Справа № 2а-17973/10/2670
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

10 грудня 2010 року № 2а-17973/10/2670

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом Державна податкова інспекція в Оболонському районі м.Києві
до ОСОБА_1
про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулася Державна податкова інспекція у Оболонському районі міста Києва з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності.

Відповідно до положень статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; подано адміністративний позов у строк, установлений; немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, за твердженням позивача, не подає звітності з моменту реєстрації, тобто з 2007 року, про що позивачу повинно було бути відомо, як особі, що реєструвала відповідача платником податків.

Проте, позивачем не надано обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду, що створює перешкоди для відкриття провадження у справі.

Частиною 3 статті 106 КАС України передбачено, що субєкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів, направленням яких забезпечується право відповідача знати про підстави та предмет заявленого позову, а також про докази, якими обґрунтовуються висунуті до нього вимоги, що, в свою чергу надає відповідачу можливість належним чином та своєчасно реалізувати своє право на підготовку до вироблення своєї позиції у справі та захист проти висунутих проти нього вимог.

Таке тлумачення обовязку відповідача, щодо направлення копії позову та доданих до нього документів, відповідає принципам адміністративного судочинства, зокрема, принципам змагальності та рівності учасників адміністративного процесу, останній з яких означає наділення їх рівними правами і рівними обов'язками щодо участі у процесі та відстоюванні своєї позиції.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства належними доказами в даному випадку є документи, які містять інформацію щодо переліку направлених відповідачу документів, а також щодо адреси, за якою направлені документи.

При цьому, правила КАС України щодо належності доказів спрямовані на досягнення процесуальної економії через усунення перешкод для розгляду і вирішена адміністративної справи протягом розумного строку.

Надана позивачем не завірена копія таблиці з фіскальним чеком (без відмітки почти) не містять інформації щодо переліку документів, надісланих поштовим відправленням тим більше без почтового штампу, а отже не є належним доказом виконання обовязків позивача щодо направлення копії позовної заяви відповідачу.

В той же час, дана інформація викладається в описі вкладення до поштового відправлення, яка не була надана до позовної заяви.

Даний висновок суду узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 01.04.2010 р. по справі № К-50566/09, в якій суд зазначив, що внаслідок ненадання до фіскального чеку опису вкладення, неможливо ідентифікувати, які саме документи було направлено рекомендованим листом.

Таким чином, всупереч вимогам частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не надано суду доказів (опис вкладення) на підтвердження надіслання за адресою відповідача саме копії позовної заяви та доданих до неї документів, як того вимагає частина 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Згідно пункту 5.27 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 р. № 55 копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії, що проставляється у лівому нижньому куті документа.

З матеріалів справи вбачається, що додані до матеріалів позовної заяви копії документів засвідчені начальником адміністративно-господарського управління ОСОБА_2, однак до позовної заяви не додано довіреність, якою б вказана особа уповноважувалась на вчинення відповідних дій від імені позивача.

Згідно з ч. 5 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Як вбачається з матеріалів позовної заяві, надана фотокопія довіреності представника не засвідчена підписом особи, яка її видала (наявний лише відтиск печатки), а отже дана фотокопія не може бути належним доказом повноважень представника, що створює перешкоди для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Окрім цього, позивач порушив ч.5 ст. 106 КАС України не зазначивши при цьому імя представника, його почтову адресу, а також номер засобу звязку, адресу електронної пошти, якщо такі є.

Суд також зазначає, що у позовній заяві позивач посилається на неподання відповідачем звітності, однак на підтвердження доводів позивача, не зазначено яку саме звітність відповідач повинен був подавати, але не подавав та не зазначено норми права, відповідно до яких відповідач повинен був подавати таку звітність.

При цьому, позивач посилається також на ті обставини, що відповідач не подає звітність з 2002 року, однак до матеріалів справи не надано останніх податкових звітів відповідача на підтвердження обставин позивача.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 106 КАС України позивачем не надано актуальний (станом на час звернення до суду) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (ЄДР) щодо відповідача (у т.ч. щодо інформації про адресу), що унеможливлює дотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення дієздатності відповідача (в контексті перевірки дотримання вимог п. 9 ч. 1 ст. 3 КАС України та ч. 3 ст. 48 КАС України) та належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи та, відповідно, створює перешкоди для відкриття провадження у справі.

У позовній заяві також відсутнє обґрунтування - у звязку з чим слід залучити третю особу, не зазначено на чиїй стороні, яким чином рішення по справі може вплинути на права та обовязки третьої особи, що також перешкоджає вирішенню питання про відкриття провадження у справі з огляду на положення ст. 53 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам положень статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України і позивачу належить усунути вищенаведені недоліки в строк до 21 грудня 2010 року включно, а саме: надати суду письмові пояснення щодо причин пропуску строку звернення до суду; докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві та третій особі (опис вкладення); актуальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (ЄДР) щодо відповідача; довіреність на імя представника, який засвідчив вірність копій, доданих до позовної заяви; вказати імя представника, його почтову адресу, а також номер засобу звязку, адресу електронної пошти, якщо такі є; надати належним чином засвідчену копію довіреності; обґрунтування залучення третьої особи із зазначенням підстав залучення третьої особи, прав та обовязків, які можуть вплинути на права цієї особи та визначенням на чиїй стороні позивач вважає необхідним залучити третю особу; виклад обставин щодо того, яку саме звітність відповідач повинен був подавати, але не подавав із зазначенням норм права, відповідно до яких відповідач повинен був подавати таку звітність, а також надати останні податкові звіти відповідача.

Керуючись ст. 106, ч. 1 ст. 108, ст. 160, ст. 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1.Залишити без руху позовну заяву Державна податкова інспекція в Оболонському районі м.Києві .

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 21 грудня 2010 року включно.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в строки і порядку передбачені статтями 185 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін