Справа № 2-а-573/10
Суддя: Мозговий В. Б.
Дата ухвалення: 2010-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-573/10
Номер провадження № 2-а-573/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Мозгового В. Б.,

при секретарі: Палашкевич М. В.,

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новограді-Волинському адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3-го взводу ДПС ОДДЗ м. Житомир ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 вказує на те, що відповідачем ОСОБА_2 29.06.2010 року було винесено постанова серії АМ №205517 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн. за порушення ним п. 12.9(б) Правил дорожнього руху (далі-ПДР), а саме за те, що він 29.06.2010 року о 21 год. 25 хв. на автодорозі Київ-Чоп, керуючи автомобілем Пежо, д/н НОМЕР_1, при обмежені швидкості 50 км/год, рухався зі швидкістю руху 74 км/год, чим перевищив швидкість на 24 км/год..

Позивач вважає дану постанову незаконною та просить суд її скасувати, оскільки він вказаного правопорушення не скоював.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю та підтвердив ти обставини, що викладені в позовній заяві.

Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи. В судове засідання не з'явився повторно про причини неявки до суду не повідомив. Зважаючи на те, що про причини неявки в судове засідання субєкт владних повноважень не повідомив, заяв про можливість розгляду справи за його відсутності не надав, суд вважає неявку відповідача без поважних причин. Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України справа може бути розглянута на підставі наявних доказів в справі. Крім того відповідачем в судове засідання направлено адміністративні матеріали на підставі який було винесено оскаржувану постанову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідачем відносно позивача 29.06.2010 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АМ1 №033503 та винесено постанову серії АМ №205517 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 300 грн. у зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху України, а саме що він керуючи автомобілем Пежо, д/н НОМЕР_1, на 228 км. а/д Київ-Чоп перевищив швидкість на 24 км/год., чим порушив п. 12.9б ПДР. Факт перевищення швидкості зафіксований вимірювальним приладом «Візир» із серійним номером 0812435 та підтверджується фотознімком.

За змістом п.п. б п. 12.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31.

За правилами частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту КУпАП) перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладання штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як передбачає стаття 280 цього ж кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що перевищення швидкості руху зафіксовано за допомогою спеціального технічного пристрою, що має функції фотозйомки, оскільки до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача також надано копію фотознімку, на якому зафіксовано факт порушення позивачем дорожнього руху.

Крім того, встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 29.06.2010 року серії АМ №205517 оформлена у відповідності вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які предявляються до змісту постанови.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що у даному випадку ці дані встановлені фотознімком та протоколом.

За приписами частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Твердження позивач ОСОБА_1 про те, що швидкість, яку було зафіксовано приладом "Візир" не відповідає дійсності, оскільки фактично він рухався в межах дії дорожнього знаку «Обмеження швидкості 50 км/год» зі швидкістю 63 км/год., за яку відповідальність згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП не настає, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки доказів цього позивач не надав. Крім того, його твердження спростовуються фотознімками, які надані відповідачем так і самим позивачем в судовому засіданні. Згідно яких вбачається, що швидкість автомобіля позивача була 74 км/год в межах дії знаку «Обмеження швидкості 50 км/год» тобто позивач перевищив швидкість на 24 км/год..

Згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року №341, одними з основних завдань ДАІ є забезпечення безпеки дорожнього руху, удосконалення регулювання дорожнього руху, захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху (п. 2, п. 4).

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Наказом МВС №33 від 01.03.2010 року Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого в МЮУ 30 березня за №262/17557 згідно якого, технічний засіб «Візир» входить до того переліку, що може використовуватися підрозділами Державтоінспекції МВС.

Згідно свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №22-2/1020963, вимірювач швидкості радіолокаційний відеозаписуючий «Визир» №0812435 визнано придатним до застосування.

З огляду на зазначене, суд вважає, що відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, наданих йому Конституцією та законами України, а тому постанова серії АМ №205517 від 29.06.2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідає чинному законодавству, а тому підстав для її скасування у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122 ч. 1, 251 КУпАП, ст.ст. 10, 11, 14, 70, 71,159-163, 167, 171-2, 186 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора 3-го взводу ДПС ОДДЗ м. Житомир про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Одержати копію постанови сторони можуть 16 серпня 2010 року.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий