Справа № 2а-1670/10392/11
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2012-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2012 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/10392/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

при секретарі Ковальові Д.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Миргородського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2011 року Миргородський міськрайонний центр зайнятості звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення допомоги в розмірі 5 409 грн. 46 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на момент реєстрації відповідача у центрі зайнятості як безробітного та отримання статусу безробітного відповідач був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, чим порушив вимоги Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". За час перебування на обліку в Миргородському міськрайонному центрі зайнятості у період з 11.12.2006 року по 17.12.2007 року відповідач незаконно отримав матеріальну допомогу по безробіттю у розмірі 5 409 грн. 46 коп.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча у матеріалах справи наявні докази, що він належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, клопотань та заперечень не надав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11.12.2006 року відповідач звернувся до Миргородського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю.

У поданій заяві відповідач зазначив, що не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається та пенсії не отримує.

Як вбачається з витягу із наказів про прийняті рішення по ОСОБА_2, на підставі заяви відповідача останньому надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 11.12.2006 року.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (далі Закон № 1533-ІІІ) Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Згідно з частиною 2 статті 12 Закону № 1533-ІІІ функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду покладаються на центр зайнятості Автономної Республіки Крим, обласні, Київський і Севастопольський міські, районні, міськрайонні, міські та районні у містах центри зайнятості.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про зайнятість населення" від 01.03.1991 року № 803-ХІІ (далі Закон № 803-ХІІ) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу.

Відповідно до підпункту "б" пункту 3 статті 1 Закону № 803-ХІІ в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

Згідно пункту 5 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року N 60/62 (далі - Порядок №60/62) перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості, зокрема, шляхом звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними у державних реєстраторів.

На підставі вказаної правової норми позивачем здійснено перевірку достовірності даних стосовно ОСОБА_2 та встановлено, що останній був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності - фізична особа та одночасно у період з 11.12.2006 року по 17.12.2007 року перебував на обліку в Миргородському міськрайонному центрі зайнятості і отримував допомогу по безробіттю.

Довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців підтверджується, що відповідач 21.09.2006 року зареєстрований виконавчим комітетом Миргородської міської ради Полтавської області як фізична особа - підприємець.

Відповідно до частини 3 статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 року N 755-IV фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстрація припинення підприємницької діяльності відповідача станом на 11.03.2011 року не здійснена.

Згідно пункту 6 Порядку № 60/62 у разі встановлення центрами зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законом порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону № 1533-ІІІ сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно поданої позивачем довідки за період з 11.12.2006 року по 17.12.2007 року відповідачем отримано допомогу по безробіттю у загальному розмірі 5 409 грн. 46 коп.

25.11.2010 року Миргородським міськрайонним центром зайнятості видано наказ № 234 про повернення коштів виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_2. Проте, на момент розгляду справи судом кошти на розрахунковий рахунок позивача від ОСОБА_2 не надійшли.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Миргородського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Миргородського міськрайонного центру зайнятості заборгованість у розмірі 5 409 грн. 46 коп. (п'ять тисяч чотириста дев'ять гривень 46 копійок) на розрахунковий рахунок № 3202, ГУДКУ в Полтавській області, МФО 831019, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 10 січня 2012 року.

Суддя А.Б. Головко