Справа № 803/2190/15
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 803/2190/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Волиньторф» до Державної фінансової інспекції у Волинській області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сетерус», фізична особа-підприємець ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємстве «Волиньторф» (далі позивач, ДП «Волиньторф») звернулося в суд з адміністративним позовом до Державної фінансової інспекції у Волинській області (далі відповідач, ДФІ у Волинській області), треті особа на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сетерус» (далі ОСОБА_6 «Сетерус»), фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі ФОП ОСОБА_5О.) про визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 вимоги «Про усунення порушень виявлених ревізією» від 31.03.2015 року №03-060-14-14/1903.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за зверненням ДП «Волиньторф» відповідачем було проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності підприємства за період з 01.01.2012 року по 31.05.2015 року, за наслідками якої складено акт ревізії від 06.03.2015 року №060-28/004. Під час ревізії відповідачем було встановлено фінансові порушення, з метою усунення яких підконтрольній установі було направлено вимогу «Про усунення порушень виявлених ревізією» від 31.03.2015 року №03-060-14-14/1903, в пунктах 1, 2 якої зобовязано позивача стягнути з ОСОБА_6 «Сетерус» збитки в сумі 6 038 550,00 грн., завдані внаслідок невиконання зобовязань згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів від 20.12.2013 року №БВ201213/2/1, від 29.01.2014 року №БВ290114/2/1 та від 14.02.2014 року №БВ140212/2/1, а також стягнути з ФОП ОСОБА_5 збитки в сумі 622 550,00 грн., завдані внаслідок завищення вартості пароводяного котла.

Позивач не погоджується із виявленими в ході ревізії порушеннями та зазначає, що згідно укладених із ОСОБА_6 «Сетерус» договорів купівлі-продажу цінних паперів від 20.12.2013 року №БВ201213/2/1, від 29.01.2014 року №БВ290114/2/1 та від 14.02.2014 року №БВ140212/2/1 кінцевий термін виконання зобовязань становив до 31.12.2014 року. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 22.12.2014 року у справі №918/1729/14 було порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_6 «Сетерус», відтак вимога ДП «Волиньторф» до даного товариства виникла після порушення провадження у справі про банкрутство і позивач в даному випадку виступає поточним кредитором. За таких обставин позивач вказує про відсутність у відповідача правових підстав стверджувати, що ДП «Волиньторф» було втрачено право на включення його до реєстру кредиторів боржника на забезпечення грошових вимог, а також те, що підприємством не було належно проведено претензійно-позовну роботу.

Щодо встановлених порушень ДП «Волиньторф» при проведенні конкурсних торгів на закупівлю пароводяного котла ДКВР-10-23-370, згідно яких відповідач зазначає про антиконкурентні узгоджені дії учасників конкурсних торгів ПП «НВП «Меценат» та ФОП ОСОБА_5, що призвело до завищення вартості придбання котла в ФОП ОСОБА_5 на суму 622 550,00 грн., то підприємство вказує, що лише до компетенції Антимонопольного комітету України відноситься визначення наявності або відсутності антиконкурентних узгоджених дій. Крім того, зазначає про необгрунтований розрахунок завданих збитків та пропуск строку позовної давності, оскільки договір було укладено 14.12.2011 року.

З огляду на викладене позивач просить суд визнати протиправними та скасувати пункти 1, 2 вимоги «Про усунення порушень виявлених ревізією» від 31.03.2015 року №03-060-14-14/1903.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач, субєкт владних повноважень, в письмових запереченнях від 31.08.2015 року №03-015-07-11/4523 (а.с.166-169) та його представники в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечили з тих підстав, що заборгованість за продані цінні папери з ОСОБА_6 «Пром-Газ-Інвест» (яке в подальшому переіменоване в ОСОБА_6 «Сетерус») виникла на момент передачі права власності на цінні папери, внесення облікових записів на рахунки у цінні папери у депозитарній установі продавця і покупця та підписання колишнім керівником ДП «Волиньторф» ОСОБА_7 актів виконання зобовязань, тобто до порушення провадження у справі про банкрутство від 22.12.2014 року, з огляду на що ДП «Волиньторф» є конкурсним кредитором. Несвоєчасне подання позивачем до боржника ОСОБА_6 «Сетерус» та до господарського суду Рівненської області заяви про визнання ДП «Волиньторф» кредитором у справі про банкрутство ОСОБА_6 «Сетерус» спричинило відмову арбітражного керуючого ОСОБА_8 і директора ОСОБА_6 «Сетерус» ОСОБА_9 про визнання позивача конкурсним кредитором відповідно до листа від 27.02.2015 року №21. Крім того, згідно інформації господарського суду Рівненської області від 16.03.2015 року №01-35/352/15 заява від ДП «Волиньторф» про визнання його кредитором у справі про банкрутство ОСОБА_6 «Сетерус» до суду не надходила.

Також зазначили, що перевіркою дотримання законодавства при проведенні закупівлі котла пароводяного встановлено порушення вимог законодавства про державні закупівлі в частині невідповідності пропозицій конкурсних торгів учасників умовам документації конкурсних торгів, внаслідок чого слід було відхилити пропозиції ПП «НВП «Меценат» та ФОП ОСОБА_5 В порушення ст.29 Закону України «Про здійснення державних закупівель» комітетом конкурсних торгів ДП «Волиньторф» пропозиції цих учасників не відхилено та визнано переможцем ФОП ОСОБА_5 з укладанням договору на суму 2 172 350,00 грн. За результатами виявлених порушень голову комітету з конкурсних торгів ОСОБА_10 та секретаря Часенка В.В. постановами Маневицького районного суду Волинської області від 31.05.2012 року було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.164-14 КУпАП. В ході проведеної ревізії встановлено змову учасників конкурсних торгів ПП «НВП «Меценат» та ФОП ОСОБА_5, яка підтверджується інформацією, наданою ВАТ «Бійський котельний завод», згідно якої встановлено, що покупцем пароводяного котла було ПП «НВП «Меценат», а сам котел відвантажувався 29.03.2012 року за адресою: Україна, с.Прилісне Маневицького району Волинської області ДП «Волиньторф». Оскільки поставка котла фактично здійснювалась ПП «НВП «Меценат», а договір на його закупівлю укладався із ФОП ОСОБА_5, ДФІ у Волинській області вказує на наявність домовленості між вказаними учасниками конкурсних торгів. Крім того, зазначає про те, що договір на поставку котла із ФОП ОСОБА_5 укладений за ціною 2 172 350,00 грн., а не з ПП «НВП «Меценат», пропозиція якого становила 1 549 800,00 грн., внаслідок чого встановлено придбання котла по завищеній вартості на суму 622 550,00 грн.

Також зазначають про те, що при ознайомленні з актом ревізії будь-яких зауважень від ДП «Волиньторф» на адресу ДФІ у Волинській області не надходило, водночас ревізія проведена за зверненням керівника ДП «Волиньторф» виключно по ініційованих ним питаннях на підставі погодженої програми ревізії. Просили в позові відмовити.

Представники третіх осіб на стороні позивача, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. За таких обставин справу розглянуто у відсутності третіх осіб на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 16.02.2015 року по 06.03.2015 року працівниками ДФІ у Волинській області проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Волиньторф» за період з 01.01.2012 року по 31.01.2015 року, за результатами якої складений акт від 06.03.2015 року №060-28/004 (а.с.11-37). Ревізія проведена за зверненням директора ДП «Волиньторф» ОСОБА_11 від 09.02.2015 року №133 згідно затвердженої програми (Т.1 а.с.172-173).

За наслідками проведеної ревізії відповідачем на адресу ДП «Волиньторф» 31.03.2015 року було скеровано вимогу про усунення порушень, виявлених ревізією, №03-060-14-14/1903 (Т.1 а.с.38-39), у якій зазначено про встановлені ревізією наступні порушення:

1. Внаслідок незабезпечення своєчасного проведення претензійно-позовної роботи з ОСОБА_6 «Сетерус» (змінено назву з ОСОБА_6 «Пром-Газ-Інвест») відповідно до п.1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ДП «Волиньторф» втрачено право на включення його до реєстру кредиторів боржника на забезпечення грошових вимог в сумі 6 038 700,00 грн. для стягнення заборгованості за реалізовані у грудні 2013 року січні-лютому 2014 року цінні папери.

2. При проведенні торгів на закупівлю пароводяного котла ДКВР-10-23-370 пропозиції учасників конкурсних торгів ПП «НВП «Меценат» та ФОП ОСОБА_5, які здійснили антиконкурентні узгоджені дії, в порушення вимог п.4 ст.6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та п.3 ч.1 ст.17 Закону України «Про здійснення державних закупівель» не були відхилені, що призвело до завищення вартості придбання котла в ФОП ОСОБА_5 на суму 622 550,00 грн.

З метою усунення виявлених порушень, попередження їх виникненню в подальшому ДФІ у Волинській області вимагало:

1. Опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства, у томи числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, в установленому законодавством порядку.

2. Розглянути питання про притягнення працівників ДП «Волиньторф», винних у зазначених порушеннях, до встановленої законом відповідальності.

Для усунення зазначених порушень запропоновано позивачу стягнути з ОСОБА_6 «Сетерус» збитки в сумі 6 038 550,00 грн., завдані внаслідок невиконання зобовязань згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів від 20.12.2013 року №БВ201213/2/1, від 29.01.2014 року №БВ290114/2/1 та від 14.02.2014 року №БВ140212/2/1, а також стягнути з ФОП ОСОБА_5 збитки в сумі 622 550,00 грн., завдані внаслідок завищення вартості пароводяного котла.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011 року №499/2011 (далі Положення) Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

За правилами частини першої статті 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Частиною другою статті 15 даного Закону визначено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обовязковими для виконання службовими особами обєктів, що контролюються.

Водночас пунктом 8 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначено, що органу державного фінансового контролю надається право у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Поняття «підконтрольні установи» визначено у частині першій статті 2 цього Закону та включає в себе міністерства та інші органи виконавчої влади, державні фонди, фонди загальнообовязкового державного соціального страхування, бюджетні установи і субєкти господарювання державного сектору економіки, а також підприємства, установи та організації, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Пунктом 6 Положення передбачено, що Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, предявляти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обовязкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства предявляти обовязкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи обєкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обовязковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи обєкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Оскільки збитки, встановлені ревізією, відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 14.10.2014 року у справі №21-453а14 та відповідно до частини другої статті 244-4 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом при вирішенні даного спору.

Як свідчать матеріали справи, між ДП «Волиньторф» та ОСОБА_6 «Пром-Газ-Інвест» (переіменоване у ОСОБА_6 «Сетерус») було укладено договори купівлі-продажу цінних паперів від 20.12.2013 року №БВ201213/2/1, від 29.01.2014 року №БВ290114/2/1 та від 14.02.2014 року №БВ140212/2/1, за якими позивач реалізував цінні папери на загальну суму 6 038 700,00 грн. (Т.1 а.с.40-48). Згідно пунктів 2.1 зазначених договорів строк оплати покупцем за придбані цінні папери встановлено до 31.12.2014 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 22.12.2014 року у справі №918/1729/14 порушено провадження у справі про банкруство ОСОБА_6 «Сетерус» та призначено розпорядником майна товариства арбітражного керуючого ОСОБА_8 (Т.1 а.с.55-59).

09.01.2015 року позивачем виставлено директору ОСОБА_6 «Пром-Газ-Інвест» претензії про сплату заборгованості в загальній сумі 6 038 700,00 грн. згідно укладених договорів купівлі-продажу цінних паперів (Т.1 а.с.49-51).

27.02.2015 року арбітражним керуючим ОСОБА_8 скеровано позивачу повідомлення про наслідки розгляду заяви з вимогами до ОСОБА_6 «Сетерус», у якому зазначено про невизнання грошових вимог ДП «Волиньторф», як конкурсного кредитора, в розмірі 6 038 700,00 грн. у звязку із заявленням таких вимог після спливу тридцятиденного строку для подання письмових заяв з вимогами до боржника (Т.1 а.с.174-175).

Разом з тим, поточні грошові вимоги ДП «Волиньторф» на суму 6 038 700,00 грн. були визнані арбітражним керуючим ОСОБА_8 в повному обсязі та включені до реєстру кредиторів ОСОБА_6 «Сетерус» в порядку черговості 4 черга вимог, про що надіслано відповідне повідомлення від 27.05.2015 року за №130. Крім того, ухвалою господарського суду Рівненської області від 01.07.2015 року у справі №918/1729/14 було задоволено заяву ДП «Волиньторф» про визнання поточних грошових вимог боржника та визнано поточні грошові вимоги позивача до боржника ОСОБА_6 «Сетерус» на суму 6 038 700,00 грн. основного боргу, як вимоги четвертої черги із включенням їх до реєстру вимог кредиторів (Т.1 а.с.60-65).

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази підтверджують факт виконання ДП «Волиньторф» вимоги ДФІ у Волинській області про стягнення з ОСОБА_6 «Сетерус» збитків в сумі 6 038 700,00 грн., завданих внаслідок невиконання договірних зобовязань, що в свою чергу свідчить про визнання позивачем правомірності заявлених фінінспекцією вимог. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Крім того, судом встановлено, що згідно договору №449 про закупівлю товарів за державні кошти від 14.12.2011 року ДП «Волиньторф» було придбано у ФОП ОСОБА_5 котел пароводяний ДКВР 10/23-370 КШ за ціною 2 172 350,00 грн. (Т.2 а.с.22-24). Поставка котла здійснена 17.04.2012 року, про що свідчать видаткова накладна та акт №1 прийому-передачі товару (Т.1 а.с.67-68).

Проведеною ДФІ у Волинській області ревізією фінансово-господарської діяльності ДП «Волиньторф» за період з 01.09.2009 року по 31.12.2011 року встановлено порушення підприємством вимог ст.29 Закону України «Про здійснення державних закупівель» щодо невідхилення пропозицій конкурсних торгів учасників ПП «НВП «Меценат» та ФОП ОСОБА_5 внаслідок їх невідповідності умовам документації конкурсних торгів на закупівлю котла пароводяного. Про вказані обставини свідчить акт ревізії від 27.03.2012 року №060-28/006 (Т.2 а.с.34-135 (стор.57-59 акту)). Разом з тим, даною ревізією встановлено, що на конкурсні торги з придбання котла пароводяного надійшли пропозиції учасників ТОВ «Час Фортуни», ПП «НВП «Меценат» та ФОП ОСОБА_5 Переможцем конкурсних торгів визнано ПП «НВП «Меценат» та акцептовано його пропозицію, однак згідно листа останнього від 31.10.2011 року підприємство відмовилось підписати договір у звязку з поганою економічною ситауцією, яка склалась на підприємстві, внаслідок чого за результатами процедури оцінки наявних пропозицій найбільш вигідною було визнано пропозицію ФОП ОСОБА_5, з укладанням вищевказаного договору.

Як свідчать матеріали справи, документація конкурсних торгів щодо закупівлі пароводяного котла була вилучена у ДП «Волиньторф» згідно постанови про проведення виїмки від 01.10.2012 року та протоколу виїмки від 03.10.2012 року (Т.1 а.с.195-198).

Водночас у відповідь на лист ДФІ у Волинській області ВАТ «Бійський котельний завод», який є виробником придбаного позивачем котла, надав договір поставки від 12.12.2011 року, укладений із ПП «НВП «Меценат», та специфікацію №1 до даного договору, згідно яких вбачається, що котел ДКВр 10-23-370 КШ відвантажений 29.03.2012 року за адресою: 44614, Україна, с.Прилісне, Волинська область, Маневицький район, ДП «Волиньторф». Покупцем котла є ПП «НВП «Меценат» (Т.1 а.с.177-182).

Таким чином, досліджені судом документи свідчать про наявність порушень законодавства в сфері державних закупівель, а саме: факту участі учасників у змові, що у відповідності до п.3 ст.1 ст.17 Закону України «Про здійснення державних закупівель» є підставою для відмови в участі у процедурі закупівлі. Отже, встановлене в ході ревізії порушення позивачем порядку проведення державних закупівель при придбанні пароводяного котла знайшло своє підтвердження в ході зясування обставин у справі по суті.

Що стосується розміру виявлених ДФІ у Волинській області збитків внаслідок завищення вартості пароводяного котла, то як зазначалось судом вище, правильність обчислення таких збитків перевіряє суд при розгляді позову органу державної фінансової інспекції про їх стягнення.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ДП «Волиньторф», з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Волиньторф» до Державної фінансової інспекції у Волинській області, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сетерус», фізична особа-підприємець ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування пунктів вимоги відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

ОСОБА_12Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 18 вересня 2015 року.