Справа № 2-а-1668/11/1026
Суддя: Лісовенко П. І.
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-1668/11/1026
ПОСТАНОВА

Іменем України

5 жовтня 2011 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Лісовенко П.І., розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до ст.183-2 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тетіївському районі Київської області про зобовязання провести перерахунок пенсії відповідно до діючого законодавства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 3 групи, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності 3 групи, захворювання повязане з роботами на ЧАЕС. Вважає, що відповідач нараховує і виплачує йому пенсію не у відповідності із вимогами ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу неналежному розмірі. В звязку із викладеними обставинами позивач просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті зазначеної пенсії відповідно до ст.ст.50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та зобовязати відповідача з 01.09.2011 року зробити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст.50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Наданими суду письмовими запереченнями представник відповідача заперечив на позов та зазначив, що дії управління ПФУ в Тетіївському районі повністю відповідають чинному законодавству України, відповідач діяв у межах своїх повноважень і у спосіб, встановлений чинним законодавством, а вимоги позивача не можуть бути задоволені, так як вони не ґрунтуються і не відповідають вимогам чинного законодавства України, а також просить застосувати вимоги ст.ст.99, 100 КАС України в разі задоволення позовних вимог.

Суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.5 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, і оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки, відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Відповідно до ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 3 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності, ніж 6 мінімальних пенсій за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, а не розміри визначені постановами Кабінету Міністрів України вказаних у запереченнях відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Положення ч. 3 ст. 28 цього Закону, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, повязаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки іншого розміру мінімальної пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті, чинним законодавством не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач повинен виплачувати позивачу державну та додаткову пенсії, передбачені ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 3 ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

При прийнятті Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік, який набрав чинності 19.06.2011 року, змін до ст.ст.39,50,51,52,54 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих від Чорнобильської катастрофине було внесено.

Закон України № 796-XII Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих від Чорнобильської катастрофиє спеціальним базовим законом, який визначає основні положення по реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону життя і здоровя і створює єдиний порядок соціального захисту постраждалого населення внаслідок цього його норми пріоритетні відносно інших нормативних актів. На пріоритетність даного Закону вказано в Постанові Верховної Ради України № 242/96-ВР від 06.06.1996р. відповідно до п.2 якої встановлено, що до приведення законодавства України у відповідності Закону України Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих від Чорнобильської катастрофизаконодавчі та інші нормативні акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Законові.

Обґрунтування відповідачем своєї позиції з посиланням на застосування у межах спірних відносин постанов Кабінету Міністрів України, спростовується також приписами пункту першого та шостого статті 92 Конституції України, статті 71 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, відповідно до якого дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, про що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня у справі № 1-21/2005, повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Суд виходить з того, що конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2 статті 19, статтями 22, 23, частиною 1 статті 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобовязань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 86, 159 163, 183-2 КАС України,ст. ст. 49, 50, 54, 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та № 8-рп/2005 від 11.10.2005 року, ЗУ Про загальнообовязкове пенсійне страхування, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії, виплата яких передбачена ст.ст.50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Тетіївському районі Київської області провести з 1 вересня 2011 року перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 державну пенсію у розмірі шести мінімальних пенсій за віком, яка визначена ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхуваннята додаткову пенсію у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, яка визначена ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхуваннята виплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Тетіївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: