Справа № 161/4658/15-а, 2а-161/190/15
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року № 876/6813/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 травня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

27.03.2015 ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до УПФ України в м. Луцьку Волинської області у якому просить визнати протиправними дії відповідача та зобов'язати його провести перерахунок і виплату пенсії позивача з 28.03.2014 відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% середньомісячної заробітної плати з урахуванням грошової винагороди та індексації заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 01.08.2013 відповідачем їй призначено пенсію державного службовця згідно Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від заробітної плати. З 28.03.2014 їй було проведено перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати на момент звільнення з державної служби. Однак, під час перерахунку пенсії, у заробіток не враховано суми: матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань; індексації заробітної плати. У зв'язку з цим 17.03.2015 вона звернулася з заявою про проведення перерахунку пенсії до якої долучено довідку від 16.03.2015 № 20. Проте, відповідач листом від 25.03.2015 № 184/Л-01 у перерахунку пенсії відмовив, посилаючись на те, що суми матеріальних допомог на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексація заробітної плати, не входять до складу заробітної плати державного службовця. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються усі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Так як на вказані матеріальні допомоги та індексацію нараховувався та сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, такі мали бути враховані відповідачем у заробіток під час обчислення пенсії.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.05.2015, яка прийнята у порядку скороченого провадження, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії УПФ України в м. Луцьку щодо невключення до складових заробітної плати грошової винагороди та індексації заробітної плати. Зобов'язано УПФ України в м. Луцьку з 27.09.2014 здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» із заробітної плати з урахуванням грошової допомоги та індексації заробітної плати в розмірі 80%, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Із цією постановою не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку в частині задоволення позову. Вважає, що така прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її в цій частині скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація не є складовими заробітної плати державного службовця у розмінні ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», а тому відсутні підстави для їх врахування до складу заробітної плати при обчисленні пенсії.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята в порядку скороченого провадження, а також відсутність від усіх осіб, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх участі, відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст.197 КАС України розгляд цієї справи судом апеляційної інстанції здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов належить задовольнити у межах строку звернення до адміністративного суду, оскільки суми матеріальної допомоги на оздоровлення та індексація заробітної плати є складовими заробітної плати державного службовця, які враховуються при обчисленні пенсії.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції переглядає в межах доводів апеляційної скарги, тобто в частині задоволення позовних вимог, у якій фактично така і оскаржена відповідачем. У частині відмови у задоволенні позову постанова суду першої інстанції сторонами не оскаржена, а тому така у цій частині в апеляційному порядку не переглядається, що узгоджується з правовою позицією викладеною у п. 13.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі».

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в оскарженій частині, суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення цих позовних вимог, з огляду на таке.

За змістом статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 3723-XII) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95 ВР (далі - Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Індексація грошових доходів встановлена Законом України «Про індексацію грошових доходів громадян» від 03.07.1991 року. Згідно ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та Наказу Державного комітету-статистики України № 5 «Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати» від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включається до складу заробітної плати державного службовця, враховується при обчисленні розміру його пенсії, оскільки перевага має надаватись не положенням законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними, а спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та стаття 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 20.02.2012 року № 21-430а11 та від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13.

Проте, суд першої інстанції, врахувавши строк звернення до адміністративного суду та задовольнивши позовні вимоги з 27.09.2014, не звернув уваги, що виходячи з аналізу постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року № 865 (у редакції чинній на час призначення пенсії) призначення пенсії здійснюється Пенсійним органом на підставі поданої особою, яка звернулась за призначенням пенсії, довідки про заробітну плату.

Із матеріалів справи суд апеляційної інстанції вбачає, що пенсія позивачу призначена у відповідності до Закону України «Про державну службу» з 01.08.2013 та перераховувалась з 28.03.2014 після звільнення з роботи у зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі. Такий перерахунок проведений виходячи із заробітної плати визначеної у довідці про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або спеціальні звання, надбавка за вислугу років) від 28.03.2014 № 28 та довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 28.03.2014 № 29, які були видані Волинським обласним центром зайнятості.

Проте, листом від 16.03.2015 Волинський центр зайнятості вказану вище довідку від 28.03.2014 № 29 відкликав, у зв'язку з тим, що така не містила відомостей щодо сум матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, індексації та грошової винагороди. Натомість взамін надано довідку від 16.03.2015 № 20 у якій ці виплати відображені (а.с. 11-13).

17.03.2015 позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії з урахування вказаних виплат до якої долучив довідку від 16.03.2015 № 20 (а.с. 8).

Отже, суд першої інстанції зобов'язавши відповідача провести перерахунок пенсії з 27.09.2014 не врахував того, що на цей час у відповідача, як суб'єкта владних повноважень на якого покладено обов'язок обчислення та виплату пенсії, була відсутня довідка, яка б містила відомості про нараховані та виплачені суми грошових допомог та індексації заробітної плати. Така довідка позивачем подана під час звернення за перерахунком пенсії 17.03.2015 (а.с. 8), з якої вбачається, що протягом періоду з 01.03.2012 по 01.03.2014 ОСОБА_1 виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода на які нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Оскільки позивачем для перерахунку пенсії було надано довідку від 28.03.2014 № 29, яка не містила інформації щодо виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, сум індексації заробітної плати, пенсія підлягає перерахунку з дня подання довідки, яка містить такі відомості, тобто з 17.03.2015.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно вказав на те, що вказаний перерахунок пенсії має бути проведений у розмірі 80% від заробітної плати, оскільки станом на час вирішення справи, у зв'язку з внесенням змін до ст. 37 Закону України «Про державну службу», такий перерахунок має проводитись у розмірі 70%.

Однак такі посилання є безпідставними, оскільки положення ст. 37 Закону України «Про державну службу» стосуються призначення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Отже при перерахунку пенсії державних службовців має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, суд апеляційної інстанції виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання до вчинення дій прийнята з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування в цій частині та прийняття нової постанови про часткове задоволення цієї позовної вимоги.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області - задовольнити частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 травня 2015 року у справі № 161/4658/15-а (2-а/161/190/15) - скасувати в частині задоволення позовної вимоги про зобов'язання до вчинення дій та прийняти у цій частині нову постанову, якою таку вимогу задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку Волинської області провести з 17.03.2015 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від суми заробітної плати, із врахуванням до заробітку державного службовця для обчислення пенсії визначених у виданій Волинським обласним центром зайнятості довідці від 16.03.2015 № 20 інших виплат за період з 01.03.2012 по 01.03.2014, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У задоволенні решти цієї позовної вимоги відмовити.

У решті постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 5 травня 2015 року у справі № 161/4658/15-а (2-а/161/190/15) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін