Справа № 2а/1570/270/2011
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2011-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/270/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

при секретарі Арсенюк А.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом приватного підприємства Бізнес Транс до державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2011 року приватне підприємство «Бізнес-Транс»звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси, в якому, з урахуванням уточнень до позову, просить визнати неправомірними дії ДПІ у Приморському районі м.Одеси щодо проведення невиїзної документальної перевірки та складання акту № 17395/23-513 ввід 24.12.2010 року, зобовязати ДПІ у Приморському районі м.Одеси виключити з системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України відомостей щодо нікчемності правочинів між ПП «Бізнес-Транс»та ТОВ «Біалі-Юг», визнати неправомірними дії ДПІ у Приморському районі м.Одеси щодо неприйняття податкової декларації ПП «Бізнес-транс»з податку на додану вартість за серпень 2010 року, зобовязати ДПІ у Приморському районі м.Одеси прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість ПП «Бізнес-Транс» за серпень 2010 року та внести її показники до електронної бази даних звітності, що ведеться в податкових органах на основі показників звітних документів платників податків.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що перевірку було проведено з порушенням вимог законодавства, а висновки щодо порушення вимог законодавства з боку ПП «Бізнес Транс»є надуманими та не відповідають дійсності. Також, представник відповідача зазначив, що дії ДПІ у Приморському районі є неправомірними, оскільки відповідачем порушено терміни проведення невиїзної документальної перевірки, а саме перевірку проведено 24 грудня 2010 року в порушення вимог Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. № 168/97-ВР, яким передбачено, що податковий орган проводить перевірку протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації. Крім того, представник позивача, стверджував, що посадові особи позивача не були письмово запрошені до органу ДПС для підписання акту перевірки та не були відібрані письмові пояснення від посадових осіб позивача. Також, представник позивача, зазначив, що чинним законодавством не передбачено визнання правочинів недійсними на вимогу податкового органу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на ті обставини, що податковою на підставі вимог ч.1 ст. 11 Закону України від 04.12.1990 року № 590-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні»було проведено невиїзну документальна перевірка ПП «Бізнес Транс»щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ПП «Балі Юг»за серпень 2010 року. За результатами проведеної перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси складено акт від 24.12.2010 р. № 17395/23-5. Актом перевірки від 24.12.2010р. встановлено, що ПП «Бізнес Транс»в перевіряємому періоді мало взаємовідносини з ПП «Балі Юг», що підтверджується договором укладеним між ПП «Бізнес Транс»та ПП «Балі Юг»від 30.07.2010р. № 270. 21.12.2010 року податковою було складено акт № 1885/261 від 21.12.2010 року, в якому зазначено, що ПП «Бізнес-Транс»за юридичною адресою та фактичною адресою не знаходиться. За результатами невиїзної документальної перевірки ПП «Бізнес Транс» встановлено, що позивач не використовував у своїй діяльності ні офісні, ні виробничі (торгівельні, складські) приміщення для безпосереднього здійснення своєї діяльності, кількість осіб працюючих на підприємстві складає 3 чоловіки. Крім того, ПП «Бізнес Транс»порушено ч.5 ст.203, ч.1,2 215, 216 ЦК України, а саме, встановлено недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах ПП «Балі Юг»та ПП «Бізнес Транс». Таким чином, дії державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси по проведенню перевірки є правомірними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшв висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси 24 грудня 2010 року було проведено невиїзну документальну перевірку ПП «Бізнес Транс»щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ПП «Балі Юг»за серпень 2010 року, за результатами якої складено акт від 24.12.2010 р. № 17395/23-5.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про Державну податкову службу», посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Право на проведення перевірок органів ДПС визначено п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України № 509-ХІІ. Згідно цієї норми закону органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, повязаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обовязкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків і зборів (обовязкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус субєктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обовязок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обовязкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Підпунктом 7.7.5 п.7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»передбачено, що протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного

відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Пунктом 1.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України (далі ДПА) від 10.08.2005 року № 327, встановлено, що невиїзною документальною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), незалежно від способу їх подачі.

Наказом ДПА України від 27.05.08 № 355 затверджені Методичні рекомендації щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації та проведенні перевірок платників податків, в яких зазначено, що невиїзна документальна перевірка проводиться у приміщенні органу ДПС на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів), та документів, наданих платником податків або отриманих від контролюючих, правоохоронних та інших органів державної влади, а також інших відомостей, отриманих у встановленому законодавством порядку (п.2.4).

Перевірку було проведено без відома та присутності директора підприємства ОСОБА_3, в звязку з тим, що на момент складання та реєстрації акту перевірки, актом про результати інформативної перевірки з питання фактичного місцезнаходження ПП «Бізнес Транс»№ 1885/261 від 21.12.2010 року, встановлено, що ПП «Бізнес Транс»за юридичною та фактичною адресою не знаходиться (а.с.137).

Згідно акту перевірки від 24.12.2010 р. № 17395/23-5 ПП «Бізнес Транс»в перевіряємому періоді мало взаємовідносини з ПП «Балі Юг», що підтверджується договором укладеним між ПП «Бізнес Транс»та ПП «Балі Юг»від 30.07.2010р. № 270 (а.с. 86).

Згідно даної угоди постачальник ПП «Балі Юг»зобовязується поставити покупцю -ПП «Бізнес Транс»товари в асортименті, а покупець зобовязаний своєчасно прийняти та оплатити даний товар.

З акту перевірки вбачається, що на виконання умов договору на поставлені товари постачальником виписано 57 видаткових та податкових накладних. Суми податку на додану вартість за зазначеними накладними не включено до складу податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які не відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ.

В ході проведення перевірки встановлено, що позивач не використовував у своїй діяльності ні офісні, ні виробничі приміщення для безпосереднього здійснення своєї діяльності, а кількість осіб працюючих на підприємстві складає 3 особи, що на думку перевіряючих свідчить про неможливість здійснення господарської діяльності щодо транспортування, завантаження та розвантаження товару, реалізації товару на загальну суму 9657889,20 грн.

Перевіркою було встановлено, що ПП «Бізнес Транс»порушено вимоги ч.5 ст. 203, ч.1, 2 ст. 216 ЦК України в частині недодержання в момент вчинення правочину вимог, які спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочину з ПП «Балі Юг». Зазначений товар не був переданий чим порушено ст. 662 , 655 та 656 ЦК України.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Моментом виконання обов'язку продавця щодо передачі товару згідно зі ст. 664 Цивільного кодексу є вручення товару покупцеві, якщо договором установлено обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути передано покупцеві за місцезнаходженням товару.

Підставою недійсності правочину згідно з частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та бути спрямованим на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п.2 ст. 215 Цивільного Кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної чи юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Таким чином, позивачем порушено ст. 228 ЦК України щодо укладення правочину, який суперечить моральним засадам суспільства, а також порушує публічний порядок, спрямований на заволодіння майном держави, дохідної частини бюджету, а отже є нікчемним.

Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Нікчемний правочин є недійсним в силу закону, а тому також не створює інших наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Приймаючи рішення по справі, суд враховує, що позивачем на вимогу суду не було надано жодних документів (видаткові накладні, товаро-транспортні накладані, акти прийому-передачі тощо), які б дійсно підтверджували факт взаємовідносин між позивачем та ПП «Балі Юг», тобто підтверджували б належним чином факт поставки товару. Суд не приймає до уваги надані в якості доказу копії сертифікатів відповідності на товар, оскільки дані докази не підтверджують факт поставки товару.

Враховуючи вищевикладене, угода між позивачем та ПП «Балі Юг» не спричинила реального настання правових наслідків.

Оскільки нікчемна угода не створює правових наслідків, вона підлягає виключенню з податкового обліку як така, що не спричиняє виникнення об'єкту оподаткування та формування податкового кредиту, податкових зобов'язань у її сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищезазначене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову. Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобовязання ДПІ у Приморському районі м.Одеси виключити з системи автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України відомостей щодо нікчемності правочинів між ПП «Бізнес-Транс»та ТОВ «Біалі-Юг», визнання неправомірними дій ДПІ у Приморському районі м.Одеси щодо неприйняття податкової декларації ПП «Бізнес-транс»з податку на додану вартість за серпень 2010 року, зобовязати ДПІ у Приморському районі м.Одеси прийняти податкову декларацію з податку на додану вартість ПП «Бізнес-Транс»за серпень 2010 року та внести її показники до електронної бази даних звітності, що ведеться в податкових органах на основі показників звітних документів платників податків.

На підставі вимог частини 3 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 15 червня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись Законом України «Про державну податкову службу в Україні», Законом України «Про податок на додану вартість», ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Приватному підприємству "Бізнес-Транс" в задоволенні позову до державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 21 червня 2011 року.

Суддя О.В.Глуханчук