Справа № 2а-16249/10/2670
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

12 квітня 2011 року м. Київ № 2а-16249/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Костенка Д.А., суддів: Огурцова О.П., Шрамко Ю.Т.,

при секретарі судового засідання Тимкович І.О.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

клопотання представника Державної податкової адміністрації України про закриття прова-дження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елла Ойл" до Державної податкової адміністрації України про скасування рішення від 5 листопада 2010 року № 11708/6/25-0215,

в с т а н о в и в:

ТОВ "Елла Ойл" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПА України, в якій просить скасувати рішення від 5 листопада 2010 року № 11708/6/25-0215, яким залишено без змін рішення ДПА в м. Києві від 14 жовтня 2010 року № 5469/10/25-214 та податкове повідомлення-рішення ДПІ у Печерському районі м. Києва від 16 лютого 2010 року № /0.

Представником ДПА України подано клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання мотивовано тим, що оскаржуване рішення не є нормативно-правовими актами та правовими актами індивідуальної дії у розумінні положень ст. 17 КАС, а тому компетенція адміністративних судів на такий спір не поширюється. Пояснив, що провадження у справі слід закрити в цій частині, однак не зазначив суду, в порядку якого судочинства мають розглядатися такі позовні вимоги.

Представник позивача заперечив проти закриття провадження, зазначивши, що законодавством передбачено оскарження таких рішень, а відповідачем самостійно вказано у своєму рішенні про можливість його оскарження до суду поряд із податковим повідомленням-рішенням.

Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого клопотання про закриття провадження у справі щодо частини позовних вимог, з таких підстав.

Спірні правовідносини між позивачем та ДПА України виникли з приводу розгляду суб'єктами владних повноважень податковими органами скарг платника податків на рішення податкового органу нижчого рівня під час процедури апеляційного узгодження податкового зобов'язання та правомірності рішення відповідача прийнятого за результатами адміністративного оскарження.

Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Пунктом 3 ст. 10 Закону України від 25 червня 1991 року № 1251-XII "Про систему оподаткування", чинного на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів), мають право оскаржувати у встанов-леному законом порядку рішення державних податкових органів та дії їх посадових осіб.

Статтею 14 Закону України від 4 грудня 1990 року № 509-XII "Про державну податко-ву службу в Україні" встановлено, що рішення, дії або бездіяльність органів державної пода-ткової служби та їх посадових осіб можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

Згідно із пп. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", чинного на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право платника податків звернутися до контролюючого органу та контролюючих органів вищого рівня із скаргою, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом.

У цьому ж підпункті зазначено, що остаточне рішення вищого (центрального) органу контролюючого органу за заявою платника податків не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене у судовому порядку.

Наведені положення чинного законодавства дають підстави вважати, що рішення податкових органів про результати розгляду скарг платників податків, прийняті на виконання своїх владних управлінських функцій та можуть бути оскаржені таким платником податків до суду.

При цьому в даних спірних правовідносинах податковий (контролюючий) орган виступає як суб'єкт владних повноважень, а переданий на вирішення суду спір відповідає визначенню справи адміністративної юрисдикції (п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС).

Розгляд і вирішення справ адміністративної юрисдикції здійснюється адміністра-тивними судами у порядку адміністративного судочинства, визначеному КАС.

Суд зауважує, що даний спір не віднесено процесуальним законом ні до юрисдикції цивільних, кримінальних, господарських судів чи Конституційного Суду України. Такі вимоги не можуть розглядатися і у порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, клопотання не підлягає задоволенню, а провадження у справі щодо частини позовних вимог не підлягає закриттю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 17, 157, 160, 165 КАС, суд

у х в а л и в:

Відмовити представнику Державної податкової адміністрації України у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Головуючий суддя Д.А. Костенко

Судді: О.П. Огурцов

ОСОБА_3