Справа № 2а-354/12/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2012-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 жовтня 2012 року № 2а-354/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявилися

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність від 30.12.2011 р. № 9.1-22/1132)

розглянувши у попередньому судовому засіданні заяву позивачки про (3) витребування із Ізмаїльського міськрайонного суду матеріалів справи № 2а-6120/11 за позовом ОСОБА_2 до КМ України та інших для залучення їх до адміністративної справи

за позовом ОСОБА_2
доКабінету Міністрів України
про визнання незаконними та скасування п. 4 Постанови КМУ від 10.11.2000 № 1686 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат пенсіонерам" та п. 2 Постанови КМУ від 03.01.2002 № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету",-
В С Т А Н О В И В:

07.07.2003 р. ОСОБА_2, зазначивши, що з 27.12.2000 р. має статус учасника війни, звернулась до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом від 04.03.2003 р. до Ізмаїльського міського відділу Пенсійного фонду України про визнання дій незаконними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, зобовязання вчинити певні дії, в якому, в контексті вирішення зазначених позовних вимог, позивачка посилається та аналізує положення п. 4 постанови КМ України від 10.11.2000 року № 1686 та п/п. «е»п. 2 постанови КМ України від 03.01.2002 р. № 1.

Остаточно позовні вимоги, адресовані в Ізмаїльській міськрайонний суд, позивачка звернула до КМ України, Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі, Державного казначейства України та просила: (стор. 3 «Итоговые исковые требования») визнати незаконними: п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2000 року № 1686 «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат пенсіонерам» та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 року № 1 Про підвищення розмірів пенсій інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету, а також просила визнати дії та бездіяльність Кабінету Міністрів України, Управління Пенсійного фонду України м. Ізмаїла Одеської області, Державного казначейства України незаконними, зобовязати вчинити певні дії, стягнути недоплачені суми підвищення пенсії, кошти, матеріальну та моральну шкоду із зазначених відповідачів.

При цьому, вимоги до КМ України щодо визнання незаконними та скасування наведених вище постанов КМ України в оскаржуваній частині були сформовані позивачкою 07.06.2004 року, що вбачається із її заяви до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.10.2011 (справа № 2а-6120/11) в порядку ст. 116 КАС України розєднано в самостійні провадження: (1) позовні вимоги ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про визнання незаконними та скасування п. 4 Постанови КМУ від 10.11.2000 № 1686 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат пенсіонерам" та п. 2 Постанови КМУ від 03.01.2002 № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" та (2) позовні вимоги ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїл Одеської області, Державного казначейства України про визнання дій та бездіяльності цих відповідачів незаконними, зобовязання вчинити певні дії, стягнення недоплачених сум підвищеної пенсії учасника війни, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.10.2011 р. (№ 2а-11212/11), справу, в порядку ст.ст. 24, 107, 110 КАС України в частині позовних вимог до КМ України щодо визнання незаконними наведених вище положень постанов КМ України та їх скасування прийнято до провадження суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2011 (справа № 2а-11212/11) справу за позовом ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України про визнання незаконними та скасування п. 4 Постанови КМУ від 10.11.2000 № 1686 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат пенсіонерам" та п. 2 Постанови КМУ від 03.01.2002 № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ, зазначену справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіну О.А.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазіна О.А. від 16.01.2012 р. справу прийнято до провадження та призначено попереднє судове засідання на 06.02.2012 р.

В попереднє судове засідання 06.02.2012 р. позивачка (представник позивачки) не зявилися. У попередньому судовому засіданні 06.02.2012 р. представником відповідача подано клопотання про залишення позову без розгляду на підставі положень ст. 99, 100 КАС України у звязку із пропуском позивачкою строку звернення до суду. У той же час, у звязку з неявкою позивачки та відсутністю відомостей про поважність причин неприбуття, розгляд даного клопотання та проведення попереднього судового засідання було відкладено на 23.02.2012 р. на 11:00.

На підставі запиту Ізмаїльського міськрайонного суду № 5015 від 17.02.2012 року за підписом голови суду про повернення до суду даної справи у звязку з надходженням 07.02.2012 р. апеляційної скарги на вищезгадану ухвалу цього суду від 21.12.2011 р., в попередньому судовому засіданні відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.02.2012 зупинено провадження в адміністративній справі Окружного адміністративного суду м. Києва № 2а-354/12/2670 до набрання законної сили відповідним рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2011 по справі № 2а-11212/11. При цьому, на виконання зазначеного судового запиту до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області були скеровані матеріали адміністративної справи № 2а-354/12/2670.

Разом з ухвалою від 23.02.2012 р. на адресу позивачки надіслано також копію вищезгаданого клопотання відповідача, які отримані позивачкою 05.03.2012 р.

27.08.2012 року з Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області до суду повернулися матеріали адміністративної справи № 2а-354/12/2670 після розгляду судом апеляційної інстанції скарги на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.12.2011 (справа № 2а-11212/11), яка в свою чергу залишена без змін згідно ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2012 та набрала законної сили.

В контексті зазначених судових рішень, суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 22 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Ухвалою суду від 30.08.2012 р. поновлено провадження у справі та призначено проведення попереднього судового засідання на 20.09.2012 р. на 12:00 год. Крім іншого, в контексті заявленого відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду, позивачці запропоновано надати письмові пояснення/клопотання/заяву щодо дотримання строків звернення до суду з наданням відповідних доказів.

Ухвала суду, як вбачається з повідомлення про вручення, отримана за адресою у м. Сімферополь за довіреністю 13.09.2012 р., тобто позивачка повідомлена про день час і місце розгляду завчасно, у строк, визначений ч. 3 ст. 35 КАС України.

В попереднє судове засідання 20.09.2012 р. зявився представник відповідача.

В попереднє судове засідання 20.09.2012 р. позивачка та/або її представник не зявилися, доказів поважності причин неприбуття, як і витребуваних у позивачки відомостей та матеріалів, станом на час проведення попереднього судового засідання не надали.

Враховуючи неявку позивача у судове засідання 20.09.2012 р., судом 20.09.2012 р. постановлено ухвалу про відкладення проведення попереднього судового засідання на 11.10.2012 р. на 09:00 год. Зобовязано позивача (представника позивача) надати докази поважності причин неприбуття у попереднє судове засідання, призначене на 20.09.2012 р. Зобовязано сторін виконати вимоги попередніх ухвал суду в частині, що не виконані станом на 20.09.2012 р.

У той же час 21.09.2012 р. канцелярією суду зареєстровано низку заяв та клопотань позивачки, у т.ч. заяву про проведення судового засідання 20.09.2012 р. без участі позивачки.

Крім того, станом на 11.10.2012 р. канцелярією суду також зареєстровано низку аналогічних заяв, клопотань та пояснень позивачки, у т.ч. клопотання про проведення попереднього судового засідання 11.10.2012 р. та вирішення її заяв та клопотань без участі позивачки.

Так, позивачкою подано клопотання, зокрема, про (3) витребування із Ізмаїльського міськрайонного суду матеріалів справи № 2а-6120/11 за позовом ОСОБА_2 до КМ України та інших. Клопотання, в контексті дослідження судом доказів дотримання позивачем строків звернення до суду, мотивовано тим, що позовні вимоги, які перебували на розгляді зазначеного суду, розєднані та в матеріалах справи № 2а-6120/11 наявні безпосередні докази того, коли саме і у якому вигляді позовні вимоги позивачки стосовно оскаржуваних постанов КМ України були прийняті до судового розгляду, а також процесуальне реагування суду першої інстанції та їх існування, оскільки, як зазначає позивачка, станом на теперішній час через погіршення її психофізичного стану та прогресування в неї атеросклерозу, енцефалопатії ці процесуальні документи в неї зникли. Позивачка зазначає, що ні суд першої інстанції, ні відповідач не ставили під сумнів те, що позивачка дотрималася строку звернення до суду щодо оскарження спірних актів. При цьому, до надісланих позивачкою матеріалів нею додано копію першої сторінки позову від 04.07.2003 р. з копіями поштової квитанції про надіслання позову та поштового повідомлення про вручення суду 07.07.2003 р. позовної заяви позивачки. Крім того, позивачкою також додану копію додаткових позовних вимог від 07.06.2004 р. про оскарження зазначених актів КМ України у спірній частині, копію ухвали суду першої інстанції від 09.06.2004 р.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши по суті, що з наявних матеріалів справи та додатково наданих позивачкою матеріалів не вбачається їх недостатність або ж відсутність певних матеріалів.

В контексті наведеного, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 71 КАС України якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

У взаємозвязку з наведеним та в контексті заявленого позивачкою клопотання та його мотивів, суд зазначає, що до Окружного адміністративного суду м. Києва надіслані виділені у самостійне провадження вимоги позивачки щодо оскарження спірних постанов КМ України (у частині), яке (самостійне провадження), як вбачається з його структури і змісту, сформовано з урахуванням наявних у справі, з якої ці вимоги виділені у самостійне провадження, матеріалів відносно оскарження спірних актів у відповідній частині. Крім того, позивачкою додатково надано матеріали щодо її звернень до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, які, у сукупності із наявними матеріалами, не дають суду підстав вважати, що цих матеріалів недостатньо для розгляду справи або ж на час проведення попереднього судового засідання відсутні певні матеріали, необхідні, зокрема, для розгляду заявлених сторонами заяв/клопотань.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачкою не доведено наявності обставин, з якими наведені вище норми процесуального закону зумовлюються можливість задоволення її клопотання та, відповідно, приходить до висновку про відмову у задоволенні цього клопотання.

Керуючись вимогами ст.ст. 71, 160, 165 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про витребування з Ізмаїльського міськрайонного суду матеріалів справи № 2а-6120/11.

Відповідно до ч. 6. ст. 254 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя О.А.Кармазін

Повний текст ухвали складено та підписано 11.10.2012 р.