Справа № 2а-6016/10/1270
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року справа №2а-6016/10/1270 < приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26 >

зал судового засідання №5 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П., суддів: Сіваченко І.В., Шишова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Донбаснафтопродукт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року у адміністративній справі № 2а-6016/10/1270 за позовом Дочірнього підприємства "Донбаснафтопродукт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" до Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції Державне підприємство "Луганськвугілля" про визнання незаконною бездіяльності, стягнення судових витрат

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17.08.2010 року у задоволенні позовну Дочірнього підприємства "Донбаснафтопродукт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" до Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції Державне підприємство "Луганськвугілля" про визнання незаконною бездіяльності, стягнення судових витрат, відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України, справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне:

У частині 2 статті 2 Закону України від 23 червня 2005 року № 2711-IV "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" (далі Закон № 2711-IV) передбачено, що дія цього Закону поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Пунктом 1.3 статті 1 вказаного Закону до учасників розрахунків віднесено: підприємства паливно-енергетичного комплексу, суб'єктів господарської діяльності, розпорядників коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Державний комітет України з державного матеріального резерву, правонаступників ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядників цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 1.4 статті 1 Закону № 2711-IV до заборгованості відноситься сума коштів, підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату, яка: 1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена; 2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових фондів, у тому числі ліквідованих; 3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України; 4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана суб'єктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії; 5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Таким чином, наведеною нормою встановлено вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під визначення заборгованості при застосуванні цього Закону, на які поширюється положення пункту 15 статті 34 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження" (далі Закон № 606-XIV) щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до положень Закону № 2711-IV його дія поширюється на паливно-енергетичні підприємства та суб'єкти господарської діяльності, перераховані в пункті 1.3 статті 1 щодо заборгованості, яка виникла внаслідок несплати або неповних розрахунків за енергоносії. Позивач не відноситься до учасників розрахунків; борг ДП «Луганськвугіллля» не є боргом у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи за несплату електроенергії або податкового боргу; спірний борг виник внаслідок несплати витрат із сплати державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, інфляційних нарахувань, відсотків річних, на які не поширюються норми податкового законодавства і Закону № 2711-ІV.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до спірних правовідносин п.15 ст. 34 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV "Про виконавче провадження", відсутні.

Згідно ч. 5 ст. 36 Закону № 606-ХІУ після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або заявою стягувача, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам.

З огляду на відсутність у відповідача підстав поновлення виконавчого провадження та аналізу норм Законом № 606-ХІУ, яким лише передбачено винесення постанови про поновлення виконавчого провадження та визначено строки її винесення та строки направлення копії постанови сторонам виконавчого провадження, колегія суддів зазначає, що дії державного виконавця відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки постанова про відмову у поновленні виконавчого провадження державним виконавцем не виноситься, так як її винесення не передбачено Законом № 606-ХІV "Про виконавче провадження".

За наслідками викладеного та відповідно до нормативного припису ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якого, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, колегія суддів вважає що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду, не вбачається, рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для скасуванню його не має. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Донбаснафтопродукт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2010 року у адміністративній справі №2а-6016/10/1270 за позовом Дочірнього підприємства "Донбаснафтопродукт" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" до Ленінського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції Державне підприємство "Луганськвугілля" про визнання незаконною бездіяльності, стягнення судових витрат - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: С.П. Дяченко

Судді: І.В. Сіваченко

ОСОБА_2