Справа № 2а-15874/09/0470
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2010-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2010 р. Справа № 2а-15874/09/0470

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2

за участю представника позивача: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську адміністративний позов приватного підприємства «АКВАХІМПОБУТ» до Державної податкової інспекції у м.Дніпродзержинську про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 26 листопада 2009 р. надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «АКВАХІМПОБУТ» до Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську, у якому позивач просить визнати протиправними дії відповідача щодо невизнання податкової декларації податковою звітністю та зобовязати прийняти до обліку декларацію.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, позивач 20.10.2009 року поштою направив декларацію з податку на прибуток підприємств за 9 місяців 2009 року. Проте, ДПІ у м. Дніпродзержинську листом від 09.11.2009 року № 34383/10/28-218 повідомила позивача про те, що надіслана поштою податкова декларація не визнана як податкова звітність, оскільки порушено загальні вимоги оформлення документів податкової звітності, та запропоновано надати декларацію ДПІ особисто.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що у ДПІ немає правових підстав для невизнання податкової декларації податковою звітністю, оскільки в податковій декларації заповнено всі реквізити, вона підписана відповідною посадовою особою та скріплена печаткою підприємства. Зазначив, що формальні невідповідності при заповнення декларації не можуть бути підставою для невизнання податкової декларації податковою звітністю.

Представник відповідача у судове засіданні не зявився, 19.01.2010 року направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача та заперечення на позовну заяву. У запереченнях на позов відповідач зазначив, що подана податкова декларація не відповідає загальним вимогам оформлення звітності, оскільки не заповнений рядок 11.2. декларації, декларація містить дописки, що є не припустимим.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачем 20.10.2009 року надіслано поштою на адресу ДПІ у м. Дніпродзержинську податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 9 місяців 2009 р., яку було отримано відповідачем 29.10.2009 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.

На адресу позивача відповідачем направлено лист № 34383/10/28-218 від 09.11.2009 р., у якому відповідач зазначив, що подана позивачем декларація з податку на прибуток підприємств за 9 місяців 2009 р. не визнана як податкова, оскільки не відповідає вимогам Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003 р. №143, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.04.2003 р. за № 271/7592, а саме порушено загальні вимоги оформлення документів податкової звітності, та запропоновано подати декларацію, оформлену згідно чинного законодавства, особисто.

Завданням адміністративного судочинства, згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. При цьому, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, суд перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, чи обґрунтоване рішення, чи використані повноваження з метою, з якою ці повноваження надано, та ін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1.11 статті 1 Закону № 2181 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-III (далі Закон № 2181) податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Форма податкової декларації (розрахунку) встановлюється центральним (керівним) органом контролюючого органу за узгодженням з Комітетом Верховної ОСОБА_3 України, що відповідає за проведення податкової політики (підпункт "ї" підпункту 4.4.2 пункту 4.2 статті 4 Закону № 2181).

Згідно підпункту 4.1.2. пункту 4.1. статті 4 Закону №2181 прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Податкова декларація приймається без попередньої перевірки зазначених у ній показників через канцелярію, чий статус визначається відповідним нормативно-правовим актом. Відмова службової (посадової) особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин або висування нею будь-яких передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої декларації, зменшення або скасування від'ємного значення обєктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобовязань тощо) забороняється та розцінюється як перевищення службових повноважень такою особою, що тягне за собою її дисциплінарну та матеріальну відповідальність у порядку, визначеному законом.

Відповідно до частини 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 вищезазначеного Закону податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків. У цьому випадку, якщо контролюючий орган звертається до платника податків з письмовою пропозицією надати нову податкову декларацію з виправленими показниками (із зазначенням підстав неприйняття попередньої), то такий платник податків має право: надати таку нову декларацію разом зі сплатою відповідного штрафу; оскаржити рішення податкового органу в порядку апеляційного узгодження.

Отже, з вищенаведеної правової норми суд дійшов висновку, що можливою підставою невизнання податкової звітності податковою декларацією є заповнення декларації всупереч встановленим правилам не у будь-якому випадку порушення цих правил, а лише за умови: не зазначення у декларації обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою підприємства.

Суд вважає безпідставними та помилковими доводи відповідача, що підставою для невизнання податкової декларації податковою звітністю є невідповідність поданої податкової декларації загальним вимогам оформлення звітності: не заповнений рядок 11.2. декларації (відсутня позначка «-»), декларація містить дописки (поштовий індекс підприємства та номер телефону), а також у рядку 04.22 Р3 відсутнє слово «нерезидентів», на зворотній сторінці надруковано Р4, що не передбачено цією формою декларації і є не припустимим, виходячи із наступного.

Загальні вимоги щодо оформлення декларації з податку на прибуток підприємства встановлено у Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 29.03.2003 р. №143, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.04.2003 р. за № 271/7592 (далі Порядок № 143).

Зокрема, відповідно до пункту 1.6. Порядку № 143 у декларації зазначаються усі передбачені в ній показники. Якщо будь-який рядок декларації не заповнюється через відсутність операції (суми), то такий рядок прокреслюється, крім випадків, прямо визначених у декларації.

Відповідно до пункту 1.7 Порядку № 143 декларація заповнюється таким чином, що забезпечує вільне читання тексту (цифр) та збереження цих записів протягом установленого терміну зберігання звітності (друкованим способом, чорнильними або кульковими ручками у синьому або чорному кольорі). Заповнення олівцем не дозволяється.

У декларації не повинно бути підчисток, помарок, виправлень та дописок і закреслень (крім передбачених формою декларації). У декларації не повинні міститися текст або цифри, які неможливо прочитати внаслідок пошкодження аркушів, їх потертості, залиття чорнилом чи іншою рідиною.

Відповідно до копії декларації, яка міститься в матеріалах справи, рядок 11.2 містить позначку «-».

Посилання відповідача на те, що подана декларація не відповідає встановленій формі декларації суд вважає безпідставними.

Відповідно до абз. З) підпункту 4.4.2 пункту 4.4. статті 4 Закону України № 2181 форми обов'язкової податкової звітності (податкові декларації чи податкові розрахунки), визначені центральним (керівним) органом контролюючого органу, повинні відповідати нормам та змісту відповідного податку, збору (обов'язкового платежу). Платник податків має право подати податковий звіт за іншою формою, якщо він вважає, що форма податкової звітності, визначена центральним (керівним) органом контролюючого органу, збільшує або зменшує його податкові зобов'язання, всупереч нормам закону з такого податку, збору (обов'язкового платежу). Такий звіт за іншою формою подається разом із поясненням мотивів його складення.

Дописки у декларації (поштовий індекс підприємства та номер телефону), а також заповнення декларації не за встановленою формою (у рядку 04.22 Р3 відсутнє слово «нерезидентів», на зворотній сторінці надруковано Р4) не призвели до збільшення або зменшення його податкових зобов'язаннь платника податків.

Крім того, це не є підставою для невизнання податкової декларації податковою звітністю відповідно до вимог частини 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону України № 2181.

Таким чином, відповідач не мав правових підстав не визнавати податкову декларацію податковою звітністю.

Спірний лист від 09.11.2009р. № 34383/10/28-218 є лише повідомленням про винесене рішення, а не рішенням державного або іншого органу, зазначене повідомлення не породжує для позивача ніяких юридичних наслідків, тому зазначений лист не може вважатися рішенням в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Таким чином, позивач обрав належний захист своїх порушених прав шляхом визнання неправомірними дій.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у частині протиправними дії відповідача щодо невизнання податкової декларації податковою звітністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог; суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача прийняти до обліку податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за девять місяців 2009 року суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки повноваження щодо прийняття до обліку податкової декларації є дискреційними, якими наділений лише контролюючий орган відповідно до Закону № 2181. У звязку з чим суд не може зобовязати відповідача вчинити такі дії.

Проте, суд, використовуючи право, надане відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, вважає за необхідне зобовязати відповідача вирішити питання щодо визнання податкової декларації з податку на прибуток підприємств за девять місяців 2009 року Приватного підприємства «АКВАХІМПОБУТ», що подана позивачем 20.10.2009, податковою звітністю.

Керуючись ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Державної податкової інспекції у м. Дніпродзержинську щодо невизнання податковою звітністю податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2009 року Приватного підприємства «АКВАХІМПОБУТ».

Зобовязати Державну податкову інспекцію м. Дніпродзержинську вирішити питання щодо визнання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 9 місяців 2009 року Приватного підприємства «АКВАХІМПОБУТ»податковою звітністю.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі у строк, встановлений статтею 186 КАС України, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена у повному обсязі 01.02.2010 р.

Суддя ОСОБА_1