Справа № 2а-1870/6503/11
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/6503/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради до Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про визнання неправомірною та скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради (далі по тексту позивач, УПСЗН Шосткинської МР) звернулося до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Сумській області (далі по тексту відповідач, ВДВС ГУЮ в Сумській області) про визнання неправомірною та скасування постанови від 05.08.2011 р. ВП №27616938 про накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що на виконання постанови відділу ДВС від 14.07.2011 р. про відкриття виконавчого провадження управлінням були проведені певні дії, про що було повідомлено відділ ДВС, а саме: до відділу ДВС направлено відповідь з копією розрахунку допомоги гр.. ОСОБА_1, копією розпорядження про перерахунок, копією особового рахунку гр.. ОСОБА_1, копією запиту до фінансового управління Шосткинської МР від 26.10.2010 р. про додаткове фінансування на виконання рішень суду та надано банківські реквізити, по яким виплачується допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Крім того, управлінням було повідомлено відділ ДВС про звернення Міністерства соціальної політики України від 01.07.2011 р. №540/0/15-11/04 до Міністерства фінансів України з проханням розглянути при внесенні змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2011 рік» питання щодо врахування видатків для виконання судових рішень. Але, не дивлячись на це, 30.08.2011 р. управлінням отримано постанову про накладення штрафу від 05.08.2011 р. за невиконання рішення суду у розмірі 680,00 грн. Таким чином, на думку позивача, відповідач порушив принципи застосування юридичної відповідальності, вимоги ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про безпідставність та необґрунтованість прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.16/, але в письмовому клопотанні, що надійшло до суду, просить справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі /а.с.17/.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.15/. 28.09.2011 р. від представника відповідача до суду надійшло заперечення на адміністративний позов /а.с.18-20/, в якому зазначено, що постанова про накладення штрафу від 05.08.2011 року, зважаючи на не виконання УПСЗН Шосткинської МР в добровільному порядку виконавчого документа, була винесена у відповідності до вимог Закону України Про виконавче провадження, а тому вважає позовну заяву позивача безпідставною та необґрунтованою та просить у задоволенні позову відмовити. Крім цього, відповідач просить розгляд справи проводити без участі у судовому засіданні його представника.

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 14.07.2011 р. старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Сумській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №27616938 щодо примусового виконання виконавчого листа №2-а-1599/09, виданого 17.06.2011 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області про зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради здійснити перерахунок та виплату державної допомоги ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з підвищенням її до розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років передбаченого ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та провести виплати за 2007 рік з 09.07.2007 по 31.12.2007 /а.с.7/.

Даною постановою, боржнику, в даному випадку позивачу, державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГУЮ в Сумській області було надано строк до 21.07.2011 року для добровільного виконання рішення суду. Зважаючи на те, що Управлінням праці та соціального захисту населення Шосткинської МР у встановлений термін вимоги ДВС не були виконані, 05.08.2011 року відповідачем було винесено постанову про накладення на УПСЗН Шосткинської МР штрафу у розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду /а.с.6/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України Про державну виконавчу службу примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 2 статті 75 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Відповідно до ст. 89 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Судом встановлено, що у звязку з невиконанням рішення суду у встановлений строк, відповідачем відповідно до ст.ст. 5, 75, 89 Закону України Про виконавче провадження, 05.08.2011 р. було винесено постанову про накладення на Управління ПСЗН Шосткинської МР штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання рішення суду /а.с.6/.

При цьому, суд вважає, що дана постанова не суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства України. Так, відповідно до частини 1 статті 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому, позивачем не надано до суду доказів про відсутність коштів передбачених на виплату на відповідному рахунку Державного казначейства. Окрім того, законодавство України надає можливість відкладення, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, встановлення чи зміна способу і порядку виконання рішення, але як вбачається з матеріалів справи позивач з відповідними заявами не звертався.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіттям з незалежних від них обставин, а також у старості та в, інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу-існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з підвищенням її до розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років передбаченого ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та проведення виплат за 2007 рік з 09.07.2007 по 31.12.2007 створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена допомога, однак, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання даної допомоги, яка прямо передбачена законом та постановлена до стягнення судовим рішенням

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органів державної влади на відсутність коштів як на причину неможливості виплатити кошти за рішенням суду, судом не може бути прийнято до уваги.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною радою України. Крім того, згідно ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду по справі Кечко проти України, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини невиконання рішення Управлінням праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради стосовно виплати державної допомоги ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з підвищенням її до розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років передбаченого ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» та провести виплати за 2007 рік з 09.07.2007 по 31.12.2007, у звязку з відсутністю коштів, є порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, та яка є частиною національного законодавства, а також статті 1 Протоколу №1 до Конвенції

Враховуючи, що позивачем без поважних причин, всупереч п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, не були виконані вимоги старшого державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ в Сумській області з примусового виконання виконавчого листа №2-а-1599/09, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області, суд вважає, що відповідачем правомірно, у відповідності до ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України та в межах повноважень, наданих йому Законом України Про виконавче провадження, було винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 680,00грн, а тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради є неправомірними, необґрунтованими, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради до Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про визнання неправомірною та скасування постанови відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець