Справа № 2-а-317/10
Суддя: Голуб Т. І.
Дата ухвалення: 2010-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 року

Судця Волноваського районного суду Донецької області Голуб розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі про визнання дій протиправними та зобов*язання зробити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2009 року позивач звернувся до суду з позовом до УПФУ у Волноваському районі, в якому зазначав, що він як інвалід 2 групи 1 категорії внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, отримує державну та додаткову пенсії, передбачені статтями 4 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон №796-ХП). Посилаючись на невідповідність розмірів зазначених і виплачуваних йому пенсій розмірам. Встановленим цим Законом, та на відмову УПФУ привести їх у відповідність з останніми, позивач просив визнати неправомірною відмову відповідача у перерахунку пенсії та зобов'язати його усунути зазначені порушення, провівши відповідні рахунки.

Позивач у судове засідання не з*явився. надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позові наполягає.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав письмові заперечення, в яких просив розглянути справу у його відсутність та відмовити в задоволенні вимог позивача, так як УПФУ то розрахунок пенсії позивачу, виходячи з розміру 19.91 гр.. встановленого чинною на той час постановою КМУ від 3 січня 2002 року №1 зі змінами в і.: 13 17 2004 року №894 з 01.09.2004 року 22грн.30 коп., та постановою КМУ від 27.12.2005 року .N1293 вказані розміри пенсій збільшено в 3,5рази. Також зазначив, що застосування щодо спірних правовідносин статті 28 Закону № 1058-ІУсуперечить вимогам її частини 3, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом 1 частини першої тієї самої статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом, тобто ця норма забороняє застосовувати мінімальний розмір встановлений цією статтею, для визначення розміру пенсій відповідно до ст.ст.50,54 Закону XII.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов полягає задоволенню з наступних

Статтею 49 Закону № 796-ХП передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення 4 правовідносин), визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, «им до категорії 1, та у зв'язку з утратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону №796-ХП особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема інвалідам 3 групи - у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з частиною першою статті 28 Закону України від 09.07. яку №1058-ІУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється в визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 Закону №796-ХП та додаткову з за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі статті 50 цього Закону.

Розрахунок пенсій позивачу УПФУ провело виходячи з розміру 19 гр.91 коп.,установленого чинною на той час постановою КМУ від 03.01.2002 року №1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету зі змінами від 13.07.2004 року №894 з 2004 року.

При цьому відповідач послався на частину 7 статті 54 Закону № 796-ХП, згідно з якою порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв*язку з утратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається КМУ. Також зазначив, що застосування щодо спірних правовідносин статті 28 Закону № 1058-ІУ суперечить вимогам її частини 3, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом частини першої тієї самої статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом.

Наведені заперечення не можна визнати обгрунтованими з огляду на нижченаведене.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено чинною постановою КМУ від 30.05.1997 року №523, положення якої стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають змісту статей 50, 54 Закону №796-ХІІ, а в пункті 2 постанови №1 КМУ установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, усупереч положенням зазначених статей Закону, причому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

При вирішенні спору необхідно виходити із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами, тому при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили (працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Положення частини третьої статті 28 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи пат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого частиною першою цієї статті.

Таким чином, при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, Закону № 796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, виходячи якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Суд приходить до висновку, що зроблений відповідачем розрахунок пенсії позивачу не повідає вказаним вимогам Закону, тому дії Управління щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу виходячи з мінімального розміру пенсії за віком є неправомірними, на підставі чого позов лягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-162 КАС України, на підставі ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити. Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі в перерахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності зі ст.ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розміру пенсії за сом.

Зобов*язати Управління Пенсійного Фонду України у Волноваському районі здійснити юк основної та додаткової пенсії ОСОБА_1 у відповідності зі ст..ст.50,54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.12.2009 року, виходячи з мінімального розміру пенсії за віком абз.1ч.1ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з *ям встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний адміністративний суд через Волноваський районний суд протягом 20 днів з дня подання заяви про оскарження до суду, яка може бути протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя