Справа № 815/3840/15
Суддя: Катаєва Е. В.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3840/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр Кераміки» до Одеської митниці ДФСУ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр Кераміки» (далі ТОВ «Епіцентр Кераміки») до Одеської митниці ДФС, в якому позивач просить: - визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2 від 15.05.2015року; - визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00134 від 16.05.2015 року; - визнати заявлену декларантом митну вартість товару щодо товарів, які імпортуються.

Позивач у позові та наданих до суду додаткових поясненнях (а.с.3-13,140-145) зазначив, що в ході здійснення зовнішньо - економічної діяльності ним 02.03.2015 року з Компанією «ZIBO JIN MAO CERAMIC CO.,LTD» (КНР) укладений контракт № 2015/03/02 купівлі-продажу товару з додатком до нього № PS150225 від 02.03.2015року, відповідно до якого товар - керамічна плитка, яка виготовляється в Китаї придбається ним в асортименті, кількості, за цінами відповідно до інвойсів та на умовах FOB-QINGDAO.

Відповідно до Інвойсу № PS150225 від 25.03.2015 року позивачем та компанією «ZIBO JIN MAO CERAMIC CO.,LTD» погоджено поставку товарів на загальну суму 6160,18 доларів США. Партія вантажу прибула в Україну, у зв'язку з чим ним з метою митного оформлення до ВМО№1 МП «Одеса-порт» подано в порядку електронного декларування МД №500060001/2015/009792, в якій митна вартість товару визначена відповідно до ст. 266 Митного кодексу України за першим методом: за ціною договору щодо товарів, що імпортуються, згідно з Інвойсом № PS150225 від 25.03.2015 року, а також подано інші документи відповідно до законодавства.

Однак, Одеською митницею було надіслано електронними засобами повідомлення про те, що у зв'язку зі спрацюванням профілю ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та у зв'язку з тим, що у поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки, ТОВ «Епіцентр Кераміки» було запропоновано надати для підтвердження заявленої митної вартості додаткові документи, частина з яких була надана, в іншої частині надані пояснення. Проте митницею 15.05.2015 року прийняте Рішення про корегування митної вартості товару, а саме з 5.05 доларів США за один кв.м. товару до 11,3419 доларів США за один м.кв. товару, загальна скоригована митна вартість склала 13686,50 доларів США. Відповідачем також 16.05.2015 року оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення N 5006001/2015/00134.

Позивач вважає вказані рішення відповідача незаконними, прийнятими без достатніх правових підстав, оскільки ним поданий вичерпний перелік документів для митного оформлення товарів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МКУ. Розбіжності, які були наявні на думку митниці, фактично відсутні, ним надані пояснення інспектору, які не були прийняті до уваги. Інспектор дозволів собі у рішенні використовувати слово «можливо», що свідчить про неправомірність його рішення, оскільки воно не може ґрунтуватися на припущеннях чи вигадках, та свідчить лише про зловживання зі сторони інспектора та відсутності порушень зі сторони ТОВ«Епіцентр Кераміки».

У подальшому ТОВ «Епіцентр Кераміки» звернулось зі скаргою у порядку ст.55 МКУ, проте у установлений строк відповідь не отримало, у зв'язку з чим на підставі ст.55 МКУ звернулось з заявою про повернення фінансових гарантій, проте отримало відповідь про розгляд заяви у порядку, встановленому Законом України « Про звернення громадян».

Позивач вважає, що рішення відповідачем прийняті не на підставі законів України, необґрунтовано, недобросовісно.

Згідно приписів ч.2 ст. 57 МКУ декларантом - ТОВ«Епіцентр Кераміки» було визначено вартість товарів у митній декларації за основним методом, а саме - за ціною договору. Числове значення заявленої митної вартості зазначене в інвойсі. Всі вимоги відповідача не ґрунтуються на положеннях законодавства, є протиправними, порушують його права.

При застосуванні відповідачем резервного методу визначення митної вартості товару також допущені порушення законодавства, оскільки з ним не проводилось консультацій, як це зазначено у рішенні. Крім того, в самому рішенні зазначається про наявність декларування подібних товарів, проте відповідний метод визначення митної вартості товару також не застосований.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, в ході здійснення зовнішньо - економічної діяльності 02.03.2015 року позивачем (покупець) укладений з компанією «ZIBO JIN MAO CERAMIC CO.,LTD» (КНР) контракт № 2015/03/02 купівлі-продажу товару (керамічної плитки) з додатком до нього № PS150225 від 02.03.2015року. Згідно п.1.3 контракту номенклатура, асортимент, ціна товарів ат умови поставки кожної поставки визначаються на кожну партію інвойсом (а.с.19-24)

Відповідно до зазначеного контракту в Україну прибула партія вантажу. Позивач здійснив декларування зазначеного товару, який ввезений в Україну, подавши в порядку електронного декларування МД № 500060001/2015/009792, в якій митна вартість товару визначена за першим методом: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, згідно з Інвойсом № PS150225 від 25.03.2015 року.

Одеська митниця відмовила позивачу в митному оформленні та пропуску товарів по МД № 500060001/2015/009792 від 14.05.2015 року, прийняла 15.05.2015 року Рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2, згідно якого визначила вартість вантажу за резервним методом, а також відповідачем 16.05.2015 року складена Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00134 (а.с.46-49,100-101,114).

Згідно ч.4 ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний випускати у вільний обіг товари, що декларуються, зокрема, у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Згідно ст.306 МКУ способом забезпечення сплати митних платежів є, зокрема, фінансові гарантії. Відповідно до ч.1 ст.308 МКУ розмір фінансової гарантії визначається митним органом виходячи з суми митних платежів, що підлягає сплаті при випуску товарів для вільного обігу на митній території України або при вивезенні товарів за межі цієї території у митному режимі експорту. Статтею 309 встановлено, що забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у формах: - надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа); - внесення коштів на відповідний рахунок або в касу митного органу (грошова застава).

Згідно ст.310 МКУ фінансові гарантії надаються митним органам, зокрема, під час декларування товарів до митних режимів, що передбачають сплату митних платежів або передбачають перебування товарів під митним контролем до моменту закінчення дії відповідного митного режиму. Фінансові гарантії надаються: - у вигляді документа; - у вигляді внесення декларантом, уповноваженою ним особою, перевізником або гарантом грошової застави на відповідний рахунок митного органу.

Для випуску товарів у вільний обіг ТОВ «Епіцентр Кераміки» подало нову митну декларацію №500060001/2015/009996 від 19.05.2015 року з урахуванням рішення про коригування митної вартості (а.с.118) та на підставі ч.7 ст.55 МКУ сплатило митні платежі згідно митної вартості, надавши фінансову гарантію на різницю між сумою митних платежів визначеною декларантом та сумою платежів обчисленою митним органом у розмірі 47184,75грн. Товар був випущений у вільний обіг.

25.05.2015 року до Одеської митниці надійшла скарга позивача від 18.05.2015 року, в якій позивач с посиланням на надання відповідних документів щодо визначення митної вартості товару, просив скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2 від 15.05.2015року, картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00134 від 16.05.2015 року; провести перевірку митної вартості без порушення вимог митного законодавства; ініціювати службове розслідування по фактам багаторазового порушення інспектором Карповою О.А. митного законодавства (а.с.52-56)

05.06.2015 року до Одеської митниці позивач подав заяву від 04.06.2015 року, в якій він посилаючись на ч.9 ст.55 МКУ зазначив, що станом на 03.06.2015 року після закінчення терміну розгляду представлених ним 25.02.2015 року митниці документів ТОВ «Епіцентр Кераміки» звернулось за отриманням відповіді, проте станом на 10.30год інспектором інфраструктури повідомлено, що відповідь на звернення для відправки не надходила. У зв'язку з тим, що митницею не була надана обґрунтована відповідь у встановлений ст.55 МКУ строк, позивач просив скасувати рішення про корегування митної вартості товару, визнати недійсною Картку відмови та повернути йому сплачену фінансову гарантію(а.с.61-62)

Листом від 11.06.2015 року Одеська митниця ДФС повідомила позивача про розгляд його скарги від 18.05.2015 року та заяви від 04.06.2015 року, у якій зазначила, що відповідно до п.8 ст.55 МКУ протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. Також відповідач у відповіді зазначив, що декларантом ТОВ «Епіцентр Кераміки» у відповідності до п.8 ст.55 Кодексу додаткові документи не надавались. Лист підприємства від 18.05.2015 року розглядався Одеською митницею ДФС як скарга відповідно до ст.26 Кодексу у порядку та строки встановлені Законом України «Про звернення громадян» (а.с.63-65)

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п.23,24 ст.4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які декларант подає митному органу щодо підтвердження митної вартості товарів і обраний метод її визначення. Такими документами,які підтверджують митну вартість товарів, є:1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений в даній нормі закону.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткових документів лише при наявності визначених законом підстав, чітко зазначених в ч.3 ст.53 МКУ (розбіжності у документах, ознаки підробки документів, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари).

Згідно рішення про корегування митної вартості товарів від 15.05.2015 року підставою для вимоги відповідачем у позивача додаткових документів зазначено, що подані документи мають розбіжності, зокрема:

- у копії митної декларації країни відправлення від 28.03.2015 року №00022860, у колонці "номер коносаменту" наведено номер транспортного документу № 177ТZСZСQ3174FВ, який відрізняється від коносаменту, наданого до митного оформлення - №ТА01503039; також в графі номер договору наведено номер, який відрізняється від номеру наданого до зовнішньоекономічного договору (контракту);

- в платіжному дорученні від 05.05.2015 року №2 відсутній номер комерційного документу (інвойсу), по якому здійснено передплату, але цей документ, а саме доручення, є документом документально підтверджуючим митну вартість даної партії товару, та без посилання на комерційний документ це унеможливлює зв'язок поставкою;

- у прайс-листі від 25.03.2015року PS150225 відсутній зв'язок з зовнішньоекономічним договором від 02.03.2015 №2015/03/02, що унеможливлює його ідентифікацію як листа, що підтверджує комерційні (вартісні) характеристики товару, заявленого за декларацією.

В рішенні зазначено, що вказані розбіжності можуть свідчити про наявні ознаки підробки поданих до митного оформлення документів та про можливу підміну документів з метою заниження заявленої митної вартості товарів.

Також запропоновано для підтвердження митної вартості товару надати додаткові документи: виписку з бухгалтерської документації, прас-лист, висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається,якщо вони є. В рішенні відповідача зазначено, що 15.05.2015 року декларантом були надіслані додаткові документи, але не всі затребувані документи для підтвердження митної вартості були надані (а.с.47).

Судом встановлено, що згідно листа від 15.05.2015 року ТОВ «Епіцентр Кераміки» повідомляв державного інспектора Карпову О.А., що ним були надані всі документи, вичерпний перелік яких встановлений ч.2 ст.53 МКУ. Також позивач у вказаному листі зазначив, що ним за власним бажанням відповідно до п.3,6 ст.53 МКУ для підтвердження митної вартості товару надана наявна у них декларація країни експорту, хоча вона не є документом, зазначеним у ч.2 ст.53 МКУ, тому посилання на розбіжності є необґрунтованими. Крім того, ТОВ «Епіцентр Кераміки» у відповіді зазначило, що для усунення усіх сумнівів повідомляє, що відповідно до інформації контрагента компанією «ZIBO JIN MAO CERAMIC CO.,LTD» (КНР) в графі коносамент декларації країни експорту вказано № букінга, в графі номер додатку до зовнішньоекономічного договору, який є невід'ємною частиною контракту та саме і містить дані щодо вартості товару.

Також позивач в листі від 15.05.2015 року повідомив, що в платіжному дорученні від 05.05.2015 року №2 відсутній номер комерційного документу (інвойсу), по якому здійснено передплату, у зв'язку з тим, що згідно розпоряджень та стандартів банку, який їх обслуговує, в платіжному дорученні вказується лише номер контракту, номер інвойсу зазначається в заявці на покупку валюти. Для усунення сумлінь додатково надається з'ява на покупку валюти №2 від 05.05.2015 року. Тобто документи не містять розбіжностей, а суперечності пояснені.

Стосовно запрошених додаткових документів, ТОВ «Епіцентр Кераміки» повідомив, що виписку з бухгалтерської документації надати не можливо, тому що їх не існує, товар не числиться на балансі підприємства; прас-лист від 25.03.2015року PS150225 надано; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями - не стосуються митної вартості заявленого товару, можливо за потреби представити сертифікат якості виробника; інформація біржових організацій про вартість сировини, договір (угода, контракт) із третіми особами, пов'язаний договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, якщо вони є - представити не має можливості, їх не існує, товар не є біржовим (а.с.50-51).

У позові та наданих додаткових поясненнях позивач також стверджує про відсутність будь-яких розбіжностей в наданих документах щодо митної вартості товару та наявність в них всіх відомостей, що підтверджують митну вартість товару, та відповідно необґрунтованість вимог митниці про надання додаткових документів.

Дослідивши документи, які були надані позивачем Одеській митниці в обґрунтування митної вартості товару, а також його пояснення та інші документи на вимогу митного органу, суд вважає обґрунтованими та доведеними доводи позивача, що надані документи підтверджують числове значення заявленої митної вартості товару відповідно до контракту та відсутність підстав, визначених в ч.3 ст.53 МКУ для витребування митним органом у декларанта додаткових документів.

При цьому суд вважає, що не ґрунтується на вимогах законодавства посилання інспектора у рішенні про корегування митної вартості товару, що вказані ним розбіжності можуть свідчити про наявні ознаки підробки поданих до митного оформлення документів та про можливу підміну документів з метою заниження заявленої митної вартості товарів, оскільки законодавець в ч.3 ст.53 МКУ чітко відрізнив підстави витребування додаткових документів (розбіжності у документах, ознаки підробки документів, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари). Тобто наявність розбіжностей та ознаки підробки не є тотожними. У зв'язку з цим суд вважає правомірними твердження позивача, що звинувачення юридичної або фізичної особи у будь-якому діянні, зокрема підробки, підміні документів, не має ґрунтуватися на припущеннях чи вигадках, що зроблено інспектором з використанням слова «можливо». Припущення лише свідчать про порушення законодавства зі сторони інспектора та відсутність порушень зі сторони ТОВ«Епіцентр Кераміки».

Крім того, Митним кодексом України встановлений порядок випуску у вільний обіг товарів, що декларуються, зокрема, у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати фінансових гарантій, та встановлений строк їх дії - не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів. Зазначений строк наданий декларанту для вирішення питання щодо підтвердження ним митної вартості товару у разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема шляхом надання протягом 80 днів з дня випуску товарів органу доходів і зборів додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Частиною 9,10 ст.55 МКУ встановлено, що у разі надання декларантом додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев'ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

При цьому ст.55 МКУ не визначає яким саме чином, у вигляді якого документу декларант у разі незгоди з рішенням про корегування митної вартості товару та випуску його у вільний обіг реалізує своє право протягом 80 днів надати додаткові документи.

Судом встановлено, що позивач звернувся до Одеської митниці 15.05.2015 року зі скаргою на рішення про корегування митної вартості товару, надавши додатково лист АБ «Укргазбанк» від 18.05.2015 року, інформацію контрагента Компанії «ZIBO JIN MAO CERAMIC CO,LTD» (КНР) з переводом. При цьому позивач у скарзі адресованої начальнику Одеської митниці зазначив «терміново, у зв'язку з оформленням згідно ст.55 МКУ» (а.с.52).

Суд вважає, що звернення позивача до відповідача у встановлений строк з додатковими документам щодо незгоди з рішенням про корегування митної вартості товару у формі скарги, не позбавляло обов'язку митного органу розглянути вказану скаргу саме у порядку ст.55 МКУ.

Підтвердженням того факту, що позивач реалізував своє право саме у порядку ст.55 МКУ, є його звернення за прийнятим рішенням у встановлений ст.55 МКУ строк, а також у зв'язку з його неотриманням звернення з заявою про повернення фінансової гарантії відповідно до ч.10 ст.55 МКУ (а.с.61-62).

Судом встановлено, що відповідач не прийняв рішення у порядку ч.9 ст.55 МКУ, а надав відповідь на скаргу позивача у порядку Закону України «Про звернення громадян», що не відповідає фактичним встановленим обставинам, та свідчить про дії відповідача як суб'єкта владних повноважень, які не відповідають вимогам законодавства щодо обов'язку діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Крім того, згідно зі ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Таким чином, МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що відповідачем не встановлено наявності жодного застереження, визначеного у ч.2 ст.58 МК України, що виключають можливість застосування основного методу визначення митної вартості товарів. Наявності таких застережень представник відповідача не навів і в судовому засіданні.

Згідно ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов'язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

В рішенні про корегування митної вартості товару зазначено про проведення консультацій митного органу з декларантом та обрано метод визначення митної вартості -резервний. Проте твердження позивача про не проведення будь яких консультацій з ним та можливість визначення митної вартості за іншим методом відповідачем у наданих запереченнях не спростовані.

Частиною 2 ст.71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач, якій є суб'єктом владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним рішень шляхом визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2 від 15.05.2015року; картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00134 від 16.05.2015 року, які підлягають скасуванню.

Щодо вимог позивача про визнання заявленої декларантом митної вартості щодо товарів, які імпортуються, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки визнання митної вартості товару є виключною компетенцією митних органів.

З урахуванням встановлених фактів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2 від 15.05.2015року; картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00134 від 16.05.2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням того, що відповідач є суб'єктом владних повноважень, а позивач при подачі позову сплатив судовий збір частково відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає судові витрати розподіленими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128,159-164 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр Кераміки» до Одеської митниці ДФСУ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00134 від 16.05.2015 року, Рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610055/2 від 15.05.2015року.

В задоволенні решти позовник вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови у порядку ст.160,167,185-187 КАС України.

Суддя Катаєва Е.В.