Справа № 2-а-2456/11
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2011-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2456/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2011 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді - Адаменко І.М.

при секретарі - Зербул С.В.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець в залі засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС м.Умань та Уманского району ОСОБА_2 про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії СА № 292570 від 15 травня 2011 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КпАП України так, як вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

За змістом ч.2 ст.71 КАС України на відповідача, як на субєкта владних повноважень, покладається обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Постановою серії СА № 292570 від 15.05.2011 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 260 грн., з підстав, що останній керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 571км. автодороги Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка на ділянці дороги з обмеженою максимальною швидкістю 50 км/год рухався 74 км/год, чим перевищив швидкість на 24 км/год..

Відповідно до п.12.9 ПДР - водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих ОСОБА_3.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України не визнав та пояснив, що дійсно 15 травня 2011 року в зазначений час та вказаному автомобілі він рухався по автодорозі Стрий- Тернопіль-Кіровоград-Знамянка. Приблизно о 14 годині його було зупинено працівниками міліції з підстав перевищення швидкості. Але позивач стверджує те, що він швидкість не перевищував так як знав що даний відрізок дороги контролюється працівниками ДПС. На вимогу предявити йому докази про перевищення швидкості йому надано не було.

Його пояснення обєктивно підтверджуються допитаного в якості свідка ОСОБА_4

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч.1 ст.122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що інспектор ДПС ОСОБА_2 при встановленні правопорушення, накладенні стягнення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен був зясувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність ч.2 ст.33, а також вимоги ст.ст.254, 280, 283 КпАП України та докази, які б свідчили про порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1. та його доводи але оскільки відповідач не виконав вказаних вимог і в судовому засіданні спростовані обставини викладені в оскаржуваній позивачем постанові, тому відповідно до ч.1 ст.247 КпАП України провадження у праві про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, а тому постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.2, с..ст.7-12, ст.ст.69-71, ст.ст.158-167 КАС України, ст.9, п.1) ч.1 ст. 247, 280, 283, 284, п.3) ч.1 ст.293 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії СА № 292570 інспектора ДПС м.Умань та Уманського району від 15 травня 2011 року в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 260 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 Миколайоича за ч.1ст.122 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Адаменко