Справа № 804/9141/13-а
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2013-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2013 р. Справа № 804/9141/13-а

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Потолової Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Антел-Стандарт» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Антел-Стандарт» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування:

- наказу ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська №95 від 23.01.2013р. «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Антел-Стандарт» ()»;

- податкового повідомлення-рішення ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська № від 20.02.2013р., яким позивачу збільшене грошове зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем на суму 40' 113грн. 00коп. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 10' 028грн. 00коп.

Представник позивача вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечував щодо здійснення подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач не забезпечив участь повноважного представника у судовому засіданні, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення. Заперечення проти позовних вимог не надав.

22.08.2012р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване необхідністю підготуванням та участі в інших судових засіданнях, призначених на 22.08.2013р. в Дніпропетровському апеляційному адміністративному суді та Дніпропетровському окружному адміністративному суді.

Суд відхилив зазначене клопотання відповідача, оскільки останній належним чином повідомлений про дату час та місце його проведення (а.с.114). Відповідач не надав суду доказів наявності іншого судового процесу, який перешкоджає участі його представника у судовому засіданні по даній справі (копії ухвали суду, судової повістки тощо), не надав доказів роботи лише одного представника, а також через обмежений строк розгляду адміністративної справи, встановлені статтею 122 КАС України, клопотання не може бути задоволене.

Згідно ч.4 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За наведених обставин, судом на місці ухвалено щодо здійснення подальшого розгляду справи за даної явки сторін та на підставі наявних у ній доказів, в порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, при розгляді справи виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Антел-Стандарт», зареєстроване виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 15.10.2008р. (а.с.66-69) та перебуває на податковому обліку в ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська з 16.10.2008р. за №7086 (а.с.70).

Отже, позивач належним чином зареєстрований як юридична особа, а тому на нього поширюється дія законів та інших нормативно-правових актів, які регулюють здійснення господарської діяльності в Україні.

Так, на підставі п.п.16.1.9 п.16.1 ст.16, п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська зроблений запит до ТОВ «Антел-Стандарт» про надання документів за вих. №23493/10/15-2 від 12.10.2012р. (а.с.71).

У зв'язку з чим, позивачем 19.10.2012р. надані запитувані документи відповідачу з супровідним листом за вих. №01/10 від 16.10.2012р. з переліком доданих документів (а.с.72).

Матеріалами справи підтверджено, на підставі службового посвідчення №95 від 23.01.2013р., згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями) та з урахуванням висновку ВПМ ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська №1203/07-30від 25.12.201р. «Щодо наявності ознак фіктивності та відсутності факту реального здійснення господарської діяльності ТОВ «Антел-Стандарт» () у серпні 2012 року» фахівцем ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська проведена документальна позапланова невиїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Антел-Стандарт» () з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати пдатку на додану вартість за період з 01.08.2012р. по 31.08.2012р.

За результатами перевірки складений Акт №561/22-6/36163203 від 31.01.2013р. (далі Акт перевірки) (а.с.76-90), за висновками якого встановлені порушення:

- ч.1, ч.5 ст.203, п.1, п.2 ст.215, ст.228 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочину вимог, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними (п.5 ст.203 ЦК України) по правочинах, здійснених ТОВ «Антел-Стандарт» при придбанні проектної документації у постачальника ТОВ «Плеяда ХХІ» () у серпні 2012р. - зазначені правочини мають ознаки нереальності;

- абз. «а» п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, ст.188, абз. «а» п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження податку на додану вартість за серпень 2012р. у сумі 40' 113,43 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № від 20.02.2013р., яким позивачу збільшене грошове зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем на суму 40' 113грн. 00коп. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 10' 028грн. 00коп.

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що наказ №95 від 23.01.2013 року «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Антел-Стандарт» ()» та податкове повідомлення-рішення № від 20.02.2013 року ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська є протиправними та такими, що підлягають скасуванню у зв'язку з наступним.

Як пояснює позивач, в наказі №95 від 23.01.2013 року та Акті перевірки зазначено, що підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Антел-Стандарт», була обставина, передбачена пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Проте, позивач зазначає, що ТОВ «Антел-Стандарт» було отримано запит відповідача №23493/10/15-2 від 12.10.2012 року «Про надання документів», яким останній на підставі пп.16.1.9 п.16.1 ст.16 та пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України просив надати у десятиденний термін пояснення та їх документальне підтвердження щодо здійснення фінансово-господарської діяльності у серпні 2012 року, обсяги придбання та продажу по контрагентам які були задекларовані по декларації за серпень 2012 року та мали своє відображення у Додатку №5 до зазначеної декларації.

Також, позивач зазначає, що у даному запиті відповідач взагалі не зазначав про те, за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства по взаємовідносинам TOB «Антел-Стандарт» з TOB «Плеяда XXI» () у серпні 2012 року та не наголошував про необхідність надання документів та пояснень стосовно взаємовідносин TOB «Антел-Стандарт» з TOB «Плеяда XXI» () у серпні 2012 року.

Тобто, позивач вважає, що запит не містив в собі конкретних підстав для його надіслання TOB «Антел-Стандарт» (будь-яких фактичних даних, які свідчать про наявність порушень податкового законодавства або інших підстав), та не містив посилання на норму права, яка визначає підстави для такого запиту

Крім того, позивач зазначає, що TOB «Антел-Стандарт» листом №01/10 від 16.10.2012 року у відповідь на запит відповідача №23493/10/15-2 від 12.10.2012 року були надані копії документів на підтвердження здійснення фінансово-господарської діяльності у серпні 2012 року та документи, що підтверджували суми, задекларовані по декларації з ПДВ за серпень 2012 року, зокрема документи, що підтверджували задекларовані у зазначеному періоді суми по взаємовідносинам TOB «Антел-Стандарт» з TOB «Плеяда XXI» (копії договору на виконання проектних робіт №1.03.12 від 19.03.2012 року, податкова накладна №2 від 06.04.2012 року та зазначено, що акти прийому передачі виконаних робіт до зазначеного договору не надаються, оскільки договір знаходиться на стадії виконання).

Тобто, позивач вважає, що TOB «Антел-Стандарт» в строки, встановлені пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, надано на адресу відповідача всі наявні документи, що були предметом запиту.

Після цього, як пояснює позивач, TOB «Антел-Стандарт» не отримувало від відповідача будь-яких запитів, стосовно надання пояснень та їх документального підтвердження відносно фактів, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства TOB «Антел-Стандарт» внаслідок взаємовідносин з TOB «Плеяда XXI».

Таким чином, позивач вказує на відсутність будь-якого правового зв'язку між запитом відповідача №23493/10/15-2 від 12.10.2012 року «Про надання документів» та наказом ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Антел-Стандарт» №95 від 23.01.2013 року.

У зв'язку з чим, позивач вважає, що викладене свідчить про безпідставність та необґрунтованість призначення 23.01.2013 року відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Антел-Стандарт» на підставі п.п.78.1.1. п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України, а отже і про протиправність наказу ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Антел-Стандарт» №95 від 23.01.2013 року.

Щодо винесеного на підставі Акту перевірки відповідачем податкового повідомлення-рішення, позивач пояснює наступне.

Позивач вважає, що висновки, викладені в акті документальної позапланової невиїзної перевірки TOB «Антел-Стандарт», ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача та зазначає, що TOB «Антел-Стандарт» абсолютно правомірно сформувало податковий кредит по господарським операціям з TOB «Плеяда XXI» з урахуванням їх реального здійснення та підтвердження відповідними первинними документами.

Як зазначає позивач, між TOB «Антел-Стандарт» та TOB «Плеяда XXI» укладений договір на виконання проектних робіт №1.03.12 від 19.03.2012 року, відповідно до якого TOB «Плеяда XXI» (Проектувальник) зобов'язувався розробити і погодити із замовником проектну документацію «Проект реконструкції автозаправної станції під автозаправний комплекс по вул.Кільцева дорога, 12 у Святошинському районі м.Києва», а TOB «Антел-Стандарт» (Замовник) прийняти та оплатити виконані роботи, відповідно до положень цього Договору.

Також, в обґрунтування дійсності проведення господарських операцій з TOB «Плеяда XXI» позивач зазначає, що TOB «Антел-Стандарт» на виконання умов зазначеного договору 06.04.2012 року сплачено на користь TOB «Плеяда XXI» 350' 000,00 грн.

Таким чином, позивач, посилаючись на первинні документи по господарським операціям з TOB «Антел-Стандарт», вважає, що відповідач протиправно зробив висновок про нереальність вчинення правочинів між позивачем та TOB «Плеяда XXI», оскільки всі первинні документи були надані як на запит, так і під час перевірки.

Крім того, позивач звертає увагу, що наказ №95 від 23.01.2013 року та повідомлення про початок зазначеної перевірки №16 від 23.01.2013 року отримані TOB «Антел-Стандарт» вже після фактичного проведення документальної позапланової перевірки та складання Акту перевірки, а саме: 09.02.2013р., коли Акт перевірки від 31.01.2013р., у зв'язку з чим позивач вважає, що TOB «Антел-Стандарт» було позбавлено права надати пояснення та документальне підтвердження стосовно взаємовідносин з TOB «Плеяда XXI».

Також, позивач вважає, що зроблений відповідачем в Акті перевірки висновок про нікчемність правочину, укладеного TOB «Антел-Стандарт» з TOB «Плеяда XXI» у серпні 2012 року не відповідає дійсності, оскільки такий висновок ґрунтується виключно на припущеннях, та на невірному, суб'єктивному трактуванні фактів ДПІ, та є таким, що порушує норми чинного в Україні законодавства.

Позиція відповідача викладена в Акті перевірки. Заперечень проти адміністративного позову не надано.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ст.67 Конституції України кожен громадянин зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, встановлено, що органи державної податкової служби мають право: проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 75.1 ст.75 Податкового кодексу України, зазначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно зі п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та збрів, а також дотримання валютною та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи..., та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності..., а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі, за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Також, статтею 79 ПК України визначені особливості проведення документальної невиїзної перевірки платників податків, що полягає у наступному.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

З аналізу зазначених норм Податкового кодексу України вбачається, що обов'язковими умовами для проведення документальної невиїзної перевірки суб'єкта господарювання є:

1. оформлення податковим органом наказу на проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце її проведення;

2. отримання платником податків, який буде перевірятися, до початку перевірки наказу та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що відповідачем оформлені наказ на проведення перевірки TOB «Антел-Стандарт» №95 від 23.01.2013р. та повідомлення із визначенням дати початку та місця проведення такої перевірки №16 від 23.01.2013р. (а.с.73-74).

Як вже зазначалось раніше, документальна позапланова невиїзна перевірка TOB «Антел-Стандарт» проводилась 31.01.2013р., за висновками якої складений Акт №561/22-6/36163203 від 31.01.2013р. (а.с.76-90).

Проте всупереч вимогам п.78.4 ст.78, п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка TOB «Антел-Стандарт» проводилась без повідомлення останнього про її проведення, оскільки позивач отримав зазначені наказ та повідомлення після проведення такої перевірки (а.с.18, 75).

Викладене підтверджується конвертом (а.с.18), згідно поштового штемпеля на якому відправлення кореспонденції відповідачем здійснене 30.01.2013р., тобто за день до складання Акту перевірки.

Крім того, відповідно до ст.83 Податкового кодексу України матеріалами, які є підставою для висновків під час проведення перевірки, можуть бути: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Згідно п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Порядком оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПС України від 22.12.2010 року №984 (далі Порядок №984) визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з п.5.2. Розділу II Порядку №984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів;

- у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки;

- у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем порушені приписи ПК України в частині несвоєчасного направлення відповідачу наказу на проведення перевірки TOB «Антел-Стандарт» та повідомлення про дату початку та місце її проведення, що є перешкоджанням у захисті прав та наданні під час перевірки позивачем первинних документів для підтвердження дійсності господарських операцій з його контрагентами, ненадання яких прямо впливає на висновки відповідача, викладені в Акті перевірки.

Також, суд не погоджується зі збільшенням податковим органом грошового зобов'язання позивачу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем на суму 40' 113грн. 00коп. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 10' 028грн. 00коп., та внаслідок чого протиправним винесенням податкового повідомлення-рішення № від 20.02.2013р., з огляду на наступне.

Так, статтею 86 ПК України встановлений порядок оформлення результатів перевірки.

Згідно п.86.8 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Пунктом 54.3 статті 54 ПК України встановлені випадки, коли контролюючий орган зобов'язується самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарі в/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За правилами п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

З аналізу зазначеним норм ПК України вбачається, що позивач може віднести суму податку до податкового кредиту тільки лише, коли придбання товарів/послуг підтверджені податковими накладними, іншими первинними документами та оформлені згідно вимог податкового законодавства.

Як вже зазначалось раніше у постанові та підтверджується матеріалами справи, між TOB «Антел-Стандарт» та TOB «Плеяда XXI» укладений договір на виконання проектних робіт №1.03.12 від 19.03.2012 року, відповідно до якого TOB «Плеяда XXI» (Проектувальник) зобов'язувався розробити і погодити із Замовником проектну документацію «Проект реконструкції автозаправної станції під автозаправний комплекс по вул.Кільцева дорога, 12 у Святошинському районі м.Києва», а TOB «Антел-Стандарт» (Замовник) прийняти та оплатити виконані роботи, відповідно до положень цього Договору (а.с.93-98).

Виконання цього Договору підтверджується графіком виконання робіт від 19.03.2012р. (Додаток №1 до Договору), податковою накладною №2 від 06.04.2012р., актами прийому-передачі виконаних робіт, платіжними дорученнями (а.с.99-113).

Отже, висновки відповідача щодо нереальності настання правових наслідків по взаємовідносинах TOB «Антел-Стандарт» з TOB «Плеяда XXI» при придбанні у серпні 2012р. проектної документації у останнього є протиправними, такими, що не відповідають дійсності, та спростовуються матеріалами справи.

Щодо висновків податкового органу про нікчемність правочинів позивача, суд виходить з наступного.

Згідно із п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, послуг.

Отже, для цілей перевірки дотримання вимог податкового законодавства та можливого визначення грошових зобов'язань у разі неналежного дотримання платником податків цього законодавства, контролюючому органу у даному випадку первинно слід встановити зміст та реальність господарської операції.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, податковий облік формують не самі по собі цивільні правочини, а саме господарські операції, тобто фактичний рух активів та/або зміни власного капіталу чи зобов'язань платника податку. Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких, як фактично, так і юридично, буде підтвердженням здійснення таких операцій.

Матеріалами справи (первинними документами) спростовані висновки відповідача щодо відсутності реальних операцій, реального настання наслідків за результатами вчинення правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1 та 5 статті 203 Цивільного кодексу України, передбачено, що зміст правочину не може суперечити Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також, моральним засадам суспільства. Правочин, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст.204 Цивільного кодексу України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, тобто, презумпція правомірності правочину.

Відповідно до ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України, недійсним, є лише правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Згідно зі ст.228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

В постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено перелік правочинів, які є нікчемними, як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК:

- правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина;

- правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими, є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження, або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею, як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу, або обмежених в обігу об'єктів цивільного права, тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об'єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК, має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини, може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним, тощо.

Крім того, з 01 січня 2011 року, набули чинності зміни, внесені до Цивільного кодексу України, зокрема, було викладено частину першу ст.203, у новій редакції та доповнено ст.228 частиною третьою.

З набуттям чинності зазначеними змінами, податкові органи не повинні посилатись на нікчемність правочинів та господарських зобов'язань платників податків, відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.228 ЦК України, як на правову підставу для донарахування податкових зобов'язань.

З урахуванням вищевказаного, можна дійти висновку, що законодавець з 01.01.2011року, виключив правочини, які були укладені з метою, суперечною інтересам держави та суспільства з кола нікчемних і відніс такі правочини до оспорюваних, тобто таких, які можуть бути визнані недійсними, виключно судом.

При цьому, з урахуванням норм статей 44 та 61 Податкового кодексу України, саме на контролюючи органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складання та достовірності первинних документів.

Отже, висновки відповідача щодо включення позивачем сум ПДВ до складу податкового кредиту по взаємовідносинам з TOB «Плеяда XXI» у серпні 2012р., що не пов'язані з господарською діяльністю позивача є безпідставними, оскільки ґрунтуються на припущеннях і не містять достатніх фактичних даних на підтвердження умовиводів, також, не знайшли підтвердження в ході розгляду адміністративної справи, спростовуються доводами позивача та його первинними документами, наявними в матеріалах справи, а відповідно є такими, що вчинені з порушенням норм чинного законодавства України.

У зв'язку з чим, прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення № від 20.02.2013р., є протиправним, таким, що не відповідає вимогам податкового законодавства України та підлягає скасуванню.

Також, суд зазначає, що висновки відповідача щодо недійсності правочинів між позивачем та його контрагентом TOB «Плеяда XXI» зроблені на підставі того, що під час перевірки були відсутні Додаток №1 до Договору на виконання проектних робіт №1.03.12 від 19.03.2012р., акти виконаних робіт та платіжні доручення на оплату цих виконаних робіт (а.с.82).

Проте, відповідач мав можливість дослідити зазначені первинні документи позивача, якби їм не були порушені приписи п.78.4 ст.78, п.79.2 ст.79 ПК України.

У відповідності до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська №95 від 23.01.2013р. «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Антел-Стандарт» ()».

Як зазначено вище у постанові, перевірка TOB «Антел-Стандарт» проводилась без належного повідомлення позивача, у зв'язку з чим, судом встановлена протиправність дій відповідача щодо несвоєчасного направлення позивачу наказу на проведення перевірки №95 від 23.01.2013р. та повідомлення №16 від 23.01.2013р.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Наказ керівника податкового органу про призначення документальної позапланової перевірки видається ним на реалізацію своїх повноважень, передбачених п.78.4 ст.78 ПК України. При цьому такий наказ відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України є одним із документів, за умови надання яких під розписку, платнику податків податковий орган має право приступити до проведення перевірки.

Таким чином, видання керівником податкового органу наказу про проведення документальної позапланової перевірки безпосередньо призводить до виникнення певних обов'язків у платника податків, щодо якого прийнято рішення про проведення перевірки. Тому зазначений наказ є таким, що має правове значення, а отже, є актом у розумінні пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу керівника податкового органу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків, виданого на підставі п.78.4 ст.78 ПК України, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд враховує те, що визнання наказів суб'єкта владних повноважень протиправними як способу захисту порушеного права позивача застосовується у тих випадках, коли спірні накази не породжують жодних правових наслідків від моменту прийняття такого наказу.

Скасування ж наказів суб'єкта владних повноважень означає втрату чинності таким наказом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням. За змістом статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час прийняття рішення про скасування незаконного рішення суб'єкта владних повноважень має право визначити, з якого моменту відповідне рішення втрачає чинність.

Крім того, відповідно ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

За таких обставин, з урахуванням приписів ст.162 КАС України, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог в цій частині, шляхом визнання протиправними дій ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська щодо несвоєчасного направлення позивачу наказу №95 від 23.01.2013р. «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Антел-Стандарт» та повідомлення із визначенням дати початку та місця проведення такої перевірки №16 від 23.01.2013р.

Стаття 19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність рішень та відповідність їх нормам діючого законодавства України, відповідних доказів суду не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в частині:

- визнання протиправними дій ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська щодо несвоєчасного направлення позивачу наказу №95 від 23.01.2013р. «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Антел-Стандарт» та повідомлення із визначенням дати початку та місця проведення такої перевірки №16 від 23.01.2013р.;

- скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.02.2013р., яким позивачу збільшене грошове зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем на суму 40'113грн. 00коп. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 10' 028грн. 00коп.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України повернути з Державного бюджету України позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Антел-Стандарт» судові витрати у розмірі 501грн. 42коп., сплачені квитанцією №35675.31.3 від 03.06.2013р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 86, 94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Антел-Стандарт» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби щодо несвоєчасного направлення позивачу наказу №95 від 23.01.2013р. «Про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Антел-Стандарт» та повідомлення із визначенням дати початку та місця проведення такої перевірки №16 від 23.01.2013р.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області Державної податкової служби № від 20.02.2013р., яким позивачу збільшене грошове зобов'язання по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за основним платежем на суму 40'113грн. 00коп. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 10'028грн. 00коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Антел-Стандарт» (49083, м.Дніпропетровськ, пр. газ. «Правда», 67; ) 501грн. 42коп. (п'ятсот одну гривню 42коп.) судового збору.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя Г.В. Потолова