Справа № 2а-1670/5124/11
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2011-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-1670/5124/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клочка К.І.,

при секретарі Міщенко Р.В.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2011 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі позивач, ФОП ОСОБА_3С.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції у Полтавській області (далі відповідач, КОДПІ у Полтавській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №/0/152 від 04.02.2011 про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 31 068,75 грн, з яких основний платіж 24 855,00 грн, штрафні (фінансові) санкції 6 213,75 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірні господарські операції підтверджені необхідними бухгалтерськими документами, а висновки податкового органу про відсутність господарських операцій є необгрунтованими. На час здійснення господарських операцій з Приватним підприємством «Авто-СВ-2009»(далі ПП «Авто-СВ-2009») підприємство було зареєстровано в установленому порядку, в тому числі як платники податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, просив суд у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №234274, наявної у матеріалах справи, 03.03.2008 ФОП ОСОБА_3 зареєстроване виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради в якості субєкта господарювання (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

З 08.05.2008 ФОП ОСОБА_3 є платником ПДВ, що підтверджується копією свідоцтва №100114737 серії НБ №138055, наявною у матеріалах справи.

05.02.2009 позивач отримав ліцензію серії АВ №451609 про надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів вантажним автомобілем транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України «Про автомобільний транспорт»: внутрішні перевезення вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами.

На підставі направлення №3917/003917 від 27.12.2010, виданого КОДПІ у Полтавській області та на підставі постанови слідчого про проведення позапланової перевірки від 07.12.2010 КОДПІ у Полтавській області проведено невиїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_3 щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з ПП «Авто-СВ-2009»за період квітень-жовтень, грудень 2009 року.

Перевіркою встановлено заниження ПДВ у перевіряємому періоді у розмірі 24 855,00 грн.

За результатами перевірки складено акт №181/17-311/НОМЕР_1 від 17.01.2011 (далі - акт перевірки), у якому зафіксовано порушення позивачем вимог підпункту 7.4.1, підпункту 7.4.4, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість".

04.02.2011 на підставі акту перевірки КОДПІ у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/152, яким визначено суму грошового зобовязання з ПДВ на суму 31 068,75 грн, з яких основний платіж 24 855,00 грн, штрафні (фінансові)

ФОП ОСОБА_3 не погодився із винесеним КОДПІ у Полтавській області податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Досліджуючи правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №/0/152 від 04 лютого 2011 року, суд встановив наступне.

Згідно акту перевірки підставою для нарахування позивачу грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 24 855,00 грн стали господарські операція між позивачем та ПП «Авто-СВ-2009».

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, видом діяльності ПП «Авто-СВ-2009»за КВЕД є технічне обслуговування та ремонт автомобілів, оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин, оптова торгівля автомобілями, деталями та приладдям, інші види оптової торгівлі. Директор підприємства ОСОБА_4.

Так, у період з квітня по грудень 2009 року позивач придбав у ПП «Авто-СВ-2009»носос паливної апаратури, напівпричіп SAF, ГУР авто DAF, дизельне паливо, прижини напівпричепа авто DAF, автошини 315х80, 365х80, гідравлічний шток авто DAF.

Господарські операції підтверджуються податковими та видатковими накладними, платіжними дорученнями.

За період з квітня по грудень 2009 року позивачем задекларовано ПДВ та сформовано податковий кредит на суму 24 855,00 грн.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 № 168/97-ВР встановлено, що податковий кредит сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду.

Відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4. статті 7 Закону України Про податок на додану вартість, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку із придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із підпунктом 7.2.6. пункту 7.2. статті 7 Закону підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Відповідно до підпункту 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6.).

При цьому підпунктом 7.5.1. пункту 7.5. статті 7 Закону України Про податок на додану вартість передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

З огляду на викладені положення Закону, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання в господарській діяльності.

Аналогічні вимоги містяться і в пункті 2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 №165, який визначає, що податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Згідно із пунктом 5 Порядку податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаною у пункті 2 даного Порядку.

Відповідно до підпункту 7.7.1. пункту 7.7. статті 7 Закону Про податок на додану вартість сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Відповідно до частини другої 2 статті 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною першою статті 9 зазначеного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

На підтвердження сформованого податкового кредиту у розмірі 24 855,00 грн позивач надав суду копії податкових та видаткових накладних, платіжних доручень.

06.09.2011 за вх. №30412/11 до Полтавського окружного адміністративного суду Шевченківським районним судом м. Чернівці надіслано вирок у кримінальній справі №1-158/11 від 09.03.2011 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статі 205 Кримінального кодексу України. З відміткою про набрання вироком законної сили 24.03.2011.

Як вбачається з вироку суду, підсудний ОСОБА_5 06 лютого 2009 року, з метою прикриття незаконної діяльності, а саме проведення безтоварних фіктивних господарських операцій, конвертування безготівкових коштів у готівку, зареєстрував у виконавчому комітеті Світловодської міської ради Кіровоградської області ПП «Авто-СВ-2009», розташоване за юридичною адресою: АДРЕСА_1, про що отримав свідоцтво про державну реєстрацію від 06.02.2009 серії А01 №557067.

31 березня 2009 року ОСОБА_5, будучи директором ПП «Авто-СВ-2009», згідно наказу №1-к від 02.02.2009 про призначення його на посаду, відкрив у Кременчуцькому відділенні Полтавської філії Акціонерного банку «Київська Русь»поточний банківський рахунок за №8001 та відповідно, при цьому, подав реєстраційні документи підприємства та картку, із зразками підписів керівника із відбитком печатки ПП «ОСОБА_2 - СВ - 2009».

Прикриваючись організаційно-правовою формою юридичної особи - ПП «Авто-СВ-2009», ОСОБА_5 із вказаного вище рахунку за №001, по грошовим чекам, конвертував 2 751 779,00 грн, які поступили від контрагентів даного підприємства суб'єктів підприємницької діяльності з різних областей, зокрема, Автономної Республіки Крим, Закарпатської, Київської, Кіровоградської та Полтавської областей і за відповідну, винагороду у 5% від загальної суми знятих коштів, повернув їх не встановленій слідством особі.

В подальшому, з метою уникнення кримінальної відповідальності за фіктивне підприємництво, ОСОБА_5 домовився із невстановленою слідством особою, на ім'я Максим про перереєстрацію ПП «Авто-СВ-2009»за іншою адресою та на іншу особу, внаслідок чого, на виконання усної домовленості між підсудним і невстановленою слідство собою на імя Максим, останній у м. Світловодську Кіровоградської області відшукав громадянина ОСОБА_4, який не усвідомлюючи своїх дій через зловживання алкогольними напоями, за винагороду в 400,00 грн. погодився зявитися до нотаріуса для підписання необхідних документів відносно перереєстрації підприємства та 27 квітня 2009 року, ОСОБА_5 підписав заяву, складену і належним чином посвідчену приватним нотаріусом м. Світловодська ОСОБА_6 зареєстровану у реєстрі за №982 про припинення своєї участі у складі засновників та про вихід зі складу засновників ПП «Авто-СВ-2009», передачу печатки і відповідних, установчих документів, документів фінансово-господарської діяльності, тобто усіх прав та обов'язків засновника ПП «Авто-СВ-2009»ОСОБА_4, мешканцю АДРЕСА_2. Цього ж дня, в присутності нотаріуса, ОСОБА_4 підписав зміни до установчих документів, а саме статуту ПП «Авто-СВ-2009»в частині зміни засновника і відповідно, керівника цього підприємства. Наступного дня - 28 квітня 2009 року ОСОБА_5 підписав реєстраційну картку форми №4 на внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному Державному реєстрі юридичних та фізичних осіб підприємців та про зміну місцезнаходження юридичної особи, зокрема на м. Чернівці, вул. Леніна, І АДРЕСА_3, зміну керівника ПП «Авто-СВ-2009» на ОСОБА_4 та зміну фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори від імені ОСОБА_4, яку невстановлена слідством особа подала державному реєстратору до виконавчому комітеті Світловодської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_7

07 травня 2009 року державним реєстратором у виконавчому комітеті Світловодської міської ради Кіровоградської області ОСОБА_7 проведено державну реєстрацію вказаних в реєстраційній картці форми №4 змін.

21 січня 2010 року ПП «Авто-СВ-2009», згідно довідки форми №4-ОГТП №22337/29-021 взято на облік в ДПІ у м. Чернівці у зв'язку із зміною юридичної адреси на м. Чернівці, вул. Головна, 8. кв. 16.

Після перереєстрації ПП «Авто-СВ-2009»на ОСОБА_4, 15 червня 2009 року, ОСОБА_5 вже не будучи посадовою особою даного підприємства, діючи умисно, з метою отримання доходу від незаконної підприємницької діяльності, відкрив в АБ „Київська Русь" (адреса: м. Київ. вул. Хорива, 11 а, МФО 319092) поточний рахунок №001. З даного рахунку ОСОБА_5 по грошовим чекам зняв готівкою 14 180 505 грн., які надійшли від контрагентів ПП «Авто-СВ-2009»суб'єктів підприємницької діяльності з різних областей, а саме - Автономної Республіки Крим, Дніпропетровської, Житомирської, Донецької, Закарпатської, Київської. Кіровоградської, Полтавської, Миколаївської, Харківської, Черкаської та Чернігівської областей та за винагороду для себе особисто у 5% від загальної суми знятих коштів, іншу суму отриманих грошей повернув не встановленій слідством особі.

Згідно акту ЛЪ3912/23-3/361421 15 від 29.11.2010 року "Про результати позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «Авто-СВ-2009», , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.02.2009 року по 30.09.2010 валютного та іншого законодавства за період з 01.02.2009 року по 30.09.2010 ОСОБА_5 протягом лютого-грудня 2009 року, не здійснюючи господарської них діяльності, сформував 103-м контрагентам - суб'єктам підприємницької діяльності Автономної Республіки Крим, Дніпропетровської, Житомирської, Донецької, Закарпатської, Київської, Кіровоградської, Полтавської, Миколаївської, Харківської, Черкаської та Чернігівської областей податковий кредит на суму податкового зобов'язання, задекларованого ПП «Авто-СВ-2009»- 7 473 742,00 грн, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі, у вигляді ненадходження до державного бюджету податку на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_5, свою вину в предявленому обвинуваченні за частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України визнав повністю і суду надав покази, аналогічні зазначеним в обвинувальному висновку обставинам по кожному з епізодів вчинення злочину. В скоєному щиросердечно розкаявся. ОСОБА_5 не оспорював фактичні обставини справи за предявленим йому обвинуваченням

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці у кримінальній справі №1-158/11 від 09.03.2011 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням положень статті 75 Кримінального кодексу України.

Частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи те, що ПП «Авто-СВ-2009»створювалося та використовувалося ОСОБА_5 лише для здійснення фіктивного підприємництва у вигляді конвертаційного центру, суд приходить до висновку про відсутність в дійсності господарських операцій між ПП «Авто-СВ-2009»та ФОП ОСОБА_3, тому висновки податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ є обгрунтованими, а позовні вимоги неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2011 року.

Суддя К.І. Клочко