Справа № 2а/0370/186/11
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року Справа № 2а/0370/186/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Годунок Т.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

прокурора Рибака А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Класік» до ОСОБА_3 митниці про визнання нечинним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Класік» (ТзОВ «Класік») звернулося з позовом до ОСОБА_3 митниці про визнання нечинним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів від 22 жовтня 2010 року № 205000006/2010/300154/1.

Позовні вимоги обґрунтовано наступними обставинами.

22 жовтня 2010 року позивачем ввезено на територію України відповідно до контракту купівлі-продажу № 4 від 01 квітня 2004 року з додатком № 1 та додаткової угоди до нього від 18 жовтня 2010 року, що укладені між ТзОВ «Класік» та підприємством «BOG-MAR» P.P.U.H. Nowotarski B.-Skolarczyk M.Sp.J. (ОСОБА_4) за вантажною митною декларацією (ВМД) № 205000015/2010/003208 від 22 жовтня 2010 року товар котли підлогові твердопаливні центрального опалення для обігрівання приміщень за рахунок циркуляції води марки ECA-IV 2 комплекти, потужністю 350 кВт разом з подавачами тирси і спалювачами: AZSO 100 BM 3/0694/336 та AZSO 50 ВМ 3/0541/124, вживані, розмонтовані, без упакування вартістю 5 000 польських злотих за 1 котел, всього на суму 10 000 польських злотих, що по курсу НБУ станом на 22 жовтня 2010 року становить 28 061 грн. 79 коп. Для здійснення митного оформлення товару декларантом позивача подані всі необхідні, належним чином оформлені, документи. Однак, відповідач 22 жовтня 2010 року прийняв рішення про визначення митної вартості товарів № 205000006/2010/300154/1, яким встановив митну вартість товару за ціною 1,51 доларів США за 1 кг у розмірі 22 650 доларів США або 179 197 грн. 74 коп., вказавши, що джерелом інформації для визначення митної вартості є цінова інформація Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (ЄАІС ДМСУ); видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 205000006/0/02604 від 22 жовтня 2010 року.

Декларант не погодився з митною вартістю, визначеною відповідачем, однак з метою уникнення зайвих витрат на користування митним складом, простій транспорту, тощо був вимушений звернутися до митного органу із заявою № 152 від 26 жовтня 2010 року про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання і подати нову ВМД №205000015/2010/003360 від 28 жовтня 2010 року із зазначенням вартості товару, визначеної митним органом 179 197 грн. 74 коп., та сплатити податок на додану вартість (ПДВ) в розмірі 35 839 грн. 55 коп., в результаті чого позивачем було надмірно сплачено ПДВ в сумі 30 310 грн. 38 коп.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 митницею невірно визначено митну вартість ввезених ним вживаних котлів за вартістю нових котлів, звернувся до субєкта оціночної діяльності підприємця ОСОБА_5, відповідно до висновку якого ринкова вартість ввезених ним котлів в Україні станом на 02 листопада 2010 року становить 33 320 грн.

Враховуючи викладене, стверджує, що дії митного органу суперечать статті 19 Конституції України, тому просив визнати нечинним та скасувати рішення про визначення митної вартості товарів від 22 жовтня 2010 № 205000006/2010/300154/1.

В письмових запереченнях проти позову відповідач ОСОБА_3 митниця просила відмовити в задоволенні позову повністю з наступних підстав.

Згідно із статтею 265 Митного кодексу України (МК України) митний орган здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості товарів, у тому числі за правильністю обрання та застосування методу її визначення, повнотою поданих документів та достовірністю зазначених у ній відомостей із застосуванням різних форм. Форми контролю, перелік яких не є вичерпним, передбачені Порядком здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 09 квітня 2008 року №339 (Порядок № 339).

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України шляхом проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 (Порядок № 1766); шляхом усного опитування посадових осіб підприємств і громадян, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на вартість товарів; митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на рівень їх митної вартості; шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; шляхом застосування інших передбачених Митним кодексом України та законами з питань митної справи форм контролю.

Провівши усне опитування декларанта, який не подав додаткових документів в підтвердження заявленої митної вартості, та, порівнявши митну вартість товару котлів чавунних підлогових твердопаливних центрального опалення, заявлену позивачем при митному оформленні товару по ВМД № 205000015/2010/003208 від 22 жовтня 2010 року, з рівнем митної вартості аналогічних товарів, які містилися в ЄАІС ДМСУ, працівниками митниці зясовано, що заявлена позивачем митна вартість товару не відповідає ціновій інформації, є значно нижчою. Враховуючи зазначене, інспектором відділу контролю митної вартості було прийняте рішення про неможливість застосування першого методу визначення митної вартості товарів (за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, в розмірі 10 000 польських злотих) та відмовлено в митному оформленні товару, про що прийнято рішення про визначення митної вартості товару в розмірі 1,51 доларів США за 1 кг та виписано картку відмови в прийнятті митної декларації від 22 жовтня 2010 року.

Декларантом прийняте рішення про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання, оформлена нова ВМД із зазначенням митної вартості, визначеної митницею, у звязку з чим товар було випущено у вільний обіг згідно із пунктом 2 Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання при ввезенні їх на митну територію України, затвердженого наказом Державної митної служби України № 230 від 17 березня 2008 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 березня 2008 року за № 259/14950 (Порядок № 230).

Відповідно до пункту 13 зазначеного Порядку декларант повинен подати митному органу протягом терміну дії гарантійних зобовязань необхідні відомості для підтвердження заявленої митної вартості та забезпечити можливість їх перевірки.

Оскільки декларант не подав митниці необхідних відомостей для підтвердження заявленої митної вартості, було прийнято рішення про неможливість застосування митної вартості, заявленої позивачем, про що останнього повідомлено листом № 9/21-122 від 05 січня 2011 року.

Митний орган діяв в межах своїх повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства, тому рішення про визначення митної вартості товарів прийняте правомірно.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, просив суд визнати нечинними та скасувати рішення ОСОБА_3 митниці про визначення митної вартості товарів від 22 жовтня 2010 року № 205000006/2010/300154/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 22 жовтня 2010 року № 205000006/0/02604 з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні просить у задоволенні позовних вимог відмовити, вважає позов безпідставним, видачу картки відмови у здійсненні митного оформлення товару позивача правомірною, а рішення митниці, яким визначено митну вартість, таким, що відповідає законодавству.

Прокурор, який вступив у справу за своєю ініціативою відповідно до поданої заяви від 21 лютого 2011 року № 05-119 вих.11 (а.с.56), в судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні в звязку з правомірністю дій ОСОБА_3 митниці.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, прокурора Рибака А.І., дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ТзОВ «Класік» 20 серпня 2001 року зареєстроване виконавчим комітетом Нововолинської міської ради як субєкт підприємницької діяльності - юридична особа, що підтверджується довідкою АБ № 198553/148 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), виданою відділом статистики у м. Нововолинську Головного управління статистики у Волинській області 05 жовтня 2009 року (а.с.27).

Згідно із зовнішньоекономічним контрактом купівлі-продажу № 4 від 01 квітня 2004 року з додатком № 1 та додатковою угодою до нього від 18 жовтня 2010 року, укладеними між ТзОВ «Класік» та підприємством «BOG-MAR» P.P.U.H. Nowotarski B.-Skolarczyk M.Sp.J. (ОСОБА_4) (а.с.14-18) ТзОВ «Класік» придбало у підприємства «BOG-MAR» P.P.U.H. в порядку і на умовах поставки CPT м. Нововолинськ або DDU м. Нововолинськ або EXW м. Воля Брановська котли чавунні ECA-IV з подавачами тирси і спалювачами в комплекті в кількості 2 штук вартістю 10 000 польських злотих (а.с.18).

Для проведення митного оформлення товару товариством було подано до ОСОБА_3 митниці ВМД (форма МД-2) № 205000015/2010/003208 від 22 жовтня 2010 року (а.с.46-48) та товаросупровідні документи, а саме: контракт купівлі-продажу № 4 від 01 квітня 2004 року з додатком № 1 та додатковою угодою до нього від 18 жовтня 2010 року (а.с.14-18); рахунок-фактуру № 1/10/M1EX від 19 жовтня 2010 року (а.с.13); декларацію митної вартості (форма ДМВ-1) від 22 жовтня 2010 року (а.с.44-45) та інші дозвільні документи на ввезення товару.

У вищевказаній ВМД митна вартість товару визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) 10 000 польських злотих, що по курсу НБУ станом на 22 жовтня 2010 року становить 28 061 грн. 79 коп., сума ПДВ, що підлягала до сплати, 5 612 грн. 36 коп. (а.с.46).

22 жовтня 2010 року митним органом прийнято рішення про визначення митної вартості товарів № 205000006/2010/300154/1 за шостим резервним методом визначення митної вартості товарів по ціні 1,51 доларів США за 1 кг товару, на загальну суму 22 650 доларів США, що становить 179 197 грн. 74 коп., із зазначенням джерела для визначення митної вартості - цінова інформація ЄАІС ДМСУ (а.с.24).

В той же день відповідачем було видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 205000006/0/02604 з тих підстав, що митна декларація не може бути прийнята, товари не підлягають митному оформленню з причин порушення вимог пунктів 7, 8 Порядку № 1766, статті 267 МК України із зазначенням вимоги, виконання якої забезпечує здійснення митного оформлення приведення графи 12 ВМД у відповідність до довідки відділу контролю митної вартості (ВКМВ) та КТ № 205000006/2010/300154/1 від 22 жовтня 2010 року (фактично рішення про визначення митної вартості № 205000006/2010/300154/1 від 22 жовтня 2010 року) (а.с.33-34).

26 жовтня 2010 року на підставі статті 264 МК України та Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання при ввезенні їх на митну територію України (Порядок №230), позивач звернувся до митниці з заявою № 152 про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання (а.с.19). Випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання сплата до бюджету суми податків і зборів (обовязкових платежів) згідно із митною вартістю товарів, визначених ОСОБА_3 митницею, був дозволений митницею 26 жовтня 2010 року (а.с. 19 зворот).

28 жовтня 2010 року ТзОВ «Класік» подало нову ВМД № 205000015/2010/003360 та ДМВ-2 із зазначенням митної вартості, визначеної відповідачем, 179 197 грн. 74 коп., і з даної суми сплатило суму ПДВ в розмірі 35 839 грн. 55 коп. (а.с. 9-11).

Суд вважає правомірними дії відповідача щодо визначення митної вартості товару, ввезеного позивачем 22 жовтня 2010 року по ВМД № 205000015/2010/003208, з наступних підстав.

Відповідно до статті 265 МК України митний орган здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу із застосуванням різних форм. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Порядком здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів (Порядок №339) передбачено, що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 МК України шляхом: проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю; усного опитування посадових осіб підприємств, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на вартість товарів; митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на рівень їх митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; застосування інших передбачених Митним кодексом України та законами з питань митної справи форм контролю.

Судом встановлено, що позивач при митному оформленні товару застосував саме метод визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Однак, при проведенні порівняння митним органом заявленої декларантом митної вартості товару котлів чавунних підлогових твердопаливних центрального опалення вагою 15 000 кг в розмірі 10 000 польських злотих, що становить 0,67 польських злотих за 1 кг., з ціновою інформацією ЄАІС ДМСУ, де рівень цін на такі котли, що імпортувалися в Україну з ОСОБА_4, за період вересень - жовтень 2010 року, становив 1,52 5,42 доларів США за 1 кг (а.с.66-81), було встановлено, що заявлена митна вартість товару нижча від вартості товарів, яка склалася у практиці щодо відповідних товарів, вартість яких вже колись була предметом визначення.

Відповідно до пункту 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження (Порядок № 1766) декларант зобов'язаний подати для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

При проведенні працівниками ОСОБА_3 митниці усного опитування декларанта ним не було надано будь-яких додаткових документів в підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання при ввезенні їх на митну територію України (Порядок № 230) строк дії гарантійних зобовязань не може перевищувати 90 календарних днів з моменту випуску товарів у вільний обіг. У цей строк митний орган перевіряє надані декларантом відомості і не пізніше 10 днів до завершення строку дії гарантійних зобовязань приймає рішення та повідомляє декларанта про можливість/неможливість застосування митної вартості, заявленої декларантом.

Відповідно до пункту 13 зазначеного Порядку декларант повинен подати митному органу протягом терміну дії гарантійних зобовязань необхідні відомості для підтвердження заявленої митної вартості та забезпечити можливість їх перевірки.

Судом встановлено, що декларант не подав відповідачу необхідних відомостей для підтвердження заявленої митної вартості, тому ОСОБА_3 митницею правомірно було прийнято рішення про неможливість застосування митної вартості, заявленої позивачем, про що останнього повідомлено листом № 9/21-122 від 05 січня 2011 року (а.с.28).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем підставно прийняте рішення про визначення митної вартості товару від 22 жовтня 2010 року № 205000006/2010/300154/1 та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 22 жовтня 2010 року № 205000006/0/02604, оскільки позивачем не підтверджена заявлена ним митна вартість товару.

Відповідно до статті 266 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами : 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного. Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1, проводиться процедура консультацій між митним органом і декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості за наступними методами. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених пяти методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 273 МК України.

Відповідно до статті 265 МК України митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Як встановлено в ході судового розгляду, митна вартість товару була визначена митним органом за резервним методом, так як метод визначення митної вартості за ціною договору (вартість операції) не може бути застосований по причині наявності у митного органу довідкової інформації про ціни на товар; методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів і щодо подібних (аналогічних) товарів неприйнятні для застосування через відсутність у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методи визначення митної вартості на основі віднімання і на основі додавання вартості (обчислена вартість) неприйнятні через відсутність основи для віднімання або додавання вартості.

Представниками ОСОБА_3 митниці у судовому засіданні доведено, а представником позивача не спростовано, неможливість застосування будь-яких інших перелічених у статті 266 МК України методів визначення митної вартості товарів, крім резервного.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вимог чинного законодавства України та наявних у справі доказів, суд вважає, що ОСОБА_3 митницею доведено правомірність дій щодо прийняття рішення від 22 жовтня 2010 року № 205000006/2010/300154/1 про визначення митної вартості товару котлів чавунних підлогових твердопаливних центрального опалення - за ціною 1,51 долар США за 1 кг, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 22 жовтня 2010 року № 205000006/0/02604.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статтей 41, 249, 265, 266 273 Митного кодексу України, Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 квітня 2008 року № 339, Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Класік» до ОСОБА_3 митниці про визнання нечинними та скасування рішення про визначення митної вартості товарів від 22 жовтня 2010 року № 205000006/2010/300154/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 22 жовтня 2010 року № 205000006/0/02604 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 10 березня 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А. Александрова