Справа № 22а-3655/11
Суддя: Чічіль В. А.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 22а - 3655/2011 року Головуючий по 1-й інстанції: Новак Ю.Д.
Суддя-доповідач: Чічіль В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: Головуючого- Чічіля В.А.

Суддів: Мартєва С.Ю., Антонова В.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві, ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 28 грудня 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави про визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду України в м. Полтаві та зобов'язання здійснити перерахунок і нарахування пенсії відповідно до діючого законодавства України

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року ОСОБА_3. звернувся до суду з позовом, в якому просить провести перерахунок пенсії по інвалідності, що настала із-за каліцтва внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зв'язку' зі зміною розміру мінімальної пенсії. При цьому посилався на те, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом III групи, а з 27.10.2009 року - II групи, захворювання якого пов'язане з ліквідацією наслідків вказаної аварії.

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 28 грудня 2009 року позовну заяву ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави про визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду України в м. Полтаві та зобов'язання здійснити перерахунок і нарахування пенсії відповідно до діючого законодавства України - задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Управління пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_3.

Зобов'язано УПФУ Ленінського району в м. Полтаві починаючи з 28.10.2009 р. здійснити перерахунок та призначити ОСОБА_3 пенсію в розмірі, передбаченому ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні доплати.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено.

Позивач ОСОБА_3 не погодився з судовим рішенням і подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду в частині відмови у задоволенні позову, оскільки вважає рішення в цій частині незаконним з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

В апеляційній скарзі УПФУ Ленінського району в м. Полтаві просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві та отримував пенсію як інвалід 3-ї групи по захворюванню, пов'язаному з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а з 27.10.2009 року - як інвалід II групи.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції послався на те, що відповідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у' старості та в інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Враховуючи зазначений статус позивача, він отримує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до наведеної ст.54 в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України. У ст.54 Зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»(після внесення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-ІУ - відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно ст.50 вказаного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи- 100 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам II групи- 75 процентів мінімальної пенсії за віком; інвалідам ІП групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною третьою статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 05.10.2006 року) встановлено, що в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1-4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Статтю 50 Закону також викладено в новій редакції, а саме, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В ст. 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і ^ громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Тому рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 р. зміни, внесені Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ст. 50 та ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визнані неконституційними. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З урахуванням вищенаведених обставин судом першої інстанції зроблений висновок про те, що з 22.05.08 р. діяли норми ст. 50 та ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими встановлено, що розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, становить 75 % мінімальної пенсії за віком, а тому на момент звернення до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві з заявою від 28.10.2009 р. позивач мав право та постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими встановлено, що розмір пенсій для інвалідів П гр/тш. щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, становить 75 % мінімальної пенсії за віком, а тому на момент звернення до Управління Пенсійного фонд. України Ленінського району в м. Полтаві з заявою від 28.10.2009 р. позивач мав право на отримання пенсії у розмірі не менше, ніж 8 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Також суд першої інстанції вказав на те, що відповідно ст. 50 та ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»під час визначення розміру пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та додаткової пенсії за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком. Правила визначення розміру мінімальної пенсії за віком передбачені ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно із якою мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Колегія суддів погоджується з тим, що не можуть застосовуватися положення ч. З ст. 28 вищезазначеного Закону, де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50, 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

У запереченнях проти позову та апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що п. 4 та п. 6 Постанови КМУ № 530 від 28.05.08 р. встановлено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії інвалідам II групи щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується у розмірі 20 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а розмір пенсії для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижче 965,0 грн. Також вказує на те, що Постановою КМУ № 654 від 16.07.08 р. з 01.07.08 р. передбачена доплата учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році інвалідам II групи з тим, щоб їх пенсії досягали 1090,0 грн.

Так, ч. 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав відповідної категорії осіб, встановлених цим же Законом.

Тому, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд зробив висновок, що при визначенні розміру державної і додаткової пенсії позивачу застосуванню підлягають ст. 50 і ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не постанови Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальник? внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення ,нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачені Конституцією та законами України. Тому з моменту прийняття рішеню Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 р. Управління Пенсійного фонду Україна Ленінського району в м. Полтаві повинно було нараховувати пенсію у розмірі не менше ніж \

мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

З урахуванням вищенаведених обставин суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов'язання Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві здійснити перерахунок державної і додаткової пенсії позивачу відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 28.10.2009 р. та провести відповідні виплати.

Разом з тим, задовольняючи позов у частині позовних вимог, суд першої інстанції не навів обґрунтування щодо відмови у задоволенні позову в частині вимог про здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу за період з 28.10.2005 р. по 31.12.07 р.

Проте колегія суддів вважає доцільним відмітити, що згідно п. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідний документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до ст. 43 цього Закону перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абз. 1 ч. 1 ст. 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до ч. 2 ст. 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм права, перерахунок пенсії здійснюється у разі виникнення права на підвищення пенсії, що підтверджується наданими до органу Пенсійного фонду України відповідними документами разом з заявою про перерахунок пенсії.

Проте, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що в даному разі позивач в своїй заяві до органу Пенсійного фонду України вимагав перерахунку призначеної пенсії не у зв'язку з виникненням права на підвищення пенсії (що зумовило б надання необхідних підтверджуючих документів), а у зв'язку з грубим порушенням відповідачем його конституційного права на належний соціальний захист щодо виплати пенсії всупереч вимогам ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тобто, вимога позивача про перерахунок його пенсії не була зумовлена виникненням у нього права на отримання підвищення до пенсії відповідно до настання певних умов щодо віку, страхового стажу, заробітної плати (доходу), тощо. Позивач вимагав привести у відповідність до чинного законодавства нарахування та виплату його пенсії, що не потребувало надання нових документів на підтвердження права на перерахунок пенсії. При цьому зауважується, що позивач чітко визначив момент здійснення перерахунку, не прикріплюючи його до моменту звернення з заявою до органу Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Право позивача на отримання пенсійних виплат на законодавчо встановлених умовах та порядку, передбачено п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно абз. 4 ч. 2 ст. 1 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується, зокрема, на принципі соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, зважаючи на діючі в період часу з 28.10.2005 р. по 31.12.07 р. та починаючи з 22.05.08 р. положення ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»щодо визначення мінімального розміру пенсії позивача, відповідач протягом зазначеного періоду зобов'язаний здійснювати відповідні нарахування пенсії позивача без отримання заяв про перерахунок чи будь-яких інших документів на підтвердження здійснення такого перерахунку.

Колегія суддів зауважує, що в ст. 73 Закону України "Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку" передбачено, що відповідальність за шкоду, спричинену Чорнобильською катастрофою, встановлюється відповідним законодавством України. А ч. 1 ст. 76 зазначеного Закону чітко визначено, що право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком давності.

Враховуючи те, що постанова Ленінського районного суду м. Полтави від 28 грудня 2009 року прийнята з частковим порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 28 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави про визнання неправомірними дій Управління пенсійного фонду України та зобов'язання здійснити перерахунок і нарахування пенсії відповідно до діючого законодавства України -скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Зобов'язати УПФУ Ленінського району в м. Полтаві здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.10.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 р. по 27.10.2009 року виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням положень ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", починаючи з 05.10.2006 року.

Зобов'язати УПФУ Ленінського району в м. Полтаві здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.10.2009 року виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням положень ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: