Справа № 806/755/15
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року м. Житомир справа № 806/755/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Семенюка М.М.,

суддів Гуріна Д.М., Капинос О.В.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідачів Беспризванного А.А., Зотова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання нечинними і скасування наказів №48 о/с від 16.01.2015 року та №17 о/с від 26.01.2015 року, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини другої статті 3 Закону України „Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року № 1682-VII та згідно з пунктом 62 „а", 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу;

- визнати нечинним і скасувати наказ МВС України від 16.01.2015 року № 48 о/с „По особовому складу" в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини другої статті 3 Закону України „Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року № 1682-VII та згідно з пунктом 62 „а", 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу;

- визнати нечинним і скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26.01.2015 року № 17 о/с „По особовому складу" в частині звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини другої статті 3 Закону України „Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року № 1682-VII та згідно з пунктом 62 „а", 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, по дискредитують звання рядового і начальницького складу;

- поновити старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України з 26.01.2015 року;

- стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції Управління МВС України в Житомирській області на користь позивача грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 26.01.2015 року по день фактичного поновлення в органах внутрішніх справ України.

В обґрунтування позовних вимог, крім іншого зазначає, що громадянин ОСОБА_5, щодо якого позивачем був складений протокол про адміністративне правопорушення, не був звільнений від адміністративної відповідальності відповідно до Закону України "Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань" від 29 січня 2014 року N 737-VII, Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року N 743-VII; відповідачами при звільнені позивача не було враховано те, що він залучався та брав безпосередню участь в Антитерористичній Операції (далі - АТО) з 17.11.2014 року по 16.12.2014 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити, зазначивши, що позивач визнаний учасником бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України, а тому заборона, передбачена частинами 3 та 4 ст.1 Закону України "Про очищення влади" не застосовується до осіб, не застосовується до осіб, зазначених у частинах 2-4 ст.3 цього Закону.

Представник Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області просив в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (а.с. 87-89), пояснивши, що звільнення позивача відбулося на підставі матеріалів, що були надані ДДАІ МВС України та Управлінням Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області за вказівками Міністерства внутрішніх справ України про проведення перевірки законності дій працівників Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України під час складання адміністративних матеріалів в період з 25.11.2013 року по 20.02.2014 року відносно учасників громадського об'єднання (руху) "Автомайдан" - перевіркою було встановлено, що позивач в січні 2014 року склав адміністративний протокол відносно члена ГО "Автомайдан" ОСОБА_5; на момент звільнення позивач не мав статусу учасника бойових дій.

Представник Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що позивач був звільнений відповідно до вимог законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наказу Міністерства внутрішніх справ від 16.01.2015 року № 48, відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про очищення влади" та згідно з п. 62 а, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу, крім інших, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, інспектора с технічного нагляду відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Житомира, підпорядкованого Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (а.с. 20).

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26.01.2015 року № 17 о/с "Про оголошення наказу МВС від 16.01.2015 року № 48 о/с" відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про очищення влади" та згідно з п. 62 а, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу, крім інших, старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1, інспектора с технічного нагляду відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Житомира, підпорядкованого Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області (а.с. 21,22).

Згідно ч.3 ст.1 Закону України від 16.09.2014, № 1682-VII "Про очищення влади" (далі - Закон), протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 3 Закону, заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали посаду (посади) у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням працівника правоохоронного органу, який складав та/або своєю дією сприяв складенню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Закону України "Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань" від 29 січня 2014 року N 737-VII, Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року N 743-VII

Суд звертає увагу на те, що відповідачами не надано ніяких матеріалів, які б свідчили про проведення перевірки щодо законності складання ОСОБА_1 адміністративних матеріалів; відповідачами не надано будь-якіх доказів, якіб свідчили, що ОСОБА_1 сприяв складенню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Закону України "Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань" від 29 січня 2014 року N 737-VII, Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року N 743-VII.

06.01.2014 року державтоінспектором відділення Державної автомобільної інспекції Житомирського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області ОСОБА_1 складено протокол серії АБ2 № 423358 (а.с. 37) про адміністративне правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_5 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 12.03.2014 року (а.с.39), провадження по справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.122-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрито за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

Ніяких доказів про те, що ОСОБА_5 був звільнений від дміністративної відповідальності відповідно до Закону України "Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань" від 29 січня 2014 року N 737-VII, Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року N 743-VII, суду не надано.

Наведене свідчить про те, що відповідачами не виконано свого обов'язку, як того вимагає ч.2 ст.71 КАС України, доказати, що позивач сприяв складенню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Закону України "Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань" від 29 січня 2014 року N 737-VII, Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року N 743-VII, тобто не доказана правомірність спірних рішень про звільнення ОСОБА_1 відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 3 Закону.

Крім того, ч.7 ст. 1 Закону встановлено, що заборона, передбачена частинами третьою та четвертою цієї статті, не застосовується до осіб, зазначених у частинах другій - четвертій статті 3 цього Закону, які визнані учасниками бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з'єднань, об'єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов'язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. N 413 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Порядок).

За змістом пункту 2 Порядку статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов'язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв'язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

Рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - міжвідомча комісія), яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із включенням до її складу фахівців Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв'язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань. До складу міжвідомчої комісії можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій (пункту 5 Порядку).

Відповідно до п. 9 Порядку, посвідчення учасника бойових дій і нагрудний знак особам, яким надано статус учасника бойових дій, видаються органами Міноборони, МВС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв'язку, ДСНС, ДПтС, а також органами соціального захисту населення за місцем їх реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.24-29) та не заперечується представниками відповідачів ст.лейтенант міліції ОСОБА_1 з 17.11.2014 року по 16.12.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичної операції на сході України.

Рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ від 11.06.2015 року № 10/I/VI/58 (а.с.86) ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій.

Отже, на час прийняття спірних наказів позивач вже був визнаний таким, що брав безпосередню участь в антитерористичній операції, і надання йому відповідного статусу лише 11.06.2015 року тільки підтверджує це і ніяким чином не свідчить про нерозповсюдження щодо нього положень ч. 7 ст. 1 Закону.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_1 проведено всупереч ч. 7 ст. 1 Закону № 1682-VII.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що спірні накази в частині, що стосуються позивача, є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач, відповідно до ч.1 п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29.07.1991 року № 114 (далі - Положення), поновленню на посаді інспектора з технічного нагляду відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Житомир, підпорядкованого Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області з 26 січня 2015 року.

Визнання спірних наказів протиправними свідчить про незаконність дій відповідачів стосовно звільнення позивача, а тому не потребує прийняття окремого рішення щодо таких дій.

Відповідно до ч. 2 п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у разі поновлення на роботі (посаді) орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує питання про виплату особі рядового і начальницького складу середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

Згідно частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

З довідки Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 14.09.2015 року № 6/28 (а.с. 103) вбачається, що середньоденний заробіток позивача становив 99,46 грн. Тривалість вимушеного прогулу позивача до дня постановлення рішення у справі становить 231 календарний день. Відтак, розмір середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу становить 22975,26 грн. (231*99,46 грн.). Обов'язок виплатити вказану суму суд покладає на Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, де позивач отримував грошове забезпечення на момент незаконного звільнення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконується негайно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати накази Міністерства внутрішніх справ України від 16.01.2015 року № 48 та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26.01.2015 року № 17 о/с в частині звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 з 26.01.2015 року в органах внутрішніх справ на посаді інспектора з технічного нагляду відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Житомир, підпорядкованого Управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області.

Зобов'язати Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 січня 2015 року по 14 вересня 2015 року в сумі 22975,26 грн.

Постанову суду допустити до негайного виконання в частині поновлення на посаді та виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Судді: М.М. Семенюк

Д.М. Гурін

О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 21 вересня 2015 р.