Справа № 2-а-48/10
Суддя: Шумко В. А.
Дата ухвалення: 2010-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ржищевський міський суд Київської області
Справа №2-а-48/2010
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року,суддя Ржищівського міського суду Київської області Шумко В.А. розглянувши в порядку письмового провадження в м. Ржищів Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання проведення перерахунку додаткової пенсії за шкоду заподіяної здоров'ю, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2010 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Ржищівського міського суду Київської області з позовними заявами, в яких посилаються на те, що вони є евакуйованими у 1986 році із зони відчуження у зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС, відносяться до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перебувають на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі та отримують додаткову пенсію, призначену відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в значно нижчому розмірі, ніж це передбачено законом. Тому вони звернулись до Управління Пенсійного фонду з вимогою про проведення перерахунку, на що їм було відмовлено.

Просять суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі щодо відмови провести перерахунок та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяної здоров'ю, як особам віднесеним до другої категорії, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірними та зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області здійснити перерахунок і виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особам віднесеним до другої категорії відповідно до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2008 року.

Ухвалою Ржищівського міського суду від 6 січня 2010 року вимоги позивачів об'єднано в одне провадження для спільного розгляду та прискорення вирішення справ.

19.01.2010 року до Ржищівського міського суду надійшло заперечення проти адміністративного позову від Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі в якому вказано, що Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі вважає необґрунтовані позовні вимоги позивачів, та просить відмовити в задоволенні позову.

Сторонами по справі подано клопотання про розгляд справи за їх відсутності за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивачі перебувають на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області та являються евакуйованими у 1986 році із зони відчуження у зв'язку з аварією на Чорнобильській АЕС, відносяться до другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копіями відповідних посвідчень, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачі, як особи віднесені до другої категорії, мають право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка встановлюється у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Позивачам згідно ст. 51 Закону України призначена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, яка розраховується з базової величини 19 грн. 91 коп. відповідно до постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

Суд, вважає, що при вирішення спірних правовідносин слід керуватися нормами Закону, а не Постановою КМУ. Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Постанова Кабінету Міністрів України №1від 3.01.2002 року, на яку посилається відповідач, в частині обмежень щодо розмірів виплати пенсій та допомоги не відповідає розмірам, встановленим іншими законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) сформулювало правову позицію, згідно з якою законом про державний бюджет України, який має особливий предмет регулювання, не можуть вноситься зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вказана постанова Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст.. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком.

При цьому статтею 19 вказаного Закону передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Оскільки будь-яким іншим законом, крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії не встановлений, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування будь-якої іншої величини, ніж встановлена названим законом, для розрахунку додаткової пенсії, передбаченої ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.»

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 встановлено : "Відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застое судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяги встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод".

Позивачі отримують додаткову пенсію значно нижчу, ніж це передбачено статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, існуючі права і свободи позивачів на сьогоднішній день було звужено, що є неприпустимо, тому виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, суд вважає, що при розрахунку додаткової пенсії передбаченої ст..51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107 - VI мінімальна пенсія за віком встановлена в розмірі: 470 гривень - з 1.01.2008 року, 481 гривень - з 1.04.2008 року, 482 гривні - з 1.07.2008 року, 498 гривень - з 1.10.2008 року.

Статтею 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" встановлено: "Установити у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року».

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень суд перевіряє чи вчиненні вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і Законами України .

Ст.162 ч.2 КАС України передбачає , що у разі задоволення адміністративного позову, суд може визнати протиправними дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень та зобов'язання його вчинити певні дії щодо усунення порушень або прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав суб'єктів у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування , їхні посадові та службові особи зобов'язанні діяти лише на підставах , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Встановлені судом обставини справи вказують, що відповідач повинен був нараховувати та виплачувати позивачам додаткову пенсію у відповідності до ст. 51 Закону України " Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" тобто 30% від мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про Державний Бюджет України на 2009 рік» розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб складає 573 грн.

Оскільки зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених ст. 64 Конституції України, що передбачає таке у випадках воєнного або надзвичайного стану на певний строк. Крім того , відповідно до ст.71 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

У своїх запереченнях відповідач посилається на Закон України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", де вказано, що додаткова пенсія, особам віднесених до другої категорії встановлена в розмірі 15%, проте дане положення закону визнано рішенням Конституційного Суду України № 10-рп /2008 неконституційною.

У своєму рішенні Конституційний суд зазначив, що при прийнятті оспорюваного Закону всупереч зазначеним правовим позиціям законодавець вийшов за межі правового регулювання бюджетних відносин: зупинив дію окремих положень законів і вніс до ряду законодавчих актів зміни і доповнення та визнав деякі з них нечинними.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Встановлення загальним законом іншого розміру відповідних виплат, ніж це передбачено спеціальним законом, є звуження обсягу гарантій у розумінні ч. 3 ст.22 Конституції України. У випадку зупинення правових норм спеціального закону іншим законом суди повинні вирішувати питання щодо не застосування недійсної правової норми.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що необхідне визнати бездіяльність відповідача щодо перерахунку та виплати додаткової пенсії - неправомірною. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду у Кагарлицькому районі провести перерахунок додаткової пенсії, як особам віднесених до другої категорії у відповідності із ст. 51 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмір 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи, що відповідач не виконав покладені на нього обов'язки, суд вважає, що мало місце порушення принципу законності, встановленого ст. 19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхня посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає за можливе зобов'язати відповідача здійснити перерахунок призначених позивачам додаткової пенсії, як особам віднесених до другої категорії відповідно до ст. 51 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 1 листопада 2009 року, так як відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Таким чином, оскільки позивачі звернулись із заявою до управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі після 15 жовтня 2009 року, тому перерахунок додаткової пенсії необхідно здійснити з 1 листопада 2009 року та провести їх виплату.

Не підлягає до задоволенню вимоги позивачів в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області у подальшому нараховувати та виплачувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі віднесеної до другої категорії відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивачів у майбутньому. Крім того судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання і не може обмежувати волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Приймаючи до уваги обставини справи, а саме те, що фінансування відповідача йде за рахунок держави, суд у відповідності до ст. 88 КАС України, вважає за можливе звільнити Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі від сплати судових витрат.

Враховуючи вищевикладене. керуючись, ст. 8, 16, 19, 22, 50, 64,152 Конституції України, ст.ст. 51, 67 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 94, 98, 158, 159, 161, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання проведення перерахунку додаткової пенсії за шкоду заподіяної здоровю - задовольнити частково.

2.Визнати відмови Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області щодо перерахунку додаткової пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст.51 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком - протиправними.

3.Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області провести з 1.11.2009 року перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю ОСОБА_1, ОСОБА_2 у відповідності до вимог ст.51 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком та провести виплату згідно проведеного перерахунку.

4.Звільнити Управління Пенсійного Фонду України в Кагарлицькому районі Київської області від сплати судових витрат.

В решті позову відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подана протягом десяти днів з дня її оголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України,- з дня складання в повному обсязі.

Постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Суддя: