Справа № 804/34/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2015-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 р. Справа № 804/34/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЦарікової О.В.,
секретаря судового засідання:Безрученко К.В.,
представника позивача Казанцева С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Плюс» до Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.01.2015 відкрито провадження в адміністративний справі № 804/34/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 21.01.2015 о 13:00.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача у судове засідання 19.03.2015 не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату,час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі наказу від 07.11.2014 № 1134 Лівобережною об'єднаною державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість ТОВ «Оріон Плюс» під час здійснення взаємовідносин з ТОВ «Акцент - Медіа» за період: січень, вересень 2012 року, результати перевірки оформлені актом від 19.11.2014 № 4397/2203/31076085.
Зазначені висновки зроблені контролюючим органом, у зв'язку з наступними обставинами.
Під час перевірки податковим органом встановлено, що основний вид діяльності ТОВ «Акцент - Медіа»: виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм, але згідно наданих первинних документів за січень, вересень 2012 року ТОВ «Акцент - Медіа» поставляло товар (фанеру, трубу).
Також, під час перевірки контролюючим органом використано акт Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровського Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 20.06.2014 №717/22-01/36495555 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Акцент - Медіа» щодо підтвердження здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.07.2011 по 30.04.2014». В означеному акті встановлено про відсутність вказаного підприємства за місцезнаходженням, з огляду на що, встановлено відсутність (незначну кількість) трудових та матеріальних ресурсів, виробничої бази, складських приміщень та зазначено, що через ТОВ «Акцент - Медіа» проходили тільки грошові потоки, що ставить під сумнів фактичне постачання товару (робіт/послуг). Таким чином, податковим органом зазначено, що неможливо підтвердити факт реального здійснення господарської діяльності. ТОВ «Оріон Плюс» є частково посередником придбаних товарів, які в подальшому поставлені ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5, однак у видаткових накладних, складених на підтвердження відвантаження ТОВ «Оріон Плюс» товарів на адресу вказаних осіб, відсутні обов'язкові реквізити, які необхідні бути у первинному документі, а саме: не вказані посада та ПІБ особи, відповідальної за здійснення господарської операції.
Разом з тим, в акті зазначено (на стор. 8 акту), що придбаний товар (фанера ФСФ 6 см., 18 см 2440*1220 ІІ/ІV ДСТУ 3916.1-96) від ТОВ «Акцент-Медіа» у вересні 2012 року використаний для господарської діяльності, згідно укладеного договору зберігання товарно -матеріальних цінностей ТОВ «Оріон Плюс» - власник від 01.12.2012 № 869 з КП «Дніпроуніверсал» - Зберігач, в якому згідно п. 4.8 даного договору зазначено, що покращення умов зберігання, утеплення орендоване приміщення здійснюється за рахунок власника.
Дослідивши надані сторонами докази та обставини справи, суд не погоджується із позицією податкового органу щодо нереальності господарських операцій між ТОВ «Оріон Плюс» та ТОВ «Акцент - Медіа» у перевіряємому періоді, у зв'язку з наступним.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як - от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів, тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку, тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, у якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.
В Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 06.05.2011 №742/11/13-11 зазначено, що згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між ТОВ «Оріон Плюс» та ТОВ «Акцент - Медіа» і реальність зміни майнового стану першого.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, ТОВ «Оріон Плюс» на підставі договору купівлі - продажу від 10.01.2012 № 10012012 придбав у ТОВ «Акцент - Медіа» товар: фанеру ФСФ 6 см., 18 см 2440*1220 ІІ/ІV ДСТУ 3916.1 - 96 та трубу 8734-75 d 38 х 5,0.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 ( далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні2 господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Що стосується помилок в оформленні видаткових накладних, а саме: відсутності необхідних реквізитів (ПІБ підприємства, який отримував товар), на які посилається відповідач, суд зазначає, що у відповідності до Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 № 1936/11/13-11 «Щодо підтвердження даних податкового обліку» документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Більш того, під час розгляду справи представник позивача пояснив, що підпис на зазначених видаткових накладних в графі «Отримав» здійснено директором ТОВ «Оріон Плюс» ОСОБА_6
В процесі розгляду справи судом з'ясовано що вказаний товар (фанера ФСФ 6 см., 18 см 2440*1220 ІІ/ІV ДСТУ 3916.1-96) у ТОВ «Акцент - Медіа» придбаний позивачем для використання у власній господарській діяльності, а саме: для поліпшення приміщення, власником якого є ТОВ «Оріон Плюс». Вказаний факт засвідчується актами списання товарно - матеріальних цінностей від 02.10.2012 СпТ-000001 та від 03.10.2012 СпТ -000002, про що також вказано в акті перевірки ( на стор. 8).
Приміщення використовується для зберігання товарно - матеріальних цінностей позивача (власника) на охоронюваних закритих складських приміщеннях та на відкритих складських приміщеннях КП «Дніпроуніверсал» (зберігача) за договором від 01.01.2012 № 869. Згідно пункту 4.8. вказаного Договору сторонами визначено, що покращення умов зберігання, утеплення орендованого приміщення здійснюється за рахунок власника, тобто ТОВ «Оріон Плюс».
Судом також встановлено, що невикористана частина придбаних у ТОВ «Акцент -Медіа» товарів в подальшому реалізована позивачем на адресу фізичних осіб - підприємців ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується рахунками - фактурами, податковими та видатковими накладними, складеними ТОВ «Оріон Плюс» на адресу вказаних фізичних осіб - підприємців, які містяться в матеріалах справи.
Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 був викликаний судом у якості свідка та допитаний судом. Свідок ОСОБА_4 по суті наданих йому питань у судовому засіданні пояснив, що придбавав товар (трубу 8734-75 d 38 х 5,0) у ТОВ «Оріон Плюс», який отримував на складі у місті Дніпропетровську, по вул. Білостоцького, 143 на підставі видаткових накладних, як складалися у двох екземплярах. Перевезення товару здійснював за допомогою транспортних засобів, які винаймав самостійно через мережу Інтернет. Зазначений товар використав у власній господарській діяльності для здійснення ремонту у приміщенні, яке йому належить на праві власності, що розташоване у ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке міститься в матеріалах справи.
Стосовно твердження відповідача про те, що діяльність з постачання таких товарів як фанера та труба є нетиповою для ТОВ «Акцент - Медіа», основним видом діяльності якого за КВЕД є виробництво кіно- та відеофільмів, телевізійних програм (код КВЕД 59.11), то згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 20048746, зробленого судом, встановлено, що серед видів діяльності вказаного підприємства є також: діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (Код КВЕД 46.19), оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього ( код КВЕД 46.74); неспеціалізована оптова торгівля ( код КВЕД 46.90), вантажний автомобільний транспорт ( код КВЕД 49.41), дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук (код КВЕД 72.19). Відтак, дані доводи не можуть бути покладені в обґрунтування позиції податкового органу щодо нереальності господарської операції між ТОВ «Оріон Плюс» та ТОВ «Акцент-Медіа».
Зі змісту акту перевірки від 19.11.2014 № 4397/2203/31076085 випливає, що вказаний акт ґрунтується на висновках акту Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровського Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 20.06.2014 № 717/22-01/36495555 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Акцент - Медіа» щодо підтвердження здійснення господарських відносин, їх реальності та повноти відображення в обліку за період з 01.07.2011 по 30.04.2014».
Однак, суд зазначає про те, що сама собою наявність акту про неможливість проведення зустрічної звірки, складеного у відношенні контрагента платника податків, не може слугувати підставою для висновку податкового органу про відсутність реального здійснення господарської операції, оскільки таких висновків він може дійти виключно в ході проведення документальної перевірки підприємства та дослідження відповідних первинних документів.
Таким чином, факт здійснення господарських операцій між позивачем і його контрагентом - ТОВ «Акцент - Медіа» підтверджується первинними документами, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
На підставі вищезазначеного, судом встановлений рух активів від ТОВ «Акцент - Медіа» до позивача.
В процесі розгляду справи, судом на виконання вимог Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2014 № 1112/11/13-10 встановлено: факт здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ «Акцент - Медіа»; наявність спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції; зв'язок між фактом придбання товарів ТОВ "Оріон Плюс" і його господарською діяльністю; дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; факт надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п, 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. Виходячи з цього, суд вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь позивача витрати у розмірі 487 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 186, 254 КАС України, суд,
Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон Плюс» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 24 березня 2015 року.

Суддя О.В. Царікова