Справа № 2а-5201/10/1770
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-5201/10/1770

14 грудня 2010 року 10год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Анікушина В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

прокурор: < ОСОБА_1 >

позивача: представник не з'явився

відповідача: ОСОБА_2 третьої особи позивача: представник < ОСОБА_1 > третьої особи відповідача: представник < ОСОБА_1 >

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненський міський центр зайнятості < Список > < Позивач в особі > третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача < 3-тя особа >
до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача < 3-тя особа >
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Рівненський міський центр зайнятості звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення заборгованості до відповідача - ОСОБА_2.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що на дату отримання статусу безробітної - 04.02.2010 року та у період отримання матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) з 04.02.2010 року по 04.08.2010 року ОСОБА_2 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, та належала до зайнятого населення. Це зобов'язувало її на дату отримання статусу безробітної (04.02.2010 року) повідомити Рівненський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю.

Таким чином, позивач вважає, що допомога по безробіттю за період з 04.02.2010 року по 04.08.2010 року отримана відповідачем незаконно.

До початку судового засідання представник позивача через відділ документального забезпечення Рівненського окружного адміністративного суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач проти позову заперечив повністю. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що хоч він і має статус підприємця, однак, фактично не здійснює підприємницьку діяльність.

За таких обставин у задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов належить до задоволення повністю.

Суд виходив з такого.

28.01.2010 року ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського центру зайнятості за сприянням в працевлаштуванні.

04.02.2010 року відповідач був визнаний безробітним, йому була призначена допомога по безробіттю. Згідно з довідкою Рівненського міського центру зайнятості від 13.09.2010 року відповідачем за період перебування його на обліку у Рівненському міському центрі зайнятості з 04.02.2010 року по 04.08.2010 року була отримана допомога по безробіттю в сумі 2663,53 грн.

В результаті обміну інформацією між центрами зайнятості та державними установами було встановлено, що відповідач на дату надання йому статусу безробітного - 04.02.2010 року та у період отримання ним допомоги по безробіттю за період з 04.02.2010 року по 04.08.2010 року приховав той факт, що він одночасно зареєстрований як фізична особа-підприємець, а відтак, згідно ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" належав до категорії зайнятого населення та не міг бути визнаний безробітним. Вказаний факт підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №6861889, яка підтверджує відсутність запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

В розумінні ч.1 ст. 2 Закону України Про зайнятість населення, безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи. Безробітними визнаються також інваліди, які не досягли пенсійного віку, не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Відповідно до пп. б п.3 ст. 1 Закону України Про зайнятість населення, в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві.

Згідно із абзацом 12 п. 20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. N 219, громадяни, зареєстровані як такі, що шукають роботу, та безробітні, знімаються з обліку з дня виявлення факту подання недостовірних даних, що мав місце під час одержання допомоги по безробіттю (у редакції до 28.07.2008 року).

Таким чином, під час реєстрації в Рівненському міському центрі зайнятості та наданні статусу безробітного на період з 04.02.2010 року по 04.08.2010 року відповідач - ОСОБА_2 приховала факт того, що вона є субєктом підприємницької діяльності, а тому допомога по безробіттю в сумі 2663,53 грн. отримана нею неправомірно.

Відповідно до ч.2 та ч. 3 ст. 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги належать до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до статті 94 КАС України, на користь сторони - субєкта владних повноважень не присуджуються, оскільки доказів їх понесення стороною суду не надано.

Керуючись статтями < ОСОБА_1 >, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

< ОСОБА_1 > Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Рівненського міського центру зайнятості заборгованість в сумі 2663,53 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя < Підпис > ОСОБА_1