Справа № 822/2127/15
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2127/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ніколайчук М.Є.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

16 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :
02.06.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення коштів.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.06.2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

03.08.2015 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, де позивач просить розглянути справу без його участі.

У зв`язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу ІНФОРМАЦІЯ_3 "єднаному міському військовому комісаріаті з 18.03.2014 по 29.05.2014 на підставі Указу ВО Президента України від 17.03.2014 про часткову мобілізацію, наказу військового комісара ХОМВК від 18.03.2014 №7 та від 15.05.2014 №19.

Згідно з доводами позивача, під час проходження військової служби він харчуванням не забезпечувався та 25.03.2015 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, в якій просив компенсувати харчування за період з 18.03.2014 року по 30.05.2014 року.

Листом від 09.04.2015 року №9/768 позивачу було відмовлено у зв`язку з тим, що відповідно до роз`яснень Тимчасово виконуючого Начальника Тилу Збройних сил України від 16.10.2014 року № 341/4/10307т та тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 " виплата грошової компесації замість норм харчування у розмірі 17,62 грн. за добу розпочинається з жовтня 2014 року.

На думку позивача вище вказана відмова є протиправною та порушує його законні права та охоронювані інтереси, що стало підставою звернення до суду.

За результатом розгляду суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року № 426 Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації затверджені норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та встановлений вичерпний перелік військовослужбовців, які мають право на харчування за рахунок держави.

Зокрема, пп. л п. 1 приміток до норми № 1 передбачено, що за рахунок держави харчуванням забезпечуються військовослужбовці офіцерського складу, військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, особи рядового, начальницького складу і працівники авіації ДСНС, Національної гвардії та особи рядового, начальницького складу Держспецзв`язку під час несення бойового чергування, добового чергування, варти та у разі призначення до складу добового наряду, перебування в польових умовах (в таборах, на навчаннях, маневрах) під час відпрацювання завдань з бойової (навчально-бойової) підготовки, а військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, крім того під час перебування в навчальних військових частинах (центрах).

Згідно з матеріалами справи позивач входив до категорії осіб, які залучались до несення добового чергування, та забезпечувався сухими пайками відповідно до пп. л п. 1 приміток до норми №1, про що свідчать копії наказів та роздавальних відомостей продовольчого забезпечення в матеріалах справи.

Крім того, відповідно до пп. н п. 1 приміток постанови КМУ від 29.03.2002 року №426 громадяни, які призвані на військову службу у зв`язку з оголошенням мобілізації, - з дня прибуття їх до військового комісаріату. Право на харчування за цією нормою мають зазначені особи, за умови їх розміщення у казармах, наметах, гуртожитках у розташуванні військової частини (установи).

Військовослужбовці призвані по мобілізації, які проходять військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 , та не залучаються до несення бойового чергування, мешкають за місцем проживання та харчуються самостійно, та не мають право на харчування за рахунок держави.

Крім того суд зауважує, з метою упорядкування продовольчого забезпечення Збройних Сил України у разі оголошення мобілізації та призову громадян на військову службу на виконання розпорядження начальника тилу оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20.03.2014 року №186/19/4/32, зараховуються на продовольче забезпечення (харчування) районні (міські) військові комісаріати за територіальним принципом до обласних військових комісаріатів. Обласні військові комісаріати, які не відображені у договорах на закупівлю послуг харчування і не мають особових рахунків в об`єднаних центрах забезпечення тилу Збройних Сил України, зараховуються на продовольче забезпечення до визначених військових части, дислокованих в обласних центрах.

Відповідно до матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуває на продовольчому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 м.Хмельницький.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь компенсації за неотримані норми харчування задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, не правильно застосував норми матеріального права, у зв`язку із чим, ухвалив рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції вирішив скасувати її та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог, з підстав порушення судом першої інстанції норм иа матеріальногоава, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 про стягнення коштів скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 22 вересня 2015 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г.

Полотнянко Ю.П.