Справа № 2а-1700/11/0970
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2011-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2011 р. Справа № 2a-1700/11/0970

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Главача І.А.,

за участю секретаря судового засідання Зарицької Н.М.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача, Івано-Франківської обласної державної адміністрації, ОСОБА_2,

представника відповідача, Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, ОСОБА_3,

представника відповідача, Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області

про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, спричиненого невиконанням рішення суду, та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, спричиненого невиконанням рішення суду, та відшкодування моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні подав заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просив суд не розглядати уточнені позовні вимоги про визнання порушення посадовими особами Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації (боржник) ч.4 ст.124, ч.2 ст.19 Конституції України, п.2 ст.11 ЗУ «Про судоустрій України», ч.5 ст.235 КЗпПУ, ч.1 ст.14 ЦПК України (п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.77 ЗУ «Про виконавче провадження»), ст.6 ЗУ «Про виконавче провадження», що призвело до невчасного виконання рішення суду про поновлення його на роботі; визнати порушення посадовими особами Івано-Франківської обласної державної адміністрації ч.4 ст.124, ч.2 ст.19 Конституції України, п.2 ст.11 ЗУ «Про судоустрій України», ч.5 ст.235 КЗпПУ, ч.1 ст.14 ЦПК України (п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.77 ЗУ «Про виконавче провадження»), що призвело до невчасного виконання рішення суду про поновлення його на роботі; визнати порушення посадовими особами Державної виконавчої служби (Підрозділу ДВС, Відділу ДВС) Івано-Франківської області ч.2 ст.19, ч.4 ст.124 Конституції України, ч.1, п.1 ч.2 ст.5, ч.1, ч.2 ст.7 ЗУ «Про виконавче провадження»(ч.5 ст.235 КЗпПУ, п.4 ч.1 ст.367 ЦПК України), ст.ст. 3-8; п.2 ч.3 ст.25; ч.5 ст.30; ч.1, п.3 ч.2 ст.36; ч.1 ст.46; ст.ст.77, 85, 87 ЗУ «Про виконавче провадження»), що призвело до невчасного виконання рішення суду про поновлення його на роботі, оскільки рішеннями судів 1-ої, апеляційної та касаційної інстанцій рішення, дії та бездіяльність відповідачів визнані неправомірними (а.с. 86-87, 142 том ІІ). Просив постановити рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повязаного з невиконанням судового рішення про поновлення його на роботі, у розмірі 13 679,93 грн. та відшкодувати моральну шкоду, заподіяну йому невиконанням рішення суду про поновлення його на роботі, у розмірі, що дорівнює сумі середньомісячних заробітних плат посадових осіб на посаді голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації, на посаді начальника Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації та на посаді начальника відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківської області. Суду пояснив, що рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року про поновлення його на роботі, фактично виконано тільки 20.10.2005 року, тобто тільки після видання наказу № 24-к по Управлінню капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації. Дана обставина підтверджується також записом, який внесено до його трудової книжки.

Представник відповідача Івано-Франківської обласної державної адміністрації у судовому засіданні проти позову заперечив. Суду пояснив, що відповідач діяв в межах повноважень і у спосіб, передбачений законом. Вважає, що позовні вимоги по відношенню до облдержадміністрації не підлягають задоволенню.

Представник відповідача Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації проти задоволення позову заперечив. Суду пояснив, що відповідач не є правонаступником Управління капітального будівництва, а тому у Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації відсутній обовязок по відшкодуванню позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, спричиненого невиконанням рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року.

Представник відповідача Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області у судовому засіданні пояснив, що відповідачем рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника - головного інженера управління капітального будівництва обласної державної адміністрації з 14 січня 2003 року виконано, про що було складено акт про виконання рішення. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнав, однак не погоджується із її розміром (сума середньомісячної заробітної плати на посаді начальника відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківської області).

Вислухавши позивача, представників відповідачів, дослідивши наявні та подані письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 01.08.2005 року рішенням Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1 поновлено на посаді заступник начальника головного інженера управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації з 14 січня 2003 року.

Дане рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допущено до негайного виконання.

У відповідності до вимог статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно абзацу 7 пункту 4.10 розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 805 від 17.11.2000 року «Про Положення про управління капітального будівництва обласної державної адміністрації»із змінами, внесеними згідно розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 593 від 13.08.2001 року, начальник управління готує подання для призначення на посади та звільнення з посад головою облдержадміністрації заступників начальника управління (а.с. 80, 82 том І).

03.08.2005 року заступником начальника Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації у відповідності до п.7 Типового положення про управління капітального будівництва обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації внесено подання за № 09-03/446 на ім'я голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника головного інженера Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації (а.с. 38 том І).

Розпорядженням Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 249-к від 18.10.2005 року ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді заступника начальника - головного інженера управління капітального будівництва обласної державної адміністрації згідно із штатним розписом та із збереженням десятого рангу і встановленої надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці у розмірі 50 % посадового окладу з 14 січня 2003 року (а.с. 42 том І), що продубльовано наказом Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 24-к від 20.10.2005 року (а.с.41 том І).

Згідно абзаців 1, 2 пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Із оглянутої у судовому засіданні трудової книжки ОСОБА_1 судом встановлено, що запис № 36 «відновлений на попередній роботі» внесено 20.10.2005 року на підставі наказу Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 24-к від 20.10.2005 року.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника головного інженера управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації фактично виконано тільки 20.10.2005 року, а отже час вимушеного прогулу позивача становить з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року включно.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

При вирішенні позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд керується пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", згідно якого при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 (з наступними змінами і доповненнями).

Відповідно до підпункту з пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати (в подальшому Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу.

Згідно абзацу 3 пункту 2 Порядку середня заробітна плата за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Однак, відповідно до вимог пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати у разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулися у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковий період не зберігається, обчислення середньої заробітної плати проводиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 „Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів з 01.01.2006 року підвищено посадові оклади з одночасною зміною структури заробітної плати. Постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2008 року № 34 внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року щодо підвищення на 45 відсотків посадових окладів з 01.02.2008 року.

Враховуючи наведене, розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати є період лютий-березень 2008 року.

Пунктом 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

У відповідності до вимог пункту 10 цього Порядку у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення

Згідно пункту 5 даного Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

При обчисленні середньоденного заробітку ОСОБА_1 суд виходить із наступного.

Згідно довідки Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 777/02-25 від 25.07.2011 року посадовий оклад працівника цього управління, що згідно із штатним розписом займає посаду рівнозначну тій, що займав позивач до звільнення, становить 2 558,00 грн., а розмір надбавки за ранг 80,00 грн. (а.с.94, том ІІ).

Частиною 5 статті 33 Закону України «Про державну службу»встановлено, що надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

У судовому засіданні встановлено, що позивач прийнятий на посаду виконуючого обовязки начальника виробничого відділу Управління капітального будівництва Івано-Франквської обласної державної адміністрації у березні 1996 року.

Судом також встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 до звільнення (14.01.2003 року), з урахуванням часу строкової військової служби, становила понад 5 років. Вказані відомості зазначені і у розшифровці штатного розпису на 2002 рік управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації (а.с. 166, том І).

Враховуючи те, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника головного інженера управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації з 14 січня 2003 року, а звільнено позивача на підставі розпорядження голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 310-к від 29.12.2005 року - 29.12.2005 року, суд зазначає, що вислуга років позивача становить понад 10 років (з березня 1996 року по 29.12.2005 року + 2 роки строкової військової служби).

Таким чином, надбавка за вислугу років ОСОБА_1 становить 527,60 грн. (20% * (посадовий оклад 2 558,00 грн. + доплата за ранг 80,00 грн.)).

Визначаючи розмір доплати за інтенсивність праці суд виходив з наступного.

Згідно пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України «Про надбавки до посадових окладів за особливий характер роботи та інтенсивність праці»№ 783 від 04.10.1995 року у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, керівникам і заступникам керівників територіальних органів урядових органів державного управління надбавки за інтенсивність праці та особливий характер роботи встановлено у розмірі до 60 відсотків посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг.

Як вбачається з розшифровки штатного розпису на 2002 рік управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, виданої станом на 13.01.2003 року, ОСОБА_1 доплата за інтенсивність праці встановлена у розмірі 50% (а.с. 166, том І).

Крім того, розпорядженням Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 249-к від 18.10.2005 року ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді заступника начальника головного інженера управління капітального будівництва обласної державної адміністрації згідно із штатним розписом та із збереженням десятого рангу і встановленої надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці у розмірі 50 % посадового окладу з 14 січня 2003 року (а.с. 42, том І)

Отже, доплата за інтенсивність праці позивача становить 1 319,00 грн. (50% * (посадовий оклад 2 558,00 грн. + доплата за ранг 80,00 грн.)).

Вирішуючи питання про розмір премії, яка враховується при обчисленні середньої заробітної плати, суд зазначає наступне.

Згідно довідки управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 09-07/1 від 23.01.2003 року середньомісячна заробітна плата позивача до незаконного звільнення становила 536,25 грн. (а.с.70, том І).

З розшифровки штатного розпису на 2002 рік управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, виданої станом на 13.01.2003 року, вбачається, що посадовий оклад позивача становив 180,00 грн. (а.с. 166, том І).

Як вбачається з довідки Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації № 09-07/400 від 12.07.2005 року, за останні два календарні місяці роботи до звільнення (до 14.01.2003 року), а саме у листопаді-грудні 2002 року, ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася премія у розмірі 107,25 грн. (а.с. 132, том ІІ), що становить 59,58 % від посадового окладу.

За таких обставин, розмір премії позивача у розрахунковому періоді, яким є лютий-березень 2008 року, становив 1 524,06 грн. (59,58 % * 2 558,00 грн./: 100 %).

Отже, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 у розрахунковому періоді становила 6 008,66 грн. (2 558,00 грн. + 80,00 грн. + 527,60 грн. + 1 319,00 грн. + 1 524,06 грн.).

Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно частини 7 статті 33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»№ 268 від 09.03.2006 року із наступними змінами встановлено місячні посадові оклади керівних працівників і спеціалістів управлінь, відділів та інших структурних підрозділів обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, управлінь, відділів та інших територіальних органів центральних органів виконавчої влади та урядових органів, інших державних органів в областях, мм. Києві та Севастополі (додаток 24).

За таких обставин, суд зазначає, що при обчисленні як середньоденної заробітної плати, так і нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати, слід виходити із календарних днів.

З урахуванням наведеного, середньоденна заробітна плата позивача у розрахунковому періоді становила (6 008,66 грн. + 6 008,66 грн.) : (29 днів у лютому 2008 року + 31 день у березні 2008 року) = 200,29 грн.

Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача становить 16 023,20 грн. (200,29 грн.* 80 днів вимушеного прогулу).

При визначенні розміру індексації заробітної плати за час вимушеного прогулу з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року включно суд виходить з наступного.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення встановлені Порядком проведення грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року.

Згідно абзаців 2, 4 підпункту 1-1 пункту 1 даного Порядку встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком.

У відповідності до вимог абзаців 1, 2 пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.

Статтею 63 Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік»встановлено, що прожитковий мінімум на 2005 рік для працездатних осіб в розрахунку на місяць становив 453 гривні.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення посадових окладів працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»№ 37 від 15.01.2005 року посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, розміри яких затверджені актами Кабінету Міністрів України, підвищено з 1 січня 2005 р. на 10,5 відсотка.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що заробітна плата ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу у період з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року включно підлягала індексації за прикладом, встановленим у додатку № 4 Порядку проведення грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року, на 22,20 грн. у серпні 2005 року, 24,01 грн. у вересні 2005 року та 17,49 грн. у жовтні 2005 року (63,70 грн.).

Таким чином, середній заробіток ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з індексацією становить 16 086,90 грн. (16 023,20 грн.+ 63,70 грн.).

Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.02.2007 року, яке ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2007 року залишено без змін, на користь ОСОБА_1 стягнено 2 437,50 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, спричиненого невиконанням рішення суду (а.с. 184-185, 291-292 том І). У судовому засіданні позивач визнав, що ним отримано вказані кошти. А тому на користь останнього пілягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року включно у розмірі 13 649,40 грн. (16 086,90 грн. 2 437,50 грн.).

Згідно частини 3 статті 39 Закону України Про власність у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна установа (організація) відповідає за своїми зобовязаннями коштами, що є в її розпорядженні. При недостатності у державної установи (організації) коштів відповідальність за її зобовязаннями несе власник.

Статтею 5 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що структуру місцевих державних адміністрацій, згідно примірних переліків управлінь, відділів та інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, формують голови місцевих державних адміністрацій.

Згідно частини 3 статті 47 цього Закону для забезпечення діяльності місцевих державних адміністрацій, їх структурних підрозділів за ними на праві управління закріплюється майно, що є державною власністю.

Судом встановлено, що 11.05.2005 року, на виконання Указу Президента України від 03.04.2005 року № 593 "Про вдосконалення структури місцевих державних адміністрацій", з метою підвищення ефективності здійснення місцевими державними адміністраціями в межах своїх повноважень, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 328 Про структуру місцевих державних адміністрацій.

07.06.2005 року Головою Івано-Франківської обласної державної адміністрації видано розпорядження № 260 «Про нову редакцію розпорядження голови облдержадміністрації від 11.03.2005 року № 74 "Про упорядкування структури обласної державної адміністрації"», згідно якого структурний підрозділ обласної державної адміністрації управління капітального будівництва ліквідовано (підпункт 3.7 пункту 3) (а.с.72 том І).

При цьому судом встановлено, що згідно цього ж розпорядження голови Івано-Франківської облдержадміністрації утворене Головне управління будівництва архітектури та житлово-комунального господарства, а 12.09.2005 року розпорядженням голови Івано-Франківської облдержадміністрації № 466 затверджено положення про дане Управління.

У відповідності до розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації за № 651 від 25.11.2005 року внесено зміни до розпорядження голови облдержадміністрації від 12.09.2005 року № 466 "Про Положення про головне управління будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації" - головне управління є правонаступником управлінь капітального будівництва, містобудування та архітектури, житлово-комунального господарства облдержадміністрації щодо виконання цивільно-правових зобовязань по договорах підряду, всіх прав та обовязків в частині грошових коштів, виконання державних і обласних програм та забезпечення їх фінансування (пункт 20) (а.с. 119 том І).

З листа Прокуратури Івано-Франківської області № 07/1-157-03 від 29.12.2006 року вбачається, що платіжним дорученням № 480 від 30.12.2005 року кошти у сумі 108 863,00 грн., які знаходилися на спеціальному рахунку Управління капітального будівництва обласної державної адміністрації в управлінні Держказначейства, згідно листа облдержадміністрації № 1551/01-084/171 від 27.12.2005 року перераховані на рахунок Головного управління будівництва архітектури та житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації як правонаступнику у частині грошових коштів, договорів підряду, виконання обласних та державних програм та забезпечення фінансування відповідно до розпорядження облдержадміністрації № 651 від 25.11.2005 року (а.с. 155-157 том І).

Дана обставина у судовому засіданні представниками Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації не заперечувалася, а тому у відповідності до вимог частини 3 статті 72 КАС України доказування не потребує.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року включно у розмірі 13 649,40 грн. підлягає стягненню на його користь з Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, в яке згідно розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації за № 177 від 02.04.2008 року перейменовано Головне управлінння будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації та яке є правонаступником прав і зобовязань останнього (а.с. 147 том ІІ).

Посилання представників Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації з приводу того, що оскільки пункт 20 розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації за № 651 від 25.11.2005 року виключено згідно розпорядження голови Івано-Франківської облдержадміністрації № 529 від 12.09.2006 року "Про внесення змін до розпорядження голови облдержадміністрації від 12.09.2005 року № 466", то Головне управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації не може відповідати за зобовязаннями Управління капітального будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації в частині грошових коштів, суд не приймає до уваги, так як сам факт виключення пункту 20 розпорядження Івано-Франківської обласної державної адміністрації за № 651 від 25.11.2005 року не може спростувати факт переведення залишків коштів по спеціальних фондах з рахунків Управління капітального будівництва обласної державної адміністрації на рахунки Головного управління будівництва архітектури та житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації.

Вирішуючи позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 невиконанням рішення суду про поновлення його на роботі, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31.03.1995 року встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.02.2007 року, яке ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2007 року залишено без змін,

- визнано дії та бездіяльність Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Головного управління будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства обласної державної адміністрації щодо невиконання рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року про негайне поновлення ОСОБА_1 на роботі неправомірними;

- визнано дії та бездіяльність державної виконавчої служби Івано-Франківської області щодо невиконання рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року про негайне поновлення ОСОБА_1 на роботі неправомірними (а.с. 184-185, 291-292 том І).

За таких обставин, факт порушення відповідачами законних прав позивача, що полягає у невиконанні рішення Івано-Франківського міського суду від 01.08.2005 року про негайне поновлення ОСОБА_1 на роботі, у відповідності до вимог частини 1 статті 71 КАС України доказуванню не потребує.

У судовому засіданні позивач просив суд постановити рішення про відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому невиконанням рішення суду про поновлення його на роботі, у розмірі, що дорівнює сумі середньомісячних заробітних плат посадових осіб на посаді голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації, на посаді начальника Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації та на посаді начальника відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківської області.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, судом враховано ступінь і характер моральних страждань позивача, внаслідок порушення його права на працю та одержання винагороди за працю (статті 43, 48 Конституції України), втрати ним нормальних життєвих зв'язків і необхідності додаткових зусиль для організації свого життя, а також ступінь вини кожного з відповідачів.

При цьому суд, визначаючи розмір моральної шкоди, у відповідності до вимог абзацу 1 пункту 9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»№ 4 від 31.03.1995 року, виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, а тому вважає, що на користь ОСОБА_1 слід стягнути з Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області 1 364,94 грн. моральної шкоди, а саме з Івано-Франківської обласної державної адміністрації 500,00 грн., з Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації 500,00 грн. та з Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області 364,94 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.08.2005 року по 19.10.2005 року включно у розмірі 13 649 (тринадцять тисяч шістсот шістсот сорок дев'ять) грн. 40 коп. з зазначеної суми підлягають стягненню обовязкові платежі та внески.

Стягнути з Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації, Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 1 364 (одну тисячу триста шістдесят чотири) грн. 94 коп. моральної шкоди, а саме з Івано-Франківської обласної державної адміністрації 500 (пятсот) грн. 00 коп., з Головного управління регіонального розвитку та будівництва Івано-Франківської обласної державної адміністрації 500 (пятсот) грн. 00 коп. та з Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області 364 (триста шістдесят чотири) грн. 94 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Главач І.А.

Постанова складена в повному обсязі 30.09.2011 року.