Справа № 2а-6096/10/1270
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2010-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2010 року справа №2а-6096/10/1270

< приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26 >

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2010 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Троїцької районної державної адміністрації Луганської області, третя особа - ОСОБА_3, про скасування розпорядження, зобовязання вчинити певні дії, визнання державного акту недійним,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Троїцької районної державної адміністрації Луганської області про скасування розпорядження, зобовязання вчинити певні дії, визнання державного акту недійним.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у 2005 році він набув права приватної власності на земельну ділянку та одержав Державний акт. У 2009 році йому стало відомо, що вищезазначений державний акт скасовано розпорядженнями голови Троїцької райдержадміністрації, після чого він оскаржив зазначені розпорядження до Луганського окружного адміністративного суду і вони були скасовані. Разом з тим, у травні 2010 року він дізнався, що розпорядженням голови Троїцької РДА на його приватну ділянку було видано у березні 2009 року другий Державний акт на ім'я ОСОБА_4 Вважав такі дії відповідача незаконними та просив скасувати розпорядження голови Троїцької районної державної адміністрації та визнати недійсним Державний акт на земельну ділянку, виданий на ім»я ОСОБА_4.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13.08.2010 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, при цьому суд мотивував своє рішення тим, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки з позову вбачається спір про право власності.

Позивач, не погодившись з цим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що посилання суду першої інстанції на ст. 15 ЦПК є безпідставними, оскільки компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень дій чи бездіяльності, тому суд порушив вимоги ст.ст. 2 і 6 КАС України.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Земельні відносини поділяються на публічні і приватні. Відповідно, і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватно-правовими (цивільними, господарськими).

З позовної заяви вбачається, що правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права власності на спірну земельну ділянку та підстав його набуття. Позивач оспорює процедуру передачі земельної ділянки, яка є його приватною власністю, у власність третій особі.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право власності є непорушним. Ці положення Основного Закону кореспондуються з пунктом "в" статті 5 ЗК, згідно з яким земельне законодавство базується на принципі невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім тих, випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. суди розглядають у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав на неї, не може бути розглянутий за правилами КАС.

Судова колегія погоджує висновок суду першої інстанції, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини, оскільки предметом спору є право власності на земельну ділянку тому, даний спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2010 року залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2010 року в адміністративній справі № 2а- 6096/10/1270 за позовом ОСОБА_2 до Троїцької районної державної адміністрації Луганської області, третя особа ОСОБА_3, про скасування розпорядження, зобовязання вчинити певні дії, визнання державного акту недійним залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Колегія суддів: Губська Л.В.

(підписи)

ОСОБА_5

ОСОБА_6