Справа № 2-а-29/10
Суддя: Шумко В. А.
Дата ухвалення: 2010-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ржищевський міський суд Київської області
Справа №2-а-29/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді: Шумка В.А.

при секретарі: Головатюк І.Р.

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області провести перерахунок, визначити розмір та виплатити заборгованість, яка утворилась в наслідок неправильного обчислення, а також проводити щомісячно виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про зобов'язання відповідача перерахувати пенсію згідно діючого законодавства, а саме в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та зобов'язання відповідача перерахувати додаткову пенсію у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 1.01.2008 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії та інвалідом II групи, внаслідок захворювання, яке пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, тому має право на отримання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком згідно із ст. 50 Закону. Проте відповідач в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховує пенсію згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 № 1 та від 16.07.2008 року № 654, які не відповідають закону. За заявою позивача листом від 17.12.2009 року № 1521/3-2 відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача відповідно до статті 50, частини четвертої статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не прибув, до суду надав письмове заперечення на позовну заяву ОСОБА_2, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач отримує пенсію по II групі інвалідності, внаслідок захворювання, яке пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Обчислення його пенсії проведено відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та у відповідності до постанов Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», № 530 від 28.05.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії А №026969 від 2.11.1993 року, вкладкою до посвідчення №043613, та є інвалідом II групи захворювання пов'язаного виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК № 009489.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком. Відповідно до статті 50 Закону України особам, віднесеним до категорії , інвалідам II групи призначається також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ст. 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по II групі інвалідності - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатності. Ст. 50 Закону також викладено в новій редакції, а саме, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Ст. 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тому рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 зміни, внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, з 22.05.2008 діяли норми статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими встановлено, що розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, становить 75 мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, у позивача на момент звернення до відповідача існувало право на перерахунок пенсії згідно ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач листом від 17.12.2009 № 1521/3-2 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що обчислення пенсії проведено згідно з постановами Кабінету Міністрів України.

Ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсії у зв'язку втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Тому, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру державної і додаткової пенсії, застосуванню піддягає ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням визначення поняття мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не відповідними постановами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» під час визначення розміру додаткової пенсії за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно положень ч. 4 ст. 54 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок -20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. 3 ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, суд не вважає перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком. А відсутність іншого визначення мінімального розміру пенсії за віком не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50,54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи те, що мінімальний розмір пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розрахунок державної і додаткової пенсії позивачу повинен здійснюватися із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Як вбачається з заперечення управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі від 19.01.2010 року № 267/07, ОСОБА_2, отримує пенсію по II групі інвалідності (захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків на Чорнобильської АЕС) в меншому розмірі ніж передбачено законодавством, оскільки розрахунок пенсій здійснювався виходячи з розміру мінімальної пенсії 19 грн. 91 коп. передбачений постановою Кабінету Міністрів України 3.01.2002 року № 1 без урахування рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 та частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції Закону України від 05.10.2006 N231-V встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, беручи до уваги межі позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивач мав право на отримання державної пенсії у розмірі передбаченому ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії у розмірі, передбаченому ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 22 травня 2008 року.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України та здійснює свої повноваження на підставі п. 15 даного Положення через, створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області. Тому суд вважає управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області є належним відповідачем по даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області у здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_2 пенсії в розмірах передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням статті 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 22.05.2008 року протиправною, та находить за необхідне зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області здійснити перерахунок державної пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по II групі інвалідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з урахуванням частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 22.05.2008 року з урахуванням проведених виплат та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по II групі інвалідності в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 22.05.2008 року, провести виплату з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Тому суд вважає, що позивачем строк звернення до суду не пропущений.

Керуючись ст. 158, 159, 160-163, 167 КАС України, ст.ст. 22, 46 Конституції України, ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України "Про державний бюджет України", рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд, -

Керуючись ст.ст. 8-14, 71, 159, 160-163, 167, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області провести перерахунок, визначити розмір та виплатити заборгованість, яка утворилась в наслідок неправильного обчислення, а також проводити щомісячно виплату пенсії задовольнити частково.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірах передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» протиправною.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області відповідно до ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по II групі інвалідності провести перерахунок державної пенсії ОСОБА_1 в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 22.05.2008 року, і провести виплату з урахуванням вже проведених виплат на час набрання постанови законної сили.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області відповідно до ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» по II групі інвалідності в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 з 22.05.2008 року, і провести виплати з урахуванням вже проведених виплат на час набрання постанови законної сили.

В решті позовних вимогах відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: