Справа № 22-а-48/2011
Суддя: Галичанський А. Д.
Дата ухвалення: 2011-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого судді Галичанського А.Д.

суддів: Половінкіної Н.Ю., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: представника УПФ ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити нарахування і виплату щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни за період 2007-2009 роки, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2010 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернвці щодо нарахування і виплати ОСОБА_3 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Зобов'язано Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Чернвці донарахувати та виплатити у відповідності до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року позивачу державну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року, з врахуванням виплачених сум.

Справа 22а-48/11 р. Головуючий у 1-й інстанції Ярема Л.В.

категорія Доповідач Галичанський А.Д.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Чернівці просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права.

Вказує, що після прийняття рішення Конституційного суду № 6-рп від 09.07.2007 р. Закон України «Про соціальний захист дітей війни не був приведений у відповідність до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», не було врегульовано на законодавчому рівні питання обчислення розміру мінімальної пенсії за віком, яка має застосовуватися при визначенні підвищення пенсій «дітям війни» згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». В звязку з чим у Пенсійного фонду України не було правових підстав для визначення мінімальної пенсії за віком, що має застосовуватися при обчисленні розміру підвищення передбаченого дітям війни згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зазначає, що починаючи з 22.05.2008 року єдиним нормативним актом, який регулює виплату підвищення «дітям війни» є постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, яка і застосовується органом Пенсійного фонду України при визначенні розміру підвищення до пенсії «дітям війни».

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2, є громадянином України, народився 12 травня 1938 року, що підтверджується копією паспорта, до 02 вересня 1945 року йому було менше 18 років, тому відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" є дитиною війни, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці та отримує пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення , тому має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме: підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції, чинній на час виникнення права на отримання пенсії) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість, пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Судом також встановлено, що позивач є пенсіонером і отримує пенсію за віком. В 2007 році позивач отримував пенсію без 30% підвищення. В 2008 році позивачу нараховувалося та виплачувалося підвищення до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530.

Законами України «Про Державний бюджет на 2007, 2008 роки» зупинялась дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 по справі № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) пункт 12 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року по справі №10-рп/2008 зміни, внесені п.41 розділу II Закону України від 28.12.2007 року №107-VI в статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано такими що не відповідають конституції (є неконституційними).

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Вищезазначені обставини по справі встановлені повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким судом дана належна оцінка і до встановлених таким чином спірних правовідносин суд вірно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Вищезазначені рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України і мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по даний час спірні правовідносини регулюються відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції, яка діяла від 18.11.2004 року, якою встановлено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Також судом першої інстанції правильно не були взяті до уваги доводи відповідача про неврегульованість механізму реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Частиною першою ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Таким чином , при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обставини по справі встановлені повно, на підставі належних та допустимих доказів, яким судом дана належна оцінка і до встановлених таким чином спірних правовідносин суд правильно застосував норми матеріального права, що їх регулюють.

Посилання на відсутність коштів у Державному бюджеті для покриття зазначених виплат не свідчить про відсутність у позивачів права, у відповідності до законодавства, на їх отримання.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення.

Керуючись ст.200 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Чернівці відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно