Справа № 2а-1670/7004/11
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/7004/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

при секретарі Марченко О.Є.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції у Полтавській області, треті особи: Приватне підприємство "БудМонтажПроект ХХІ", Приватне підприємство "ДорТехМонтаж-67" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ФО-П ОСОБА_3Д.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції у Полтавській області (далі по тексту - відповідач, Кременчуцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № /464 від 01.04.2011 року, № /1211 від 07.07.2011 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що ним правомірно, на підставі податкових накладних, виписаних ПП "БудМонтажПроект ХХІ" та ПП "ДорТехМонтаж-67" включено до податкового кредиту за квітень - серпень 2010 року суму податку на додану вартість в розмірі 138 767 грн. Зазначав, що оскільки факт здійснення між ФО-П ОСОБА_3 та ПП "БудМонтажПроект ХХІ", ПП "ДорТехМонтаж-67" фінансово-господарських операцій підтверджується належно оформленими первинними бухгалтерськими документи (податковими, видатковими та товарно-транспортними накладними, рахунками, платіжними дорученнями, банківськими виписками), господарські операції з цими субєктами господарювання відповідають вимогам закону. А відтак, висновки податкового органу про заниження податку на додану вартість вважає необґрунтованим та протиправним.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві (а.с. 3-9).

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. У наданих до суду письмових запереченнях відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на порушення позивачем п. п. 7.4.1, п. п. 7.4.4, п. п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в результаті чого платником податків занижено податкові зобовязання зі сплати ПДВ в квітні - серпні 2010 року в сумі 138 767 грн. (а.с. 121-123). Зазначав, що податкова звітність ПП "БудМонтажПроект ХХІ" та ПП "ДорТехМонтаж-67" не є дійсною з лютого 2010 року, а відтак не відображає господарські операції даних підприємств з ФО-П ОСОБА_3 Крім того, вказав, що позивачем на перевірку не надано товарно-транспортних накладних, які б підтверджували факт транспортування товарно-матеріальних цінностей між контрагентами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.09.2011 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Приватне підприємство "БудМонтажПроект ХХІ" та Приватне підприємство "ДорТехМонтаж-67" (а.с. 138-139).

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися. Поштові направлення на адресу ПП "БудМонтажПроект ХХІ" та ПП "ДорТехМонтаж-67", що внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повернулися до суду з відміткою працівника пошти "адресат відсутній".

Відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З огляду на вищезазначене та беручи до уваги положення ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників третіх осіб.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа - підприємець виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області 14.06.2005 року, свідоцтво про державну реєстрацію серії В02 № 296129 (а.с. 110).

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість, свідоцтво платника ПДВ № 77036342, видане Кременчуцькою ОДПІ 23.05.2005 року (а.с. 15).

Працівниками Кременчуцької ОДПІ у період з 01.03.2011 року по 15.03.2011 року проведено планову документальну виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено акт № 1479/17-311/НОМЕР_1 від 22.03.2011 року, в якому вказано на порушення позивачем вимог п. п. 7.4.1, п. п. 7.4.4, п. п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого встановлено заниження субєктом господарювання податкового зобовязання зі сплати ПДВ за 2010 рік загалом на суму 138 767 грн., в т.ч. за квітень 2010 року - 7 333 грн., за травень 2010 року - 48 417 грн., за червень 2010 року - 20 250 грн., за липень 2010 року - 40 917 грн., за серпень 2010 року - 21 850 грн. (а.с. 14-31).

На підставі даного висновку податковою інспекцією 01.04.2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення № /464 (а.с. 11) про збільшення суми грошового зобовязання за платежем "податок на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах)" загалом в розмірі 173 456 грн. 75 коп. (в т.ч. 138 767 грн. - основний платіж, 34 691 грн. 75 коп. - штрафні (фінансові) санкції).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем до ДПА у Полтавській області (а.с. 33-36). Рішенням ДПА у Полтавській області № 230/Л/25-016 від 16.06.2011 року скаргу ФО-П ОСОБА_3 залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ № /464 від 01.04.2011 року - без змін. Крім того, зазначеним рішенням збільшено суму грошового зобовязання зі сплати штрафних (фінансових) санкцій на суму 34 691 грн. 75 коп. та зобовязано Кременчуцьку ОДПІ прийняти відповідне податкове повідомлення-рішення (а.с. 37-40).

На виконання рішення ДПА у Полтавській області Кременчуцькою ОДПІ 07.07.2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення № /1211, яким ФО-П ОСОБА_3 збільшено суму грошового зобовязання зі сплати штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 34 691 грн. 75 коп. (а.с. 13).

В подальшому, позивач звернувся зі скаргою на податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ № /464 від 01.04.2011 року та рішення ДПА у Полтавській області № 230/Л/25-016 від 16.06.2011 року до ДПА України (а.с. 41-46).

Однак, рішенням ДПА України від 13.07.2011 року № 6074/Л/15-0315 вищезазначені рішення контролюючих органів залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 47-50).

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним податковим повідомленням-рішенням № /464 від 01.04.2011 року, № /1211 від 07.07.2011 року необхідно зазначити наступне.

Станом на момент виникнення та реалізації спірних правовідносин коло платників податку на додану вартість, обєкти, база, ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету було визначено Законом України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 № 168/97-ВР (далі - Закон № 168/97-ВР).

Відповідно до п. п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 Закону № 168/97-ВР об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України

Згідно п. п. 7.3.1. п. 7.3. ст. 7 Закону № 168/97-ВР датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

- або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

- або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону № 168/97-ВР визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду.

У відповідності до п. п. 7.2.6. п. 7.2. ст. 7 Закону № 168/97-ВР підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

При цьому п. п. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону № 168/97-ВР передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

З огляду на викладені положення Закону № 168/97-ВР, для отримання права сформувати податковий кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Разом з тим, виходячи зі змісту пункту 7.4 статті 7 Закону № 168/97-ВР, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит можуть мати лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів, послуг чи основних фондів із метою використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, а не саме лише оформлення відповідних документів або рух грошових коштів на поточних рахунках платників податку.

Статтею першою Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, юридичний аспект вчинених господарських дій або подій не входять до складу поняття "господарська операція" (бухгалтерський чи економічний ефект).

Згідно з вимогами ст. 4 Закону № 996-XIV одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Судом встановлено, що позивачем на підставі податкових накладних, виписаних ПП "БудМонтажПроект ХХІ" та ПП "ДорТехМонтаж-67", в квітні - серпні 2010 року включено до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 138 767 грн., що підтверджується актом перевірки та не заперечується сторонами.

Однак, перевіркою виявлено безпідставне віднесення до складу податкового кредиту вищезазначеної суми, внаслідок чого відповідач дійшов висновку щодо заниження платником податків податку на додану вартість за квітень - серпень 2010 року в сумі 138 767 грн.

Податкова інспекція в обґрунтування даного висновку перевірки посилалась на те, що податкова звітність ПП "БудМонтажПроект ХХІ" та ПП "ДорТехМонтаж-67" не визнається органами державної податкової служби як дійсна з лютого 2010 року, а відтак зазначені контрагенти не відображають у своїх податкових зобовязаннях ФО-П ОСОБА_3 Крім того, в акті перевірки вказано на відсутність у позивача товарно-транспортних накладних, у звязку з чим перевіркою неможливо встановити факт транспортування (передачі) товарно-матеріальних цінностей від ПП "БудМонтажПроект ХХІ", ПП "ДорТехМонтаж-67" до позивача.

Надаючи правову оцінку вказаним твердженням податкової інспекції та перевіряючи реальність здійснення господарських операцій, суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду справи встановлено, що між ПП "БудМонтажПроект ХХІ" (Постачальник) та ФО-П ОСОБА_3 (Покупець) 01.04.2010 року укладено договір купівлі-продажу (а.с. 51) відповідно до п. 1.1. якого "Постачальник зобовязується підготувати і передати у власність Покупця товари народного вжитку, а Покупець зобовязується прийняти і оплатити його по цінам і сумам, вказаних у накладних і на умовах, які викладені в даному договорі".

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій за даним договором позивачем надано належним чином оформлені та завірені копії:

- видаткових накладних: № 37-А від 29.04.2010 року на загальну суму 44 000 грн. 02 коп., в т.ч. ПДВ - 7 333 грн. 34 коп. (а.с. 52-зворот); № 29/1 від 12.05.2010 року на загальну суму 220 500 грн., в т.ч. ПДВ - 36 750 грн. (а.с. 52); № 39/1 від 13.05.2010 року на загальну суму 70 000 грн., в т.ч. ПДВ - 11 666 грн. 67 грн. (а.с. 53-зворот); № 63 від 04.06.2010 року на загальну суму 70 000 грн., в т.ч. ПДВ - 11 666 грн. 67 грн. (а.с. 63-зворот); № 707/2 від 07.07.2010 року на загальну суму 150 500 грн., в т.ч. ПДВ - 25 083 грн. 33 коп. (а.с. 64-зворот); № 1308/1 від 13.08.2010 року на загальну суму 42 000 грн., в т.ч. ПДВ - 7 000 грн. (а.с. 66-зворот); № 1908/1 від 19.08.2010 року на загальну суму 14 000 грн., в т.ч. ПДВ - 2 333 грн. 33 коп. (а.с. 67);

- податкових накладних: № 37-А від 29.04.2010 року на загальну суму 44 000 грн. 02 коп., в т.ч. ПДВ - 7 333 грн. 34 коп. (а.с. 74-зворот); № 29/1 від 12.05.2010 року на загальну суму 220 500 грн., в т.ч. ПДВ - 36 750 грн. (а.с. 71-зворот); № 39/1 від 13.05.2010 року на загальну суму 70 000 грн., в т.ч. ПДВ - 11 666 грн. 67 грн. (а.с. 71); № 63 від 04.06.2010 року на загальну суму 70 000 грн., в т.ч. ПДВ - 11 666 грн. 67 грн. (а.с. 73); № 707/2 від 07.07.2010 року на загальну суму 150 500 грн., в т.ч. ПДВ - 25 083 грн. 33 коп. (а.с. 68); № 1308-1 від 13.08.2010 року на загальну суму 42 000 грн., в т.ч. ПДВ - 7 000 грн. (а.с. 68-зворот); № 1908/1 від 19.08.2010 року на загальну суму 14 000 грн., в т.ч. ПДВ - 2 333 грн. 33 коп. (а.с. 74).

Оплата товарно-матеріальних цінностей проведена у повному обсязі шляхом перерахування коштів на рахунок ПП "БудМонтажПроект ХХІ" у банку відповідно до виставлених рахунків (а.с. 129-132), що підтверджується належним чином оформленими та завіреними копіями банківських виписок про рух коштів на рахунках (а.с. 56-62).

Крім того, відповідно до п. 4.1. Договору "Відвантаження продукції виконується на склад Покупця за рахунок Постачальника та його власними силами" (а.с. 51).

Таким чином, транспортування товарно-матеріальних цінностей відбувалося автотранспортом за рахунок та на замовлення ПП "БудМонтажПроект ХХІ". Даний факт підтверджується належним чином оформленими товарно-транспортними накладними, копії яких долучено позивачем до матеріалів справи (а.с. 75-78).

Відтак, в ході судового розгляду справи в повному обсязі доведено реальність (товарність) господарської операції з купівлі-продажу вугілля деревного та мішків паперових, встановлено факт сплати позивачем у ціні придбаного товару податку на додану вартість в сумі 101 833 грн. 34 коп.

Придбані товарно-матеріальні цінності використані позивачем у власній господарській діяльності.

Так, між ПП "ДорТехМонтаж-67" (Виконавець) та ФО-П ОСОБА_3 (Замовник) 01.06.2010 року укладено договір про надання послуг (а.с. 55) відповідно до п. 1.1. якого "Виконавець зобовязується надати Замовнику платні послуги з пакування деревного вугілля, а Замовник зобовязується прийняти і оплатити ці послуги по цінам і на суму, вказаних у актах виконаних робіт і на умовах, які викладені в даному договорі".

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій за даним договором позивачем до матеріалів справи долучено належним чином оформлені та завірені копії податкових накладних: № 14/022 від 14.06.2010 року на загальну суму 9 500 грн., в т.ч. ПДВ - 1 583 грн. 33 коп. (а.с. 73-зворот); № 1806/1 від 18.06.2010 року на загальну суму 10 000 грн., в т.ч. ПДВ - 1 666 грн. 67 коп. (а.с. 72); № 707/1 від 07.07.2010 року на загальну суму 70 000 грн., в т.ч. ПДВ - 11 666 грн. 67 коп. (а.с. 70); № 1207/1 від 12.07.2010 року на загальну суму 20 000 грн., в т.ч. ПДВ - 3 333 грн. 33 коп. (а.с. 69); № 1407/1 від 14.07.2010 року на загальну суму 5 000 грн., в т.ч. ПДВ - 833 грн. 33 коп. (а.с. 70-зворот); № 508/1 від 05.08.2010 року на загальну суму 75 100 грн., в т.ч. ПДВ - 12 516 грн. 67 коп. (а.с. 69-зворот).

В підтвердження виконання сторонами умов договору про надання послуг між ПП "ДорТехМонтаж-67" та ФО-П ОСОБА_3 підписано акти виконаних робіт, копії яких долучено позивачем до матеріалів справи (а.с. 63-67).

Оплата наданих послуг проведена в повному обсязі шляхом перерахування коштів на рахунок ПП "ДорТехМонтаж-67" у банку відповідно до виставлених рахунків (а.с. 125-128), що підтверджується належним чином оформленими та завіреними копіями банківських виписок про рух коштів на рахунках (а.с. 56-62).

Крім того, позивачем до матеріалів справи як доказ доставки Виконавцю вугілля деревного для пакування надано належним чином оформлені та завірені копії товарно-транспортних накладних (а.с. 79-83).

В подальшому, вугілля деревне, після його пакування, ФО-П ОСОБА_3 відповідно до укладених договорів поставки реалізовано ТОВ "МіС" та ТОВ "ОСОБА_4 Байінг України" (а.с. 84-94).

Враховуючи вищезазначене, в ході судового розгляду доведено реальність здійснення господарських операцій між ПП "ДорТехМонтаж-67" (Виконавець) та ФО-П ОСОБА_3 (Замовник) за договором про надання послуг від 01.06.2010 року, встановлено факт сплати позивачем сум податку на додану вартість в ціні отриманих послуг та використання даних послуг у власній господарській діяльності.

Окрім того, з матеріалів справи слідує, що між ПП "ДорТехМонтаж-67" (Постачальник) та ФО-П ОСОБА_3 (Покупець) 01.06.2010 року укладено договір купівлі-продажу (а.с. 54), відповідно до п. 1.1. якого "Постачальник зобовязується підготувати і передати у власність Покупця товари народного вжитку, а Покупець зобовязується прийняти і оплатити його по цінам і сумам, вказаних у накладних і на умовах, які викладені в даному договорі".

Виконання сторонами умов даного договору підтверджується належним чином оформленими та завіреними копіями: видаткової накладної № 45 від 09.06.2010 року на загальну суму 32 000 грн., в т.ч. ПДВ - 5 333 грн. 33 коп. (а.с. 53); податкової накладної № 45 від 09.06.2010 року на загальну суму 32 000 грн., в т.ч. ПДВ - 5 333 грн. 33 коп. (а.с. 72-зворот).

Оплата товарно-матеріальних цінностей (мішків паперових) проведена в повному обсязі шляхом перерахування коштів на рахунок ПП "ДорТехМонтаж-67" у банку відповідно до виставленого рахунку (а.с. 125-зворот), що підтверджується належним чином оформленою та завіреною копією банківської виписки про рух коштів на рахунках (а.с. 58-зворот).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, транспортування товарно-матеріальних цінностей фактично не здійснювалося, оскільки мішки паперові були придбані у ПП "ДорТехМонтаж-67" з метою пакування вугілля деревного, послуги по якому надавалися цим же контрагентом.

Вищезазначене в своїй сукупності дає підстави стверджувати, що позивачем правомірно зараховано до складу податкового кредиту суму ПДВ, що сплачена ним у складі ціни придбаних товарів (отриманих послуг) в розмірі 138 767 грн. (в т.ч. за квітень 2010 року - 7 333 грн., за травень 2010 року - 48 417 грн., за червень 2010 року - 20 250 грн., за липень 2010 року - 40 917 грн., за серпень 2010 року - 21 850 грн.).

Висновок податкового органу щодо відсутності підстав для віднесення даних сум ПДВ до податкового кредиту є необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивачем податковий кредит сформовано в порядку, встановленому Законом України "Про податок на додану вартість", на підставі податкових накладних, виданих його контрагентами.

Посилання Кременчуцької ОДПІ як на підставу для донарахування суми грошового зобовязання зі сплати податку на додану вартість позивачу на те, що податкова звітність ПП "БудМонтажПроект ХХІ" та ПП "ДорТехМонтаж-67" з лютого 2010 року не визнається органами державної податкової служби як дійсна, а відтак зазначені контрагенти не відображають у своїх податкових зобовязаннях ФО-П ОСОБА_3 судом оцінюється критично, оскільки чинне законодавство України не ставить право добросовісного платника податку на формування податкового кредиту з ПДВ в залежність від дотримання норм податкового законодавства контрагентом такого платника податку.

Крім того, доводи відповідача про відсутність підстав для включення до податкового кредиту сум ПДВ, які обґрунтовані встановленням розбіжностей згідно автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів декларацій з податку на додану вартість, є необґрунтованими - у зв'язку з тим, що вищезазначена сума ПДВ була сплачена позивачем на адресу постачальника у ціні товару (послуг).

Суд звертає увагу на те, що Закон України "Про податок на додану вартість" визначає лише два випадки неможливості включення витрат зі сплати ПДВ до податкового кредиту підприємства звітного періоду: у випадку якщо вартість придбаних товарів (послуг) не відноситься до складу валових витрат підприємства; у випадку непідтвердження витрат зі сплати податку на додану вартість податковими накладними.

Фактичне виконання спірних договорів підтверджується належним чином оформленими податковими накладними, видатковими та товарно-транспортними накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), що зазначені вище. Відповідач не заперечує факт оплати позивачем вартості товарно-матеріальних цінностей на користь постачальника та правомочність віднесення позивачем до складу валових витрат вартості придбаних товарів (послуг).

Також, податковою інспекцією не спростовано доводи позивача про те, що на момент здійснення господарських операцій постачальники позивача у встановленому законодавством порядку були зареєстровані платниками податку на додану вартість.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що висновки податкової інспекції про порушення позивачем п. п. 7.4.1, п. п. 7.4.4, п. п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого встановлено заниження субєктом господарювання податкового зобовязання зі сплати ПДВ за 2010 рік загалом на суму 138 767 грн., здійснені при помилковому розумінні норм діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства України і фактичних обставин справи.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірних повідомлень - рішень покладено на податковий орган.

В даному випадку відповідач не довів правомірність висновків щодо заниження позивачем податку на додану вартість за квітень-серпень 2010 року в сумі 138 767 грн., а отже - правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Разом з тим, позивачем доведено реальність здійснення господарських операцій за спірними договорами та факт використання придбаних товарно-матеріальних цінностей (послуг) у власній господарській діяльності, а відтак ФО-П ОСОБА_3 доведено правомірність віднесення до складу податкового кредиту за квітень-серпень 2010 року сум, що сплачені ним в ціні придбаних товарів (послуг), в розмірі 138 767 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-11, 94, 69-71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції у Полтавській області, треті особи: Приватне підприємство "БудМонтажПроект ХХІ", Приватне підприємство "ДорТехМонтаж-67" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції у Полтавській області № /464 від 01 квітня 2011 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кременчуцької обєднаної державної податкової інспекції у Полтавській області № /1211 від 07 липня 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в сумі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 03 жовтня 2011 року.

Суддя О.О. Кукоба