Справа № 817/2264/13-а
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м. Київ К/800/56610/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Лебедєва Павла Валентиновича про визнання протиправним та скасування наказу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Лебедєва Павла Валентиновича (далі Міністр оборони) в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ від 21 січня 2013 року № 337 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (далі спірний наказ).
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що спірний наказ не відповідає вимогам закону, порушує його права, а тому посилаючись на ці обставини ОСОБА_1 просив про задоволення позову.
Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та задовольнити позов.
Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, в межах статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні прозову суди, на підставі наявних у справі даних встановили і правильно виходили з того, що відповідач, видаючи спірний наказ діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Судами встановлено, що позивач проходив службу на посаді старшого офіцера відділу організації матеріально технічного забезпечення командного центру штабу управління Військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні підполковник.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 27 лютого 2013 року № 99 призначено службове розслідування, у відповідності до пункту 1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року № 82, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 року за № 385/8984 (далі Інструкція).
За результатами службового розслідування, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 25 березня 2013 року № 142 встановлено порушення ОСОБА_1 вимог Положення про матеріально технічне забезпечення управління 13 армійського корпусу, а також неналежне виконання останнім своїх службових обов`язків, що призвело до нестачі пального на загальну суму 1166882,43 гривень.
30 квітня 2013 року відповідачем видано наказ № 198 про результати проведення службового розслідування за фактом розслідування обліку та фактичної наявності пального у військовій частині, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби за службовою невідповідністю.
У відповідності до вищевказаних наказів Міністром оборони видано спірний наказ, яким на підставі статті 12 та пункту «є» статті 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут), за порушення вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби), Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16 липня 1997 року № 300, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 грудня 1997 року за № 615/2419 (далі Положення), на позивача накладене дисциплінарне стягнення - звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
Так, відповідно до підпункту «е» частини 7 статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) особи офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби через службову невідповідність.
Частиною 8 цієї ж статті Закону № 2232-XII встановлено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
На виконання вищевказаної норми Закону № 2232-XII Президентом України видано Указ від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, яким затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення № 1153/2008).
За змістом абзацу 2 пункту 1 цього Положення, таке застосовується і до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
У відповідності до підпункту 5 пункту 225 Положення № 1153/2008 звільнення військовослужбовців з військової служби на підставах, передбачених частинами шостою і сьомою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», здійснюється у військових званнях до генерал-лейтенанта (віце-адмірала) включно за всіма підставами Міністром оборони України.
Абзацами 1, 2 пункту 228 цього Положення також встановлено, що звільнення з військової служби через службову невідповідність здійснюється в разі застосування до військовослужбовця відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Наказ про застосування до військовослужбовця такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з військової служби через службову невідповідність, є підставою для видання наказу про його звільнення (пункт 238 Положення № 1153/2008) .
Водночас, за приписами абзацу 4 пункту 246 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, до яких згідно з Дисциплінарним статутом Збройних Сил України застосовано таке стягнення, як звільнення з військової служби через службову невідповідність або звільнення з військової служби за контрактом через службову невідповідність, звільняються з військової служби на підставах, передбачених пунктом «е» частини шостої або пунктом «е» частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Окрім цього, згідно статті 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
У преамбулі до Дисциплінарного статуту зазначено, що сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає цей статут. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
Згідно абзацу 1 статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
За правилами пункту «є» статті 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень встановлено статтями 84-95 за змістом яких, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).
Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Як правильно установлено судами, відповідачами при виданні спірного наказу були дотримані вимоги вищевказаних правових норм, зокрема, проведено службове розслідування, у відповідності до положень Інструкції, а дисциплінарне стягнення та звільнення з військової служби проведено з дотриманням процедури, та за наявності підстав, встановлених Дисциплінарним статутом, Статутом внутрішньої служби, Закону № 2232-XII і Положення № 1153/2008.
За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та дотриманні норм процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, а тому підстав для скасування оскаржуваних судових рішень колегія суддів не вбачає.
За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанцій залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк

В.В. Тракало