Справа № 760/14221/13-а
Суддя: Лозинська М. І.
Дата ухвалення: 2013-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-439/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2013 року Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Лозинська М.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративний позов ОСОБА_2 до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив визнати протиправною бездіяльність Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, стягнути з Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України на його користь грошову компенсацію замість належного до видачі речового майна у сумі 9 147,26 грн. шляхом примусового перерахунку цих коштів з рахунку Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України в Управлінні Державної казначейської служби України на його особистий рахунок; зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві у місті Києві здійснити безспірне списання на його користь з рахунку Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оброни та Генерального штабу Збройних сил України коштів у сумі 9 147,26 грн.

В обґрунтування позову послався на те, що він проходив кадрову військову службу за контрактом на посадах офіцерського складу у Збройних Силах України з 06 серпня 1984 року по 19 березня 2013 року. Вказує, що 31 жовтня 2011 року ним було укладено контракт на п`ять років з Міністерством оборони України про проходження ним військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу відповідно до умов якого встановлено обов`язок Міністерства Оборони України забезпечити належні умови для проходження військової служби , додержання його особистих прав і свобод та прав членів його сім`ї, включаючи надання пільг, гарантій та компенсації, установлених законами та іншими нормативно-правовими актами України.

Зазначає, що Наказом Міністра Оборони України по особовому складу від 25 січня 2013 року № 22 він був звільнений з військової служби у запас за пунктом " б " частини шостої статті 26 Закону України " Про військовий обов`язок і військову службу ( за станом здоров`я), з правом носіння військової форми одягу та згідно з наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України по стройовій частині від 19 березня 2013 року його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Позов мотивує тим, що під час проходження військової служби йому у повному обсязі не видавалось речове майно та всупереч закону не виплачувалась грошова компенсація замість нього. При виключенні із списків особового складу та всіх видів забезпечення, Центр забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України по речовому забезпеченню розрахунок не провів, надавши довідку про заборгованість по речовому майну із зазначенням в ній цін предметів належного до видачі речового майна.

Враховуючи відмову відповідача у виплаті грошової компенсації, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Відповідно до Ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2013 року по справі відкрито скорочене провадження.

06 серпня 2013 року від відповідача - Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України надійшло клопотання про закриття провадження по справі з посиланням на те , що даний спір не є предметно підсудним Солом`янському районному суду м. Києва, як адміністративному, оскільки дана справа, на думку відповідача пов`язана з проходженням військової служби, яка є публічною та у зв`язку з чим, підлягає розгляду окружним адміністративним судом.

Відповідно до ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам;

усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, оскільки питання грошової компенсації за не отримане речове майно є соціальною гарантією , передбаченою для військовослужбовців згідно із Законом "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд вважає, що згідно із пунктом 4 частини 1 статті 18 КАС України ,даний спір є предметно підсудним місцевому суду як адміністративному.

Від третьої особи - Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві, у встановлені строки , письмові пояснення по суті спору, не надійшли.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 проходив кадрову військову службу за контрактом на посадах офіцерського складу у Збройних Силах України з 06 серпня 1984 року по 19 березня 2013 року.

31 жовтня 2011 року між ним та Міністерством оборони України було укладено контракт на п`ять років про проходження ним військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу відповідно до умов якого встановлено обов`язок Міністерства Оборони України забезпечити належні умови для проходження військової служби , додержання його особистих прав і свобод та прав членів його сім`ї, включаючи надання пільг, гарантій та компенсації, установлених законами та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з Наказом Міністра Оборони України по особовому складу від 25 січня 2013 року № 22 він був звільнений з військової служби у запас за пунктом " б " частини шостої статті 26 Закону України " Про військовий обов`язок і військову службу ( за станом здоров`я), з правом носіння військової форми одягу та згідно з наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України по стройовій частині від 19 березня 2013 року його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Судом встановлено, що 01 лютого 2013 року ОСОБА_2 звертався до відповідача із письмовою заявою з вимогою про виплату грошового забезпечення за не отримане речове майно.

Згідно з Довідкою № 55 , виданої Центром забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України вартість належного до видачі речового майна позивачу становить 9 147,26 грн.

20.02.2013 року Центром забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України відмовлено у виплаті грошової компенсації взамін належного до видачі речового майна з посиланням на відсутність коштів на таку виплату.

Доказів в підтвердження видачі за період служби речового майна позивачу відповідачем не надано.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно та продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Статтею 2 Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17 лютого 2000 року призупинено дію частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині одержання військовослужбовцями речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовців грошової компенсації замість них.

З січня 2001 року набула чинності стаття 16 Закону України "Про Збройні Сили України", якою військовослужбовцям гарантувалося одержання за рахунок держави житла, фінансового, речового, продовольчого, медичного (у тому числі санаторно-курортного) та інших видів забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України і враховують характер та умови службової діяльності, стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.

Зазначений Закон не передбачав отримання грошової компенсації за неотримане речове забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року N 1444 затверджено Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, відповідно до пункту 27 якого військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової компенсації. У разі звільнення у запас військовослужбовцю видається речовий атестат, який додається до особової справи. Якщо протягом 12 місяців після звільнення військовослужбовець буде призваний із запасу, до його забезпечення зараховується раніше отримане речове майно.

Постанова набула чинності в день її прийняття.

Таким чином, грошова компенсація замість речового майна була передбачена законодавством України в період з 20 грудня 1991 року по 11 березня 2000 року та виплата грошової компенсації передбачена також з 28 жовтня 2004 року, тобто з часу прийняття Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року N 1444.

На даний час постанова є чинною, в тому числі щодо права військовослужбовця на отримання грошової компенсації за не отримане речове майно.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відмови позивачу у виплаті грошової компенсації за речове майно, а відтак позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про порядок виконання рішення суду та зобов`язання управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві здійснити безспірне списання коштів та перерахунок таких коштів на особистий рахунок позивача, то суд вважає, що питання порядку виконання рішення суду повинно вирішуватись державним виконавцем в порядку примусового виконання рішення суду.

На підставі наведеного, керуючись Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Законом України "Про Збройні Сили України", Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року N 1444, ст.ст. ст.ст.9,17,158-161,186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві про визнання протиправною бездіяльності, стягнення грошової компенсації за не отримане речове майно задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати грошової компенсації ОСОБА_2 за належне не отримане речове майно.

Стягнути з Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належне до видачі речове майно у розмірі 9 147.26 грн.

Стягнути з Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3, 40 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: