.

3.Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін