Справа № 2а-1089/10/1227
Суддя: Горбенко К.П.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Горбатенко О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року справа №2а-1089/10/1227

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Горбенко К.П.

суддів Лях О.П., Попова В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Луганській області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 квітня 2010 року по адміністративній справі №2а-1089/10/1227 за позовом ОСОБА_2 до інспектора ОДР ВДАІ Попаснянського району УДАІ УМВСУ в Луганській області Кірюшина Сергія Єгоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 04.12.2009р.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора ОДР ВДАІ Попаснянського району УДАІ УМВСУ в Луганській області Кірюшина Сергія Єгоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 04.12.2009р. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 04.12.2009р. відповідачем прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення, згідно якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено покарання у вигляді штрафу у сумі 430 грн. на користь держави. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 квітня 2010 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі: визнано дії інспектора ОДР ВДАІ Попаснянського району УДАІ УМВС України в Луганській області Кірюшина С.Є. протиправними; постанову по справі про адміністративне правопорушення від 04.12.2009р. скасовано, справу закрито.

Відповідач не погодився з даною постановою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути скасована.

До такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що інспектором ОДР ВДАІ Попаснянського району УДАІ УМВСУ в Луганській області Кірюшиним С.Є. було складено протокол про адміністративне правопорушення, де вказано, що 04 грудня 2009 року о 10.45 год. ОСОБА_2 керував автомобілем Мерседес, д.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, не маючи при собі свідоцтва про право спільної власності або реєстраційного чи іншого засвідченого у встановленому порядку документа, що підтверджує, право керування, користування чи розпорядження транспортними засобами, тим самим порушив вимоги п.2.1 б Правил дорожнього руху України.

На підставі вищевказаного протоколу інспектором ВДАІ було винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та піддано покаранню у вигляді штрафу у сумі 430 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами водіями, які не мають при собі або не пред'явили чи не передали для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, талона до нього, реєстраційних та інших документів, що підтверджують право користування чи розпорядження транспортним засобом, а у випадках, передбачених законодавством, належно оформленого дорожнього (маршрутного) листа або документів на вантаж, що перевозиться, ліцензійної картки на транспортний засіб, а так само поліса (договору) обов'язкового

страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу від двадцяти п'яти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 р. N 207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, згідно якого для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця,що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах:

- фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка;

- товарно-транспортна накладна;

- посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення;

- реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом;

- талон про проходження державного технічного огляду;

- поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Для водія юридичної особи необхідним є також дорожній лист з відмітками про проведення передрейсових медичного огляду водія та огляду технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем по справі було зупинено автомобіль під керуванням позивача на підставі того, що на лобовому склі автомобіля було прикріплено талон про проходження технічного огляду, строк дії якого сплинув.

Після зупинки автомобіля працівник ВДАІ зажадав від позивача надання документів, які б підтверджували право керування, розпорядження або власності на вказаний автомобіль.

ОСОБА_2 надав інспектору ВДАІ копію трудового договору з ОСОБА_3, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Інший документів, які б підтверджували право користування, позивачем надані не були.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказує те, що ОСОБА_2 мав при собі 04.12.2009р. трудовий договір від 10.12.2003р., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на імя ОСОБА_3 та дорожній лист №12.

Проте колегією суддів встановлено та не заперечувалося позивачем та відповідачем, що ОСОБА_2 при зупинці його транспортного засобу відповідачем було надано лише трудовий договір та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Про це вказано як у протоколі про адміністративне правопорушення ВВ №220525 від 04.12.2009р., так і у матеріалах перевірки за результатами розгляду скарги на дії працівників ВДАІ, поданої ОСОБА_4 та ОСОБА_5, де у поясненні інспектор ДПС ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_2 предявив лише трудовий договір.

Наказом Міністерства транспорту України та Міністерства статистики України №488/346 від 29.12.1995р. затверджено типову форму Дорожнього листа.

Вказаною формою передбачено, що перед виїздом на маршрут водій транспортного засобу повинен пройти медичний огляд та технічний огляд автомобіля, після чого отримати дозвіл на виїзд. Одже тільки на підставі вищевказаного листа інспектор ДПС міг пересвідчитись про те, що ОСОБА_2 має право керувати автомобілем НОМЕР_2.

Даючи правову оцінку діям відповідача, колегія суддів зазначає, що відповідно до Закону України «Про міліцію» одними із завдань міліції є забезпечення безпеки дорожнього руху та запобігання правопорушенням та їх припинення.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ» від 14.04.1997 року № 341 одним із завдань Державтоінспекції є виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, а також виявлення причин і умов, що сприяють їх вчиненню.

Пунктом 6 цієї Постанови передбачено, що Державтоінспекція відповідно до покладених на неї завдань виявляє та вживає заходів до попередження і припинення адміністративних правопорушень Правил дорожнього руху, забезпечує розгляд справ, віднесених до відання Державтоінспекції.

Колегія суддів вважає, що відсутність у водія ОСОБА_2 подорожнього листа була достатньою підставою для складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності.

На підставі цього відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВВ № 220525 від 04.12.2009 року відносно ОСОБА_2, що відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення є одним з доказів скоєного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Частиною 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, що містять інформацію про обставини, які мають значення для справи. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану постанову з порушенням норм матеріального права та процесуального права, що відповідно до вимог статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлює скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Луганській області на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 квітня 2010 року по адміністративній справі № 2-а-1089/10/1227 задовольнити.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 21 квітня 2010 року по адміністративній справі № 2-а-1089/10/1227 за позовом ОСОБА_2 до інспектора ОДР ВДАІ Попаснянського району УДАІ УМВСУ в Луганській області Кірюшина Сергія Єгоровича про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 04.12.2009р. скасувати.

Прийняти нову постанову:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до інспектора ОДР ВДАІ Попаснянського району УДАІ УМВС України в Луганській області про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 04.12.2009р.

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п?ять днів після направлення їх копій особами, які беруть участь у справі і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: