Справа № 2а-7763/10/2670
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2010-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

15 червня 2010 року м. Київ № 2а-7763/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Костенка Д.А., при секретарі судового засідання Білову М.В.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

вирішивши у відкритому судовому засіданні питання щодо забезпечення адміністративного позову за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрод-7Я" в справі за його позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі ВДВС) про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ТОВ "Агропрод-7Я" звернулося до суду із адміністративним позовом, у якому просить виз-нати протиправною бездіяльність ВДВС щодо незадоволення заяви від 13 травня 2010 року про відкладення виконавчих дій та поновлення боржнику строку для добровільного виконання рішення, а також зобов'язати ВДВС винести постанову про відкладення провадження виконавчих дій та понов-лення боржнику строку для добровільного виконання рішення по виконавчому провадженню № 18661231.

До позовної заяви було додано клопотання про забезпечення адміністративного позову, шляхом заборони ВДВС до ухвалення рішення у справі проводити виконавчі дії по виконавчому провадженню № 18661231 по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса № 257 від 18 бе-резня 2010 року.

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку про вирішення цього питання у судовому засіданні із викликом сторін по справі.

На судовому засіданні представником позивача вдруге заявлено клопотання про забезпечення адміністративного позову аналогічним шляхом.

Клопотання мотивовані тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі (накладення штрафу, стягнення виконавчого збору), адже державний виконавець не пересвідчившись у отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та вчиненням останнім дій спрямованих на добровільне виконання виконавчого напису нотаріуса № 257 від 18 березня 2010 року, розпочав проведення виконавчих дій спрямованих на примусове виконання виконавчого документа, чим, на думку позивача, порушив його право на добровільне виконання рішення.

На судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені клопотання, просив заборонити державному виконавцю вчиняти дії спрямовані на примусове виконання виконавчого документа, оскільки, виконання боржником зобов'язання на цьому етапі буде вважатися примусовим виконанням із стягненням, значної для боржника, суми виконавчого збору.

Представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що представник позивача ознайомлювалася із матеріалами виконавчого провадження, окрім того, у постанові про відкриття виконавчого провадження позивачу надався строк для добровільного виконання виконавчого напису нотаріуса № 257 від 18 березня 2010 року.

Заслухавши представників сторін, розглянувши за матеріалами справи та виконавчого провадження наведені у клопотаннях доводи, суд уважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 117 КАС адміністративний позов, крім способу, встановленого ч. 3 цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу належного отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, якою встановлено строк для добровільного виконання виконавчого документа, та реалізацією (порушенням) права боржника на добровільне виконання.

Як убачається, згідно виконавчого напису нотаріуса № 257 від 18 березня 2010 року, вартість майна, яке слід вилучити та повернути стягувачу, є значною. Разом з тим, виконання рішення у добровільному порядку виключає стягнення виконавчого збору.

Державним виконавцем розпочато дії, спрямовані на примусове виконання виконавчого документа, що може бути підставою для стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. На боржника накладено штраф і при цьому, вимога про надання для опису та передачі майна була винесена у той час (17 травня 2010 року), коли державним виконавцем було відкладено провадження виконавчих дій (до 20 травня 2010 року).

Оскільки предметом спору не є правомірність відкриття державним виконавцем виконавчого провадження та зміст заходів примусового виконання, а є визначення обставин щодо добровільного виконання виконавчого документа, суд частково погоджуючись із доводами представника позивача про існування небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, уважає за необхідне заборонити ВДВС вчиняти дії, спрямовані на прийняття рішень за результатами виконання виконавчого напису нотаріуса № 257 від 18 березня 2010 року (постанова про стягнення виконавчого збору, постанова про стягнення із боржника витрат на проведення виконавчих дій, постанова про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення).

Крім того, суд зазначає, що у випадку прийняття державним виконавцем рішень (постанов) за результатами здійснення примусового виконання виконавчого документа, на які можуть вплинути обставини встановлені судом у рішенні по цій справі, учаснику виконавчого провадження (у т.ч.: боржнику) прийдеться докласти певних зусиль та витрат на відновлення прав, свобод, інтересів.

Водночас інші пояснення представника позивача, надані суду, є фактично доводами, якими обґрунтовані заявлені позовні вимоги у справі та мають значення для вирішення спору по суті. Оцінка останніх повинна бути надана судом з урахуванням доказів та посилань, якими обґрунтовує відповідач свої заперечення.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 КАС, суддя

у х в а л и в:

1. Задовольнити клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропрод-7Я" про забезпечення адміністративного позову частково.

2. До ухвалення судом рішення по справі № 2а-7763/10/2670 заборонити Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти дії, спрямовані на прийняття рішень за результатами виконання виконавчого напису нотаріуса № 257 від 18 березня 2010 року по виконавчому провадженню № 18661231.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтями 185-187 і 254 КАС.

Оскарження ухвали не перешкоджає провадженню у справі.

Суддя Костенко Д.А.