Справа № 2а/1570/2302/2011
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2011-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/2302/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2011 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.

секретарях - Височенко Н.М., Колотовічевій Г.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста Одеси про скасування рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста Одеси № НОМЕР_1 від 02 листопада 2010 року щодо застосування фінансових (штрафних) санкцій на суму 12360,00 гривень,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся фізична особа підприємець ОСОБА_1 (далі Позивач) з позовом до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси (далі Відповідач), в якому Позивач просить скасувати рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 02.11.2009 року (далі Рішення ДПІ).

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтував тим, що рішення, яке оспорюється, винесено на підставі ОСОБА_2 про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Позивачем за період з 01.10.2007 року по 30.06.2010 року №6223/17-1 від 27.10.2010 року, але висновки про порушення Позивачем п.1, п.4, ст.3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»(далі Закон №98/96-ВР) не відповідають дійсності, оскільки він не здійснював надання послуг за видом діяльності «Бар», та, відповідно, не порушував п.1, п. 4, ст.3 Закону №98/96-ВР.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник Відповідача позовні вимоги не визнав, наполягав, що оспорюване рішення є законним, обґрунтованим та правомірним, винесено відповідно до вимог чинного законодавства та просив в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та проаналізувавши надані ними докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Спірні правовідносини між сторонами регулюються Конституцією України, Господарським кодексом України (далі ГКУ), Законом України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» (далі Закон №98/96-ВР), Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»(далі Закон №2806-IV), Законом України «Про державну податкову службу в Україні»(далі Закон №509-XII), Постановою КМУ №833 від 15.06.2006 року про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів (далі Порядок торговельної діяльності), наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України №219 від 24.07.2002 року про затвердження Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства (далі Правила роботи), рішенням Одеської міської ради №3477-ІV від 28.12.2004 року «Про встановлення розмірів фіксованого податку на території міста Одеси, вартості торгового патенту та ставок єдиного податку для фізичних осіб субєктів малого підприємництва»(далі Рішення №3477-ІV), рішенням Одеської міської ради №4693-V від 07.10.2009 року «Про встановлення розмірів фіксованого податку та території міста Одеси, вартості торгового патенту та ставок єдиного податку для фізичних осіб субєктів малого підприємництва»(далі Рішення №4693-V).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 04.04.2005 року, реєстраційний № 0010705, зареєстрований платником податків у ДПІ у Суворовському районі м. Одеси 06.04.2005 року, номер реєстрації в ДПІ 619.

В період з 27.09.2010 року по 22.10.2010 року, відповідно до направлення №1262/17-1 від 27.09.2010 року, наказу на продовження терміну проведення планової документальної перевірки №515 від 08.10.2010 року і направлення №1345/17-1, посадовими особами Відповідача проведена документальна планова перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання Позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 30.06.2010 року.

Перевіркою встановлено, що Позивач для здійснення у закладі підприємницької діяльності ресторанного господарства «Буфет»придбав торгові патенти №035901 від 10.07.2007 року, №175021 від 17.07.2008 року, №248085 від 08.07.2009 року, №442785 від 16.06.2010 року. У періоді з 01.10.2007 року по 30.06.2010 року, вартість торгових патентів складає 100 грн. в місяць, що надає право їх власнику надавати послуги громадського харчування в буфетах та їдальнях. Згідно рішення Одеської міської ради №3477-ІV від 28.12.2004 року «Про встановлення розмірів фіксованого податку на території міста Одеси, вартості торгового патенту та ставок єдиного податку для фізичних осіб субєктів малого підприємництва»ставка торгового патенту за видом діяльності «Бар»складає 280 грн. у місяць. Згідно рішення Одеської міської ради №4693-V від 07.10.2009 року «Про встановлення розмірів фіксованого податку та території міста Одеси, вартості торгового патенту та ставок єдиного податку для фізичних осіб субєктів малого підприємництва»вартість торгового патенту за видом діяльності «Бар»складає 320 грн. у місяць. За результатами перевірки складно акт про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №6223/17-1 від 27.10.2010 року (а.с.10-17; 115-127) (далі ОСОБА_2 перевірки). Відповідно до висновку ОСОБА_2 перевірки Позивач порушив, зокрема, п.1 п.4 ст.3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності». Згідно до розрахунку фінансових санкцій (додаток №5 до ОСОБА_2 перевірки) підлягає донарахуванню 12 360,00грн. фінансових санкцій за недоплату торгового патенту (а.с.17).

На підставі ОСОБА_2 перевірки Відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № НОМЕР_1 від 02.11.2010 року (а.с.18), відповідно до якого до Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 12 360 грн. Вказаний розрахунок включає до себе подвійний розмір недоплати торгового патенту в період з 01.10.2007 року по 31.12.2009 року в сумі 9 720 грн. (180 грн. недоплати х 27 місяців х 2) = 9 720грн.), та в період з 01.01.2009 року по 30.06.2010 року в сумі (220 грн. недоплати х 6 місяців х 2 = 2 640грн.).

Не погоджуючись з Рішенням ДПІ Позивач надав Відповідачу скаргу від 11.11.2010 року (а.с.41-43) в якій просив скасувати Рішення ДПІ у повному обсязі. Рішенням Відповідача №37138/З/25-010 від 20.12.2010 року про результати розгляду первинної скарги (а.с.44-46) Рішення ДПІ залишено без змін, а скарга Позивача без задоволення. Не погоджуючись з рішенням Відповідача №37138/З/25-010 від 20.12.2010 року про результати розгляду первинної скарги Позивач надав до ДПА в Одеській області скаргу від 28.12.2010 року (а.с.47-51) в якій просив скасувати Рішення ДПІ у повному обсязі. Рішенням ДПА в Одеській області №2103/Я/25-0008 від 24.01.2011 року про результати розгляду повторних скарг (а.с.52-54) Рішення ДПІ залишено без змін, а скарга Позивача без задоволення. Не погоджуючись з рішенням ДПА в Одеській області №2103/Я/25-0008 від 24.01.2011р. про результати розгляду повторних скарг Позивач надав до ДПА України скаргу (а.с.55-57) в якій просив скасувати Рішення ДПІ у повному обсязі. Рішенням ДПА України №1909/Я/25-0315 від 24.02.2011 року рішення ДПІ залишено без змін, а скарга Позивача без задоволення.

Як було встановлено в судовому засіданні, в ході перевірки Відповідачем проведено обстеження місця здійснення підприємницької діяльності Позивача за адресою: м. Одеса, вул. Гайдара, 30 та складено довідку обстеження № 6132/17-1 від 22.10.2010 року (а.с.69а). При проведенні обстеження встановлено, що за вищезазначеною адресою, згідно вивіски, розташований «Бар»у якому здійснюється продаж безалкогольних, слабоалкогольних, алкогольних напоїв та пива. Будівля є капітальною спорудою, що складається з виробничого приміщення (кухня), двох залів для відвідувачів. Ці висновки документально підтверджуються фотографічними матеріалами (а.с.71-76) та видатковими накладними №О-00117807 від 11.08.2009 року (а.с.106), №80229504 від 11.08.2009 року (а.с.109), №80231644 від 18.08.2009 року (а.с.110), №80243475 від 02.10.2009 року (а.с.111), №80245317 від 09.10.2009 року (а.с.112), №80274643 від 09.03.2009 року (а.с.113), згідно яких поставка товарів здійснювалась на адресу вул. Гайдара, 30 бар «Ротманс».

Також, під час розгляду справи встановлено, що з 2007 року Позивач здійснював підприємницьку діяльність, у торгівельному павільйоні-барі, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Гайдара, 30, вказаний павільйон-бар належить на праві приватної власності ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу павільйону, посвідченого 25.02.2000 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстраційний №473 (а.с.21). Згідно вказаного договору обєктом купівлі-продажу є торгівельний павільйон-бар. Відповідно до договорів безоплатного користування від 01.06.2008 року, 01.07.2009 року, 01.08.2010 року (а.с. 22-24) ФОП ОСОБА_2 передала, а ФОП ОСОБА_1 прийняв в тимчасове безоплатне користування відділ-буфет площею 21 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Гайдара, 30.

Відповідно до висновку державної санітарно-епідеміологічної служби м. Одеси №3-2/2005 від 02.06.1998 року дозволяється почати роботу підприємства бару на 8 місць з літнім майданчиком на 16 місць по вул. Гайдара, 30 (а.с.20).

Суд не враховує посилання Позивача на лист Міністерства зовнішніх економічних зв'язків і торгівлі України №15-03/29-577а від 09.09.1998 року, оскільки цей лист не є нормативно-правовим актом. Також суд не враховує посилання Відповідача на Наказ Державного комітету статистики України №327 від 24.10.2005 року про затвердження Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, оскільки відповідно до п.1.3. вищезазначеної Інструкції вона використовується при складанні суб'єктами господарювання форм державних статистичних спостережень, зокрема №7-торг (річна) "Звіт про наявність торгової мережі та мережі ресторанного господарства" (далі - форма №7-торг) та №12-торг (річна) "Про наявність і використання торгової мережі на ринках та реалізацію сільськогосподарської продукції на них", а також при проведенні обстежень торгової мережі та мережі ресторанного господарства працівниками органів державної статистики.

Позивачем не надано обєктивних доказів про здійснення підприємницької діяльності лише за видом діяльності «Буфет», а не «Бар». Таким чином, за адресою м.Одеса, вул..Гайдара, буд.№30 Позивач фактично здійснював діяльність за видом діяльності «Бар».

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ст.42 ГКУ підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.43 ГКУ підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону №98/96-ВР патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів. Під торговельною діяльністю у цьому Законі слід розуміти роздрібну та оптову торгівлю, діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові кошти, інші готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону №98/96-ВР під пунктами продажу товарів у цьому Законі слід розуміти фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, їдальні, ресторани, кафе, закусочні, бари, буфети, відкриті літні майданчики, кіоски та інші пункти громадського харчування. Відповідно до ч.4 ст.3 Закону №98/96-ВР вартість торгового патенту на здійснення діяльності з надання побутових послуг встановлюється органами місцевого самоврядування залежно від місцезнаходження об'єкта з надання побутових послуг та виду побутових послуг.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №98/96-ВР за здійснення операцій, передбачених цим Законом, без одержання відповідних торгових патентів або з порушенням порядку використання торгового патенту, передбаченого частиною другою статті 7 цього Закону, субєкти підприємницької діяльності сплачують штраф у подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням.

Згідно до ч.ч.2-6 ст.7 Закону №2806-IV суб'єкт господарювання або уповноважена ним особа подає державному адміністратору чи представнику відповідного місцевого дозвільного органу, які здійснюють прийом суб'єктів господарювання в дозвільному центрі, заяву, форма якої затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням уповноваженого органу та за погодженням з дозвільними органами. До заяви додаються: документи, необхідні для видачі документа дозвільного характеру, передбачені законодавством, яким регулюються відносини щодо одержання такого документа. Документами, необхідними для видачі документа дозвільного характеру, можуть визначатися документи, що безпосередньо пов'язані з підтвердженням можливості суб'єкта господарювання провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або види господарської діяльності. Заява та документи, що додаються до неї, подаються в одному примірнику особисто суб'єктом господарювання (керівником юридичної особи, фізичною особою-підприємцем) або уповноваженою ним особою. Заява та документи, що додаються до неї, можуть бути надіслані рекомендованим листом з описом вкладення, при цьому підпис заявника (фізичної особи-підприємця) та уповноваженої ним особи засвідчується нотаріально. Заявник несе відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у заяві та документах, що додаються до неї.

Відповідно до п.1 Порядку торговельної діяльності ці Порядок та правила визначають загальні умови провадження торговельної діяльності суб'єктами оптової торгівлі, роздрібної торгівлі, закладами ресторанного господарства, основні вимоги до торговельної мережі, мережі закладів ресторанного господарства і торговельного обслуговування споживачів (покупців), які придбавають товари у підприємств, установ та організацій незалежно від організаційно-правової форми і форми власності, фізичних осіб-підприємців та іноземних юридичних осіб, що провадять підприємницьку діяльність на території України.

Згідно до п.1.5 Правил роботи заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари також на класи (перший, вищий, люкс). Відповідно до Рішення №3477-ІV вартість торгового патенту за видом діяльності «Бар»до 07.10.2009 року складала 280 грн. у місяць. Відповідно до Рішення №4693-V вартість торгового патенту за видом діяльності «Бар»складає 320 грн. у місяць.

Відповідно до п.12 Порядку торговельної діяльності на фасаді торговельного об'єкта розміщується вивіска із зазначенням найменування суб'єкта господарювання. Відповідно до п.1.7. Правил роботи на фасаді приміщення закладу (підприємства) ресторанного господарства повинна розміщуватися вивіска із зазначенням його типу (класу), назви, найменування суб'єкта господарської діяльності та режиму робот. В даному випадку на фасаді торгівельного закладу знаходилась вивіска «БАР».

Суд не враховує посилання Позивача на дозволи Виконавчого комітету Одеської міської ради на розміщення обєкта торгівлі та сфери послуг, згідно яких вид обєкта встановлений як «Буфет»(а.с.33-36), оскільки відповідно до Закону №2806-IV дозволи видавались на підставі заяви Позивача та доданих до неї документів, й відповідно, Позивач несе відповідальність за достовірність відомостей, зазначених у заяві та документах, що додаються до неї.

Таким чином, з урахуванням всіх вище перелічених доказів, суд вважає, що Відповідачем правильно був зроблений висновок про те, що Позивач фактично здійснював підприємницьку діяльність за видом діяльності «Бар»у торгівельному павільйоні-барі, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Гайдара, буд. №30.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні фактів, суд прийшов до висновку, що Позивач не довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і ці вимоги Позивача не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволені адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста Одеси про скасування рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі міста Одеси № НОМЕР_1 від 02 листопада 2010 року щодо застосування фінансових (штрафних) санкцій на суму 12360,00 гривень - відмовити в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.

09 серпня 2011 року