Справа № 813/2989/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року №813/2989/15

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області (надалі УПФУ в Миколаївському районі Львівської області) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» (надалі СГ ТзОВ «Пролісок») заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у розмірі 2 710,33 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач всупереч вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ 19.12.2003 року №21-1, за травень 2015 року не здійснив компенсацію витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і заборгував УПФУ кошти у сумі 2 710,33 грн. Загалом, вважаючи, що відповідач несплатою страхових внесків до Пенсійного фонду позбавляє позивача можливості належним чином здійснювати реалізацію державної політики у сфері пенсійного забезпечення, останній звернувся з означеним позовом до суду.

Ухвалою судді від 15.06.2015 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді від 22.06.2015 року було відкрито скорочене провадження в адміністративній справі №813/2989/15.

Згідно ухвали судді від 27.07.2015 року, розгляд даної справи було призначено у судовому засіданні, відповідно до ч.4 ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судових засіданнях, що відбулись 12.08.2015 року та 14.09.2015 року проти позову заперечив та наголосив, що ОСОБА_2, якому призначена пільгова пенсія, ніколи не був найманим працівником відповідача, не перебував з ним у трудових відносинах, а працював та отримав трудовий стаж у с/с «Пролісок», в той час як СГ ТзОВ «Пролісок» створене засновниками і не є правонаступником ні с/с «Пролісок», ні інших юридичних осіб.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання, призначене на 16.09.2015 року не забезпечив, хоча своєчасно та належним чсином останній повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою.

Тож, зважаючи на розумні строки розгляду справи, судом було ухвалено здійснювати судовий розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача та надані у судових засіданнях 12.08.2015 року, 14.09.2015 року пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що СГ ТзОВ «Пролісок», згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстроване як юридична особа. Окрім того, відповідач є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Як вбачається із матеріалів справи, працівнику СГ ТзОВ «Пролісок» - ОСОБА_2 було призначено пенсію на пільгових умовах на підставі пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Для обґрунтування права ОСОБА_2 на отримання пільгової пенсії, позивач на вимогу суду надав документи, що підтверджують наявність підстав для призначення пільгової пенсії вказаному працівнику СГ ТзОВ «Пролісок», а саме: копію довідки щодо членства у колгоспі; копії довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, на яких містяться печатки відповідача; копію протоколу про призначення вищевказаній особі пільгової пенсії.

Більш того, із довідки, виданої відповідачем від 25.11.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 дійсно працював з 20.04.1975 року по 12.05.1980 року; з 10.05.1982 року по 12.09.1997року на посаді тракториста-машиніста і був безпосередньо зайнятий у виробництві с/г продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві.

Склад витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, призначеної працівнику відповідача ОСОБА_2 за травень 2015 року становить 2 710,33 грн. та факт їх понесення управлінням Пенсійного фонду України підтверджується, окрім іншого, розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із травня 2015 року та довідкою щодо такої виплати пенсії цій особі.

У судовому засіданні судом зясовано, що сума заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах за травень 2015 року у розмірі 2 710,33 грн. відповідачем самостійно не сплачена.

Відповідно до преамбули Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, останній визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно із ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вказаним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663.

Відповідно до пункту 6.1 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз.1 ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно із п.6.2 розділу 6 Інструкції, витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Крім цього, відповідно до п.6.3 Інструкції, у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Тож, виходячи із наведеного, суд зазначає, що СГ ТзОВ «Пролісок» зобовязане відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгової пенсії ОСОБА_2, який працював на вказаному Підприємстві та набув пільговий стаж.

Пунктом 6.4 розділу 6 вказаної Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів новопризначених (перерахованих) пенсій.

У відповідності до пункту 6.8 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.9 розділу 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Як зясовано судом із матеріалів справи, на виконання вимог Інструкції, управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області повідомляло відповідача (повідомлення №232 від 05.05.2015 року) про необхідність відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 2 710,33 грн., свідченням чого є наявна у матеріалах справи копія корінця повідомлення про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Відповідне повідомлення було надіслано на адресу відповідача та отримане уповноваженою особою останнього 22.05.2015 року, на що вказує її підпис на корінці повідомлення про вручення поштового відправлення.

У даному випадку суд зауважує, що відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження оскарження повідомлення про відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у встановленому законом порядку.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи та уже згадувалось вище, УПФУ в Миколаївському районі Львівської області було надіслано відповідачу розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій із травня 2015 року.

При цьому, суд вбачає за доцільне зазначити, що розрахунки органів Управління Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій є узгодженими з моменту їх отримання відповідачем і обовязковими для виконання.

Тож, оскільки, як підтверджується матеріалами справи, відповідач, отримавши відповідний розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не надав на нього до УПФУ в Миколаївському районі Львівської області заперечень й не оскаржив такого, а тому суд вважає, що цей розрахунок є обовязковим для виконання, тобто підлягає сплаті.

Загалом, наведене узгоджується із правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 25.11.2010 року у справі №26993/09, у постанові від 22.03.2012 року №К-27305/10, у постанові від 06.09.2012 року №К/9991/63551/11, а також із позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 23.03.2010 року, від 13.02.2012 року.

Водночас, слід наголосити, що правових підстав для сумнівів у правильності обчислення позивачем витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у суду немає.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд, згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

При цьому, важливим є звернути увагу, що відповідачем жодних доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах і неправомірності їх нарахування суду не надано.

Стосовно посилань відповідача про недоведеність правомірності призначення та виплати пільгових пенсій, то суд вважає, що такі не заслуговують на увагу, оскільки предметом заявленого позову є не визначення права на пенсію працівнику Підприємства ОСОБА_2, а відшкодування заборгованості по фактичних витратах на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п.«б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Більш того, у спростування тверджень відповідача суд зазначає, що пенсійним органом у розрахунку про суми витрат на виплату пенсій, який направлявся Підприємству містилася повна інформація щодо виплачених пенсій працівнику, а заборгованість відповідача з відшкодування витрат була підтверджена розрахунком суми боргу.

Доцільним є також зазначити, що, зокрема, у справі №813/680/15 (постанова суду від 05.03.2015 року) та у справі №813/4220/14 (постанова суду від 21.08.2014 року, яка набрала законної сили) Львівським окружним адміністративним судом уже досліджувалось питання щодо права на отримання пенсії, призначеної на пільгових умовах працівнику відповідача ОСОБА_2, а відтак, такі обставини є встановленими та доведеними і в силу ст.72 КАС України не підлягають доказуванню.

Згідно картки особового рахунку по СГ ТзОВ «Пролісок», на день розгляду справи у суді заборгованість, яка підлягає до стягнення відповідачем не сплачена.

У свою чергу, доказів вжиття заходів щодо погашення наявної заборгованості перед Пенсійним фондом у сумі 2 710,33 грн. відповідачем суду також не представлено.

З урахуванням викладених обставин, суд прийшов до висновку про обгрунтованість та підставність позовних вимог і вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 128, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Пролісок» () на користь управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області () заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 2 710 (дві тисячі сімсот десять) грн. 33 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений 21 вересня 2015 року.