Справа № 320/6722/15-а
Суддя: Горбачова Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 15.09.2015
Справа № 320/6722/15-а
Провадження № 2-а/320/260/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді - Горбачової Ю.В.

при секретарі Фурсовій Л.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду, з позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача по ненаданню інформації на його запит від 21.07.2015 року по безпідставній відмові в задоволенні його запиту на інформацію, по не оприлюдненню запитуваної інформації у відповідності зі статтею 15 Закону, по необґрунтованому віднесенню запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом, по навмисному приховуванні інформації, в результаті чого було порушено його законне право на отримання інформації про письмові повідомлення за 2015 рік про нещасні випадки, отримані в результаті контакту з собаками, які повинні були бути направлені лікувально-профілактичними установами до виконавчого комітету міської ради та стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 73,08 гривень. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, згідно яких просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, в частині невиконання ним обов'язків, покладених на нього ст. 29 Закону України "Про інформацію" ч.4 ст. 13 ч.2, ч.7 ст. 6, ч.1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", в результаті чого було порушено його законне право на отримання інформації про направлення лікувально-профілактичними закладами в виконавчий комітет міської ради письмових повідомлень за 2015 рік про нещасні випадки, отримані в результаті контакту з собаками.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.11.2014 року на території Мелітопольського міського району електричних мереж ВАТ «Запоріжжяобленерго», розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 15 його дружину ОСОБА_3 покусала бродяча собака. Швидка медична допомога доставила ОСОБА_3 в міську лікарню № 1, де вона знаходилась на стаціонарному лікуванні 11 днів. 21.07.2015 року він направив запит на електронну пошту виконавчого комітету Мелітопольської міської ради на інформацію, в якому просив ознайомити його з письмовими повідомленнями за 2015 рік про нещасні випадки, отримані в результаті контакту з собаками, які були направлені лікувально-профілактичними установами в виконавчий комітет міської ради. Запитувану інформацію він запропонував надати без вказівки персональних даних потерпілих.29.07.2015 року Управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області було направлено йому відповідь на запит від 21.07.2015 року, в якому йому було відмовлено у доступі до запитуваної інформації. Позивач вважає, що у відповідача не було ніяких підстав для віднесення запитуваної ним інформації, до інформації з обмеженим доступом, а тому звернувся з вказаними позовними вимогами до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини, а також пояснив, що інформація, яку йому надали щодо кількості зареєстрованих повідомлень про нещасні випадки за 2015 рік, в тому числі повязаних з укусами собак, його не влаштувала, у звязку з чим, він вирішив впевнитися, чи дійсно такі повідомлення надходили, а тому просив ознайомити його зі всіма повідомленнями про нещасні випадки, що сталися внаслідок контакту з собаками, які були направлені лікувально-профілактичними закладами до виконкому. При цьому він просив ознайомити його з цими повідомленнями без зазначення персональних даних постраждалих осіб.

Представник відповідача, управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області, ОСОБА_2, не визнала позовні вимоги посилаючись на те, що місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень. ОСОБА_1 дійсно 21.07.2015 року звернувся до виконавчого органу, з проханням ознайомити його у письмовому вигляді з письмовими повідомленнями за 2015 рік про нещасні випадки, отримані в результаті контакту з собаками, які були направлені до лікувально-профілактичними закладами до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради. У своїй відповіді від 29.07.2015 року управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області було повідомлено ОСОБА_1 про кількість нещасних випадків невиробничого характеру, а також нещасних випадків пов'язаних із впливом живих механічних сил (у т.ч. укуси собак) за І півріччя 2015 року, а також було повідомлено, що згідно зі ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних» та ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відсутні законні підстави для ознайомлення ОСОБА_1 з повідомленнями про нещасні випадки невиробничого характеру, оскільки вони містять у собі не тільки інформацію стосовно нещасних випадків, пов'язаних з укусами собак, а також персональні дані потерпілих, які не можуть бути розголошені без їх відома.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши надані ними докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 28.11.2014 року на території Мелітопольського міського району електричних мереж ВАТ «Запоріжжяобленерго», розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 15 дружину позивача - ОСОБА_3 покусала бродяча собака, що визнано сторонами та підтверджується повідомленням про нещасний випадок невиробничого характеру від 28.11.2014 року (а.с.10).

Після цього ОСОБА_1 звертався до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради з запитами про надання інформації щодо питань розслідування нещасних випадків, повязаних з укусами собак та щодо заходів запобігання цим нещасним випадкам. Про звернення ОСОБА_1 до виконкому Мелітопольської міської ради з цими питаннями свідчать надані ним копії відповідей виконкому від 12.05.2015 року (а.с.5) та від 20.05.2015 року (а.с.6)

21.07.2015 року позивач звернувся з черговим запитом, який направив на електронну пошту виконавчого комітету Мелітопольської міської ради на інформацію, в якому просив ознайомити його з письмовими повідомленнями за 2015 рік про нещасні випадки, отримані в результаті контакту з собаками, які були направлені лікувально-профілактичними установами в виконавчий комітет міської ради. Запитувану інформацію він запропонував надати без вказівки персональних даних потерпілих (а.с. 7).

29.07.2015 року управлінням соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області на адресу ОСОБА_1 було направлено відповідь, в якій йому було повідомлено про кількість нещасних випадків невиробничого характеру, а також нещасних випадків пов'язаних із впливом живих механічних сил (у т.ч. укуси собак) за І півріччя 2015 року, а також було повідомлено, що згідно зі ст. 10 Закону України «Про захист персональних даних» та ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відсутні законні підстави для ознайомлення ОСОБА_1 з повідомленнями про нещасні випадки невиробничого характеру, оскільки вони містять у собі не тільки інформацію стосовно нещасних випадків, пов'язаних з укусами собак, а також персональні дані потерпілих, які не можуть бути розголошені без їх відома. Копія відповіді на а.с.8.

Статтею 32 Конституції України проголошено право людини на невтручання в її особисте життя. Крім того, не допускається збирання, зберігання, використання поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

З метою конкретизації права людини, гарантованого статтею 32 Конституції України, та визначення механізмів його реалізації 1 червня 2010 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про захист персональних даних» (далі - Закон), який набрав чинності з 1 січня 2011 року. Предметом правового регулювання Закону є правовідносини, пов'язані із захистом персональних даних під час їх обробки.

Визначення поняття персональні дані наводиться в абзаці восьмому статті 2 Закону, відповідно до якого персональними даними є відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про захист персональних даних", № 2297-УІ від 01.06.2010 року, персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу (суб'єкт персональних даних), яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Оскільки наведене визначення недосить чітко розкриває суть складових персональних даних, для більшого їх розуміння, доречно звернутися до інших нормативних актів. Одним з таких є Закон України "Про інформацію", № 2657-ХІІ від 02.10.1992 року. Так, відповідно до ст. 11 зазначеного закону України, не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, а саме: даних про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адресу, дату і місце народження.

Таким чином, до персональних даних можна віднести наступну інформацію: прізвище, ім'я, по батькові, дату народження, місце проживання, серію та номер паспорта, ідентифікаційний номер, дані про сімейний стан тощо.

Крім того, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 30.10.1997 р. № 5-зп, до персональних даних належить також інформація про стан здоров'я особи (історія хвороби, мета запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, в тому числі інформація про наявність ризику для життя і здоров'я).

З Додатку 1 до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру (а.с. 9), вбачається, що повідомлення про нещасний випадок невиробничого характеру містить інформацію про потерпілу особу, а саме, прізвище, імя та по-батькові, дату народження, рід занять, адресу потерпілого, діагноз та вид отриманої травми, а також висновок про наявність алкогольного чи наркотичного спяніння. Всі ці дані згідно чинного законодавства відносяться до персональних даних потерпілої особи, які не підлягають розголошенню без її згоди.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується в тому числі шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Позивач не заперечував факт, що на його звернення від 21.07.2015 року була надана інформація щодо надходження повідомлень про нещасні випадки невиробничого характеру, в тому числі щодо отриманих внаслідок контакту із собаками, та про їх кількість за 1 півріччя 2015 року, а тому суд вважає, що обмеження ОСОБА_4 у доступі до публічної інформації з боку субєкта владних повноважень не було.

Таким чином, оскільки позивач не надав належно обґрунтуваних фактів, які б вказували на протиправну бездіяльність чи незаконні дії з боку відповідача по відношенню до ОСОБА_1, при наданні інформації про направлення лікувально-профілактичними закладами в виконавчий комітет міської ради письмових повідомлень за 2015 рік про нещасні випадки, отримані в результаті контакту з собаками, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 94 КАС України вимоги позивача щодо стягнення на його користь судового збору в розмірі 73,08 гривень, задоволенню не підлягають внаслідок відмови у задоволенні позову.

На підставі вищезазначеного та керуючись Законом України «Про захист персональних даних», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Рішенням Конституційного Суду України від 30.10.1997 р. № 5-зп, Порядком розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2001 № 270, Конституцією України, ст.ст. 6. 17, 49, 50, 51, 52, 56, 58, 59, 70, 109 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання протиправними дій субєкта владних повноважень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Ю.В. Горбачова