Справа № 824/2004/15-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

824/2004/15-а

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/2004/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал-К" до Реєстраційної служби Глибоцького районного управління юстиції Чернівецької області про скасування рішень та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал К» звернулося до суду з адміністративним позовом до Реєстраційної служби Глибоцького районного управління юстиції в якому просило суд скасувати:

Також просило зобов’язати Реєстраційну службу Глибоцького районного управління в Чернівецької області внести до Державного реєстру права власності на нерухоме майно записи про скасування:

Також зазначає, що рішення Господарського суду Чернівецької області у справі № 13/145 від 27.06.2008 року , на підставі якого державним реєстратором було прийнято рішення від 21.08.2008 р. про реєстрацію права власності ТОВ «Глобал - Імоб» на будівлі і споруди по вул. Радгоспні, 6Б в смт. Глибока як фабрику по виробництву акрилової пряжі, і вчинений відповідний запис від 21.08.2008р., номер запису 254 стор.32 в книзі: 2, було скасовано за Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2008 року № 13/145. Львівським Апеляційним господарським судом прийнято нове рішення у справі № 13/145, яким в задоволенні позовних вимог про визнання права власності ТОВ «Глобал-Імоб» на будівлі і споруди по вул. Радгоспній, 6Б в смт. Глибока як фабрику по виробництву акрилової пряжі відмовлено повністю. Постанова Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2008 року у справі № 13/145 набула законної сили.

Необхідність звернення до суду позивач обґрунтовує відмовою органу державної реєстрації здійснити скасування рішень та записів про реєстрацію прав в поза судовому порядку.

Від представника позивача поступило клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, при цьому представник позивача зазначив, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду даної адміністративної справи, проте в судове засідання не з’явився, заяву про визнання позову або заперечень на позов суду не надав. Відповідно із ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідач листом від 06.08.2015 року надав позивачу письмову відмову в проведенні скасування рішень та записів в державному реєстрі про право власності, пославшись на пункт 41 Постанови КМУ від 26.10.2011 року № 1141 «Про затвердження порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно», відповідно внесення записів до державного реєстру про скасування державної реєстрації прав здійснюється у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень .

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За приписами частин 1, 5, 7 статті 3 згаданого Закону державна реєстрація прав є обов’язковою, публічною, проводиться органом державної реєстрації прав за місцем розташування об’єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав.

За змістом статті 9 цього Закону, державний реєстратор є державним службовцем.

Відповідно до ст. 26 Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Частиною 2 статті 30 цього Закону передбачено можливість оскарження дій або бездіяльності державного реєстратора до суду. В контексті змісту статей 9, 26, 30 Закону під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб’єктами владних повноважень з питань реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Отже спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до норм ст.ст. 17,18 КАС України, що узгоджується з правової позицією наведеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20 травня 2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень встановлено інший порядок судового провадження.

Позивач, обґрунтовує необхідність захисту своїх порушених прав тим, що наявні в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про право власності ТОВ «Глобал-Імоб» на об’єкт нерухомого майна реєстраційний номер 12301092 не відповідають дійсності, є недостовірними. Внаслідок існування в державному реєстрі цих відомостей та відмови відповідача скасувати їх в поза-судовому порядку, позивач позбавлений можливості реалізувати належне йому право власності на вказане майно.

Згідно частини 2, 5 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини, рішення суду.

Позивач набув право власності на об’єкти нерухомого майна, що розташовані по вул. Радгоспній, 6Б в смт. Глибока Чернівецької області, реєстраційний номер 12301092, на підставі Ухвали Герцаївського районного суду Чернівецької області від 03.07.2006 р. про затвердження мирової угоди. Право власності позивача на вказане нерухоме майно зареєстроване на підставі рішення державного реєстратора від 21.07.2006року, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру від 21.07.2006р., номер запису 254 стор.32 в книзі 2. Наведене вище доводиться Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11296403 від 21.07.2006р.

28.07.2006 року державним реєстратором Глибоцького Комунального районного бюро технічної інвентаризації було прийнято рішення про реєстрацію за ТОВ «Глобал -Імоб» права власності на будівлі розташовані за адресою : смт. Глибока по вул. Радгоспна, 6Б, про що в 28.07.2006р. державному реєстрі було зроблений відповідний запис за № 254, стор. 32 в книзі :2.

В якості підстави виникнення в ТОВ «Глобал-Імоб» права власності на об’єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 12301092 зазначено договір купівлі – продажу від 28.07.2006 року, посвідчений Глибоцькою державною нотаріальної конторою, зареєстрований в реєстрі правочинів за № 2128.

Наведені обставини підтверджуються Витягом з державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11371452 від 28.07.2006 року та № 11536537 від 14.08.2006 р.

За умовами Договору купівлі – продажу від 28.07.2006 року ТОВ «Глобал – К» продав, а ТОВ «Глобал – Імоб» купив об’єкти нерухомого майна:

· допоміжна будівля, площею – 248.2 кв. м. (Літ. Б);

· допоміжна будівля, площею – 45,8 кв. м. (Літ. В);

· допоміжна будівля, площею – 45,8 кв. м. (Літ. Г);

· допоміжна будівля, площею – 12,4 кв. м. (Літ. Д);

· допоміжна будівля, площею – 20,5 кв. м. (Літ. Е);

· огорожа, бетонні плити, відмічені в плані Літ – І;

· каналізація, бетонні труби, відмічені в плані № 1 – 7 ,

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 20.12.2012 р. у справі № 5027/720/2012 Договір купівлі – продажу від 28.07.2006 року, укладений між продавцем ТОВ «Глобал – К» та покупцем ТОВ «Глобал – Імоб», визнано недійсним у зв’язку із вчиненням правочину в результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною щодо відчуження нежитлових будівель, що знаходяться в смт. Глибока по вул. Радгоспна, 6Б. До недійсного правочину застосовано наслідки, встановлені ст. 216 ЦК України та зобов’язано ТОВ «Глобал-Імоб» повернути ТОВ «Глобал-К» нежитлові будівлі, що знаходяться в смт. Глибока по вул. Радгоспна, 6Б .

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 20.12.2012 р. у справі № 5027/720/2012 набуло законної сили на підставі Постанови Вищого господарського суду України від 16.04.2013 р.

Відповідно до частини 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю. В разі недійсності правочину, кожна з сторін зобов’язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Вказаний запис внесено до реєстру 21.08.2008 року за рішенням державного реєстратора Глибоцького комунального РБТІ від 21.08.2008 року. Підставою виникнення права власності зазначено Рішення Господарського суду Чернівецької області у справі № 13/145 від 27.06.2008 року.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.12.2008 року у справі № 13/145, яка набула законної сили, наведене вище рішення Господарського суду Чернівецької області у справі № 13/145 від 27.06.2008 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог про визнання права власності ТОВ «Глобал -Імоб» на будівлі і споруди по вул. Радгоспній, 6Б в смт. Глибока відмовлено повністю.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюється судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 72 ч. 1 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судовим розглядом справи встановлено, що позивач правомірно звернувся до органу реєстраційної служби із заявою про скасування рішень державного реєстратора та записів в державному реєстрі про право власності ТОВ «Глобал-Імоб» на об’єкти нерухомого майна, розташовані за адресою смт. Глибока, вул. Радгоспна, 6Б та надав відповідачу передбачені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючі документи, які безспірно доводять відсутність в ТОВ «Глобал-Імоб» права власності на вказане нерухоме майно та недостовірність наявної в Державному реєстрі інформації про власника цього нерухомого майна.

Згідно статті 3 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відмова органу державної реєстрації від скасування недостовірних відомостей в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно порушує права позивача та вимагає їх судового захисту шляхом задоволення заявленого позову.

Відповідно до норм ст. 162 КАС України у разі задоволення позову судове рішення повинне гарантувати дотримання і захист прав, свобод і інтересів суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачений обов’язок державного реєстратора у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав внести до Державного реєстру запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( постанова КМУ від 26.10.2011р. № 1141) Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013року відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013року, за відсутності державної реєстрації таких прав в Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до п. 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майне та їх обтяжень та скасування записів державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом МУ України від 12.12.2011 р. № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів державного реєстру прав, заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що запис про скасування державної реєстрації права власності вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставі рішення суду, що набрало законної сили, саме про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги факт скасування Львівським апеляційним господарським судом від 09.12.2008 р. рішення Господарського суду Чернівецької області від 27.06.2008 р., яке слугувало підставою для прийняття рішень про державну реєстрацію права власності, суд дійшов висновку про необхідність скасування відповідних рішень державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відтак позов є обгрунтовним та підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З досліджених в ході судового розгляду справи письмових доказів, пояснень представників сторін, відповідач, як суб'єкт владних повноважень не довів суду правомірність прийнятого рішення, а тому воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,6, 17,18, 104, 107, 161, 162 КАС України, ст.ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати:

3. Зобов’язати Реєстраційну службу Глибоцького районного управління в Чернівецької області внести до Державного реєстру права власності на нерухоме майно записи про скасування державної реєстрації прав ТОВ «Глобал-Імоб» за :

4. Стягнути з Державного бюджету України понесені товариством з обмеженою відповідальністю “Глобал-К” судові витрати у сумі 292,20 грн., сплачені згідно квитанцій №13, №14, №15 та №16 від 21 серпня 2015 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Суддя І.В. Маренич