Справа № 2-а-3708/10
Суддя: Панфілова А. В.
Дата ухвалення: 2010-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3708/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2010 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Панфілова А.В., розглянувши в м. Кіровограді в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м.Кіровограда про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо недоплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок та виплату щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за періоди з 01.01.2006 по 31.12.2007 року та в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст.. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням ст.. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.01.2008 року по 01.03.2010 року.

На обґрунтування вимог вказала, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року є дитиною війни, і як дитина війни, відповідно до ст.6 Закону України № 2195- ІV «Про соціальний захист дітей війни від 18 листопада 2004 року з 01 січня 2006 року має право на отримання щомісячної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Проте, така допомога відповідачем їй не виплачувалась, оскільки ст.ст. 77, 110 Закону України № 3235-ІV про Державний бюджет України на 2006 рік від 20.10.2005 року та п. 12 ст. 71 Закону України № 489-V про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року дію ст. 6 Закону України про соціальний захист дітей війни зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 п.12 ст.71 Закону України про державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнано неконституційним.

При обрахунку суми невиплаченої допомоги позивач виходила з наступного - розмір соціальної допомоги, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 01 січня 350 грн., з 01 квітня 359 грн., з 01 жовтня 365 грн., згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 01 січня 380 грн., з 01 квітня 406 грн., з 01 жовтня 411 грн. Таким чином, сума недоплаченої соціальної допомоги за 2006 рік складає 1290,60 грн., а за 2007 рік складає 1442,70 грн.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 01 січня 470 грн., з 01 квітня 481 грн., з 01 липня -482 грн, з 01 жовтня 498 грн. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить 573 грн. Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01 листопада 2009 року-573 грн. з 1 січня 2010 року- 659 грн. Таким чином, сума невиплаченої соціальної допомоги з 01.01.2008 року по 01.02.2010 року складає відповідно 1327,60грн.

Просить визнати причини пропущення строку звернення до суду поважною і поновити пропущений строк з посиланням на неодноразові обмеження законних прав шляхом прийняття окремих неконституційних положень Законів про державний бюджет України, неодноразові звернення до відповідача, що були залишені без уваги, на стан здоров»я як пенсіонера.

Представник відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограда надав суду заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування вимог вказано, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених Законом № 2195, відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», здійснюється за рахунок виключно коштів Державного бюджету України. Державним бюджетом дані кошти не були передбачені і на даний час жодних змін та перерозподілу до частини видатків Державного бюджету не було внесено. ОСОБА_2 ПФУ в м. Кіровограді, як територіальне управління, не має жодного відношення до коштів державного бюджету та відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включені до Державного бюджету України. Отже, до компетенції органів Пенсійного фонду не входить дана виплата, тому не може проводити виплати без покладення на нього таких функцій.

Сторони до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, про що є підтвердження у матеріалах справи, суду надано клопотання сторін про розгляд справи у їх відсутність на підставі доказів , наявних у матеріалах справи..

Приймаючи до уваги викладене суд вважає можливим ухвалити судове рішення в порядку письмового провадження.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року №2195-IV, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно до пенсійного посвідчення (а.с.9)позивач 4.06.41р.н.отримує пенсію за віком і є дитиною війни, тобто має право на пільги передбачені Законом України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року № 2195-IV

У відповідності до ст. ст. 6, 7 вказаного Закону, дітям війни пенсії підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005року № 3235-ІУ, дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від18.11.2004 року №2195-ІУ на 2006 рік зупинено. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 19.01.2006 року №3367-ІУ, п.17 ст.77 вказаного Закону виключено, а ст.110 викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-IV, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення ст.110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" в зазначеній частині не реалізовані.

Таким чином, у 2006 році позивач не мав правових підстав для отримання пенсії у

розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитина війни, відповідно ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограді не зобов'язане було здійснювати відповідне підвищення пенсії, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги в цій частині.

Пунктом 12 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 від 19.12.2006 року № 489-V, дію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року № 2195-IV, на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 положення п.12 ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік, визнанні неконституційними. Згідно ч.2 ст.152 Конституції України, відповідно до якої Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії в часі не має.

З 9 липня по 31 грудня 2008 року позивач мав правові підстави для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Про соціальний захист дітей війни, і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно пп.2 п.41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року №107-VI, ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-IV, викладено в новій редакції згідно якої, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 статті 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року №3551-XII визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, пп.2 п.41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року №107-VI, визнано неконституційним.

Судом встановлено, що з 1 січня 2008 року позивачу підвищено пенсію на 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції від 28.12.2007 року). З 22 травня 2008 року, на підставі рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 перерахунок пенсії з урахуванням ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції від 18.11.2004 року) позивачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда не проводив.

З вище зазначеного, суд дійшов висновку, що з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року позивачу правомірно ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда нараховане підвищення пенсії на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і тому в цій частині у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

З 22 травня 2008 року позивач має право на отримання підвищення пенсії, не на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком пенсії. На підставі зазначеного, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда слід здійснити позивачу перерахунок пенсії починаючи з 22 травня 2008 року, згідно вище вказаного законодавства України, і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача щодо виплати надбавки до пенсії починаючи з 01.01.2009 року, то відповідно до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (у редакції від 18.11.2004, чинній у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами вказана норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України Про соціальний захист дітей війни .

Нормами Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не передбачено обмежень щодо застосування положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та крім цього ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» встановлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Відповідно до Закону України №1715-VI від 06.11.2009 року Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік статтю 54 після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: установити з 1 листопада 2009 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 701 гривня та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років-632 гривні; дітей віком від 6 до 18 років- 776 гривень; працездатних осіб-744 гривні; осіб, які втратили працездатність- 573 гривні. Розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Тому, відповідач зобовязаний здійснити перерахунок пенсії починаючи з 01.01.2009 року по 01.02.2010 року, згідно законодавства України, в цій частині вимоги підлягають задоволенню.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.

Органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання цілком врегульоване чинним законодавством України.

Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України.

Відповідно до п.1, п.3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. № 1261 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Зважаючи на те, що здійснення перерахунку пенсії відноситься до компетенції органів Пенсійного фонду України, а суд не вправі виконувати функції даного субєкта владних повноважень, то суд визнає необхідне зобовязати управління Пенсійного фонду України м. Кіровограда здійснити перерахунок та виплатити щомісячного підвищення до пенсії позивачу, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року , з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 01.01.09року по 01.02.10року відповідно до ст.6 Закону України про соціальний захист дітей війни з урахуванням норм ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, та здійснити її виплату, прийнявши до уваги розмір фактично щомісячно виплаченої пенсії у вказані періоди та права на щомісячну виплату підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

З огляду на вказане, безпідставною є відмова відповідача здійснити позивачу на письмове звернення перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни.

Суд поновляє позивачу пропущений строк для звернення до суду за захистом порушеного права на отримання щомісячної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитина війни, з огляду на поважність його пропуску.

Керуючись ч.2 ст.152 Конституції України, ст.1, 6, 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року №2195-IV (із змінами та доповненнями), ч.4 ст.14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року №3551-XII, ст.28 Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року №1058-I, ст.58, п.12 ст.71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року №489-V, пп.2 п.41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року №107-VI, рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 , Статтею 71 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік , ст.ст. 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда про визнання бездіяльності неправомірною, зобовязання провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 Григорівніпропущений строк для звернення до суду за захистом порушеного права на отримання щомісячної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни.

Визнати неправомірною бездіяльність Пенсійного фонду України м. Кіровограда у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України м. Кіровограда провести перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_1 в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком у відповідності до статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з урахуванням норм частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та розміру фактично щомісячно виплаченої пенсії, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік , з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та з 01.01.09року по 1.02.2010року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3