Справа № 2а-1670/6030/11
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2011-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6030/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Молодецького Р.І.,

при секретарі Курганській Л.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю " Згода " звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про скасування податкового повідомлення-рішення№№ НОМЕР_1 від 07.06.2011 року яким позивачу донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 38322,50 грн. в тому числі: 30658,00 грн. за основним платежем та 7664,50 грн. за штрафними санкціями.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що ним правомірно, на підставі податкових накладних, виписаних ПП "Нафта-Капітал", включено до податкового кредиту за грудень 2010 року суму податку на додану вартість в розмірі 30658,00 грн. Зазначав, що оскільки факт здійснення між позивачем та контрагентом фінансово-господарських операцій підтверджується належно оформленими первинними бухгалтерськими документами (накладними, рахунками, податковими накладними, банківськими виписками), господарські операції з цим субєктом господарювання відповідають вимогам закону.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на порушення позивачем вимог 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого ТОВ "Згода" занижено податок на додану вартість за грудень 2010 року на суму 30658,00 грн. Вказувала, що первинні бухгалтерські документи, що надані позивачем в підтвердження здійснення між ТОВ "Згода" та ПП "Нафта-Капітал" фінансово-господарських операцій, заповнені з порушенням вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Крім того, зазначала, що фактично, згідно податкової звітності, у ПП "Нафта-Капітал" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності, визначеного згідно довідки з ЄДРПОУ. Посилалася на те, що згідно акту обстеження № 18 від 17.01.2011 року ПП "Нафта-Капітал" не знаходиться за юридичною адресою, у зв'язку з чим за ініціативою Кременчуцької ОДПІ даному підприємству 20.01.2011 року анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Згода" є юридичною особою (ідентифікаційний код 21062595), що зареєстровано 01.03.1995 року Виконавчим комітетом Полтавської міської ради.

Позивач перебуває на податковому обліку у ДПІ у м.Полтаві та є платником податку на додану вартість, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №100056515 від 02.08.2007 року.

ДПІ у м.Полтаві проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку, позивача, з питань правильності визначення, повноти нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам з ПП "Нафта-Капітал" за період з 01.12.2010 року по 31.12.2010 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено акт №3603/15-2/21062595 від 22.04.2011 року, в якому вказано на порушення позивачем п. п. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР із змінами та доповненнями, внаслідок чого занижено податок на додану вартість за грудень 2010 року на суму 30658,00 грн.

На підставі висновку даного акту перевірки відповідачем 07.06.2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ "Згода" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість в розмірі 30658,00 грн. в тому числі 30658,00 грн. за основним платежем та 7664,50 грн. за штрафними санкціями.

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням - рішенням позивач оскаржив його до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню - рішенню № від 07.06.2011 року, суд зазначає наступне.

Закон України „Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (далі Закон 168/97-ВР) є спеціальним законом з питань оподаткування податком на додану вартість, який визначає платників ПДВ, об'єкти, базу та ставки оподаткування, порядок обліку, внесення податку до бюджету, поняття податкового кредиту та бюджетного відшкодування, що діяв на момент здійснення операції з поставки товарів.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації (підпункт 7.4.1 пункту 7.4. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість").

Відповідно до підпунктів 7.2.3 та 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг) /п.п. 7.2.3/. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону /п.п. 7.2.4/.

Приписами підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", встановлено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" встановлено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

З огляду на викладені положення Закону, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання в господарській діяльності.

Відповідно до матеріалів справи, позивач, дійсно сформував податковий кредит у грудні 2010 року на суму ПДВ - 30658,00 грн. на підставі податкових накладних виданих ПП "Нафта-капітал"

Згідно із п.п. 7.2.4. п.7.2 ст.7 Закону України "Про ПДВ" право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Пунктом 9.2 ст.9 Закону України "Про ПДВ" визначено, що будь-якій особі, яка реєструється як платник податку на додану вартість, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для справляння цього податку.

Матеріалами справи підтверджується, що ПП "Нафта-капітал" на час видачі податкових накладних зареєстрований як платник ПДВ.

З матеріалів справи вбачається, що з метою реалізації договірних відносин позивача з ТОВ "Згода" та ПП "Нафта-Капітал", останніми поставлявся товар та відповідно видавались податкові накладні (№751 від 01.12.2010 року), дані обставини підтверджуються рахунком фактури (612 від 01.12.2010 року), видатковою накладною (№ЗГ - 0000006 від 06.12.2010 року), які досліджені судом та залучені до матеріалів справи.

Також, судом досліджені та залучені до матеріалів справи товарно-транспортні накладні ААБ №0009934 від 01.12.2010 року, ААБ №0009933 від 01.12.2010 року які підтверджують факт транспортування придбаного у ТОВ "Нафта-Капітал" товару.

Таким чином, вищенаведені документи свідчать про реальність та товарність спірних господарських операцій. Крім того, факт товарності господарських операцій між позивачем та ТОВ "Нафта-Капітал" підтверджується актом опису й арешту майна Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ серія АА №306862 від 29.12.2010 року яким арештовано придбане за податковою накладною №751 від 01.12.2010 року майно.

Законом України "Про податок на додану вартість" передбачено лише два випадки не включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті податку: відсутність податкової накладної або виписка податкової накладної особою, яка у встановленому порядку не зареєстрована як платник податку на додану вартість. Інших підстав цей Закон не передбачає.

Виходячи з вищенаведеного, та беручи до уваги той факт, що контрагент позивача є платникам ПДВ та видані ними податкові накладні відповідають вимогам Закону України "Про ПДВ", суд приходить до висновку, що позивач правомірно сформував свій податковий кредит у грудні 2010 року в сумі 30658,00 грн. , а тому відповідно податкове повідомлення - рішення № від 07.06.2011 року, необхідно скасувати протиправне.

Як припущення суд розцінює висновки відповідача про відсутність у контрагента ПП "Нафта-капітал" власних виробничих, складських торгових приміщень, устаткування та транспортних засобів, необхідних для здійснення господарської діяльності. Такі висновки не враховують нічим не обмеженого права підприємства укладати цивільно-правові угоди оренди приміщень, устаткування та автотранспорту та використання залучених за такими цивільно-правовими угодами трудових та інших ресурсів у власній господарській діяльності. Крім того, факт відсутності вказаних ресурсів у підприємства податковим органом не перевірявся, а такий висновок зроблений на підставі податкової звітності, яка не містить достатньої інформації, на підставі якої можливо обгрунтувати такі висновки. Так само нічим не обгрунтованим і не доведеним припущенням є твердження відповідача про те, що ним встановлено укладання ПП "Нафта-капітал" цивільно-правових угод та проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобовязання, оскільки доказів вказаного суду не надано та не названо, окрім того відсутній зв"язок між можливою протиправною поведінкою контрагента та правомірністю формування податкового кредиту позивача -платника податку, який не може нести відповідальність за вищевказане в силу закону.

Неможливим суд вважає трактування відсутності ПП "Нафта капітал" за юридичною адресою, як підстави для висновку про неправомірність формування від нього податкового кредиту. Оскільки, це протирічить змісту норм Закону "Про ПДВ".

Не приймає суд до уваги і доводи податкового органу щодо анулювання 20.01.2011 року свідоцтва платника ПДВ ПП "Нафта-капітал", оскільки таке анулювання відбулося на майже на місяць пізніше, а ніж оподатковувана операція з ТОВ "Згода" та на час її вчинення підприємство належним чином мало статус платника ПДВ, внесеного до відповідного реєстру.

Згідно із ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного повідомлення - рішення покладено на податковий орган.

Відповідач не довів суду правомірність прийнятого ним спірного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому адміністративний позов необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві № НОМЕР_1 від 07.06.2011 року яким позивачу донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 38322,50 грн. в тому числі: 30658,00 грн. за основним платежем та 7664,50 грн. за штрафними санкціями.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Згода" витрати з сплати судового збору в сумі 3,40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 21 вересня 2011 року.

Суддя Р.І. Молодецький