Справа № 357/18061/14-а
Суддя: Шовкопляс О. П.
Дата ухвалення: 2015-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Шовкопляс О. П. ,

при секретарі Дорошкевич В. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання бездіяльності протиправною та покладення обовязку нарахувати та виплатити підвищення до пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у ненарахуванні та невиплаті йому з 01 січня 2014 р. державної пенсії у вигляді доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст.39,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та підвищення до пенсії як дитині війни, а також покласти на відповідача обов"язок з 01.01.2014 р. нарахувати та виплатити це підвищення відповідно до закону. Зазначила, що виплата пенсії була здійснена відповідачем відповідно до постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 р. у значно меншому розмірі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася до суду подала заяву, згідно якої просила провести судове засідання без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, до суду подав заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнав в повному обсязі, крім того 25.12.2014 року відповідач надав письмові заперечення, у яких зазначив, що діяв правомірно на підставі Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 р. "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, з таких підстав:

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71, ч.3 ст.72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, якими вона обґрунтовує свої доводи або заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову; обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

З посвідчення серії В-1 №852125, виданого Київською облдержадміністрацією 09.04.1993 р., судом встановлено, що позивач як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на пільги і компенсації, встановлені особам 4 категорії Законом України №796-ХП від 28.02.91 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.ст. 39,51 зазначеного закону в редакції, яка діяла станом на 01.01.2014 року, особам, віднесеним до 4 категорії осіб призначалась щомісячна додаткова пенсія за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної законодавством на відповідний період, та за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Окрім того, згідно з пенсійним посвідченням, позивач є дитиною війни та має право на отримання надбавки у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Відповідачем визнається, що пенсійні виплати здійснювались позивачу у меншому розмірі, передбаченому постановами КМУ №1210 від 23.11.2011 р. "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та від 25.03.2014 р. №112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення".

Однак, починаючи з 01.01.2014р., Закон України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року в редакції Закону України від 06.07.2014 року №1534-18 не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014р. пряме застосування Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема ст.39, 51 вказаного Закону та ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Законом України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 року в редакції Закону України від 03.08.2014р. №1622-18, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов"язкового державного соціального страхування на 2014 рік".

Отже починаючи лише з 16.08.2014 року розмір пенсії передбачених ст. ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обмежується вимогами Закону України "Про Державний бюджет України на 2014рік" від 16.01.2014р. в редакції Закону України від 03.08.2014р.

Згідно ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на те, що позивач звернувся із даним позовом 29.11.2014 року, позовні вимоги за період з 01.01.2014 року по 28.05.2014 року задоволенню не підлягають.

Суд вважає, що дії відповідача у період з 29.05.2014 р. по 15.08.2014 р. включно були протиправними, на підставі такого.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, застосовується правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії мав застосовувати той правовий акт, який мав вищу юридичну силу, отже позивачу з 29.05.2014 року по 15.08.2014 року застосуванню підлягають норми

ст.ст. 39,51,67 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких особам, віднесеним до 4 категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначалась щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, та доплата до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а також надбавка як дитині війни на підставі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком; при розрахунку такої пенсії застосуванню підлягав розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", з якого визначався мінімальний розмір пенсії за віком, а не постанова Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №1210.

Згідно з положеннями, які містяться в рішенні Конституційного Суду України від 25.01.2012 р. у справі №3-рп/2012, п.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №4 від 16.03.2012 р. "Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у звязку із застосуванням статей 39,48,50,52,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

У звязку з цим з 1 січня 2014 року положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" втратили силу, а тому застосуванню не підлягали.

Право визначати розмір пенсій у 2014 році було надано Кабінету Міністрів України лише після внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Законом України №1622-УП від 31.07.14 року, який набув чинності з 03.08.2014 р.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що з 29.05.2014 р. по 15.08.2014 р. включно відповідач, нарахувавши та виплативши позивачу пенсію, передбачену статтями 39,51 чинних на той час законів: Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та ст.6 Закону України "Про

соціальний захист дітей війни" у розмірі, меншому, ніж встановлено цими Законами, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

, а тому протиправно.

У звязку з цим суд вважає необхідним зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі здійснити позивачу вказаний перерахунок пенсії та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Відмовляючи у задоволенні решти вимог позивача, суд виходить з того, що з 16.08.2014 р. відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки набув чинності Закон України №1622-УП від 31.07.2014 р. про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який надавав Кабінету Міністрів України право не тільки встановлювати порядок нарахування, а й визначати розмір пенсій, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про негайне виконання судового рішення, суд виходить з того, що пункт 8 ч.5 ст.183-2 та частина 1 ст.256 КАС України негайного виконання постанови суду у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо перерахунку пенсійних виплат не передбачають.

На підставі зазначеного, керуючись наведеними нормами та ст.ст. 159-163, 183-2,186,254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області про визнання бездіяльності протиправною та покладення обов"язку нарахувати та виплатити підвищення до пенсії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області у здійсненні перерахунку та виплаті їй пенсії у розмірах, передбачених ст.ст.39,51,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 29.05.2014 р. по 15.08.2014 р. включно.

Зобов"язати Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 29.05.2014 р. по 15.08.2014 р. включно у розмірах, передбачених ст.ст.39,51,67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи": за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю - у розмірі однієї мінімальної заробітної плати та за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком, а також провести за вказаний період перерахунок та виплату надбавки дітям війни у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством за відповідний період.

Зазначені виплати здійснити з урахуванням фактично виплачених сум.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративногоа суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_2