Справа № 2-а-241/10
Суддя: Савенко О. М.
Дата ухвалення: 2010-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-241/10
провадження № -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2010 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого - судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городище адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС ВДАІ Городищенського району Черкаської області ОСОБА_3 про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ВДАІ Городищенського району Черкаської області ОСОБА_3 про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свій позов, позивач посилається на те, що 5 вересня 2010 року о 14 год.45хв. він рухався на власному автомобілі «ЗАЗ 110206», державний номер СА 932-18 МА по вул.Миру в м.Городище, де на зупинці для маршрутних транспортних засобів здійснив вимушену зупинку свого автомобіля, при цьому включивши аварійну світлову сигналізацію, як цього вимагає п.9.9.ПДР України. До нього відразу підійшов інспектор ДПС ВДАІ Городищенського району Черкаської області ОСОБА_3, який повідомив, що він порушив Правила дорожнього руху стосовно здійснення зупинки транспортного засобу. Дана подія була зафіксована протоколом про адміністративне правопорушення і кваліфікована за ч.1ст.122 КУпАП. На місці було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності з призначенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.. З кваліфікованим правопорушенням він не погодився, про що зазначив у протоколі, та вважає дії інспектора такими, що не сприяли об»єктивному та всебічному вирішенню справи, так як пояснював йому, що зупинка була вимушена у зв»язку з погіршенням самопочуття його дружини, що підтверджується довідкою Городищенського РТМО. За захистом своїх прав звертається до суду.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на доводи викладені в адміністративному позові та вказав, що інспектором ДПС не залучалися свідки, остільки він не визнавав своєї вини і не брались до уваги його пояснення про те, що зупинка вимушена і його дії повністю відповідають п.9.9. ПДР.

Відповідач в судове засідання не зявився, без повідомлення причин неявки, хоча про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, підтвердженням чому є судова повістка від 29.09.2010 року, заперечень до суду не надходило, як і заяв, клопотань про слухання справи у його відсутності чи перенесенні слуханні справи.

Суд, враховуючи наведене, вислухавши пояснення позивача, за згодою останнього, і у відповідності до ст.128 ч.4 КАС України, де зазначено, що у разі неприбуття відповідача суб»єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час, місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, розглядає адміністративний позов ОСОБА_2, за відсутності відповідача, та дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов обґрунтований та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.6 КАС України кожному гарантується в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із фактичних даних у справі, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 5 вересня 2010 року о 14 год.45хв. позивач рухався на власному автомобілі «ЗАЗ 110206», державний номер СА 932-18 МА по вул.Миру в м.Городище, де на зупинці для маршрутних транспортних засобів здійснив вимушену зупинку свого автомобіля, при цьому включивши аварійну світлову сигналізацію, як цього вимагає п.9.9.ПДР України. Інспектор ДПС ВДАІ Городищенського району Черкаської області ОСОБА_3 повідомив йому, що позивач порушив Правила дорожнього руху стосовно здійснення зупинки транспортного засобу. Дана подія була зафіксована протоколом про адміністративне правопорушення і дії кваліфіковані за ч.1ст.122 КУпАП. На місці було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності з призначенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.. Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії СА №081066 у відношенні ОСОБА_2 із якого вбачається, що він із скоєним адмінправопорушенням не згідний. Позивач суду пояснив свою позицію тим, що зупинка транспортного засобу була вимушена і на виконання вимог п.15.14 ПДР у місці де зупинку заборонено, він вжив всіх заходів, згідно з вимогами п.9.9. ПДР. Інспектор ДПС не з»ясував на місці складення протоколу чи дійсно зупинка була вимушена, чи є обставини які, пом»якшують відповідальність водія, не роз»яснив йому прав згідно ст.268 КУпАП, не залучив до участі у справі свідків, а тому вбачає підстави вважати його дії неправомірними. Допитана свідок ОСОБА_4, надала суду свідчення, що в момент руху автомобіля позивача, вона перебувала в якості пасажира і так, як різко погіршився її стан здоров»я, то зупинка була дійсно вимушена. Позивач в підтвердження позовних вимог надав суду довідку Городищенського РТМО від 09.09.2010 року про те, що його дружина , свідок у справі ОСОБА_4, перебуває під диспансерним наглядом в поліклініці Городищенського РТМО та потребує регулярного прийому медикаментів та довідку МСЕК від 09.02.2010 , про те, що остання є інвалідом 3 групи. Суд, співставляючи зазначені фактичні обставини та об»єктивно досліджені в судовому засіданні всі докази, приходить до висновку, що дії інспектора ДПС є неправомірними по тій причині, що факт скоєння правопорушення при не визнанні його особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, мав бути засвідчений згідно вимог ст.256 КУпАП підписами свідків.

Вина позивача у скоєнні правопорушення не є доведеною, а працівник ВДАІ Городищенського району, який фіксував порушення, всебічно, повно і об»єктивно не дослідив всіх обставин справи при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та накладенні стягнення, суть вчиненого правопорушення суперечить обставинам у справі, що викладені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст.6-12, 17,128,159,160,161, 163,171-2, 185 КАС України, ст.ст.9, 251, 252,256 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС ВДАІ Городищенського району Черкаської області ОСОБА_3 про визнання дій посадової особи неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволити.

Визнати дії інспектора ДПС ВДАІ Городищенського району Черкаської області ОСОБА_3 неправомірними та скасувати постанову серії СА від 05.09.2010 року про накладення на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5