Справа № 2-а-4376/10/2270
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-4376/10/2270
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2010 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому адміністративну справу за позовом < в особі > < в чиїх інтересах > Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції < 3-тя особа > до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 < 3-тя особа > про визнання недійсним свідоцтва про державну реєстрацію з моменту реєстрації, свідоцтва про державну реєстрацію та припинення підприємницької діяльності , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до приватного підприємця ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про державну реєстрації з моменту реєстрацію, свідоцтва про державну реєстрацію та припинення підприємницької діяльності,зареєстрованого, як суб?єкта підприємницької діяльності в органах виконавчого комітету Камянець- Подільської міської ради Хмельницької області 12 09.2008 року.

Позивач в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_4 зареєструвалась приватним підприємцем на прохання директора ПП ДЛ-Техпостач ОСОБА_5. Займатись особисто будь-якою підприємницькою діяльністю ОСОБА_4 на меті не мала. Підставою для здійснення вказаної реєстрації слугувала обіцянка працівників ПП „ДЛ-Техпостач" про отримання винагороди у вигляді відсотків від отриманого прибутку підприємства у майбутньому.

ФОП ОСОБА_4 стала на облік в Кам'янець-Подільській ОДПІ 15.09.2008 року згідно довідки про взяття на облік платника податків № 2595.

Позовні вимоги мотивовані тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4. зареєструватися приватним підприємцем фіктивно, оскільки в порушення норм ст.203 Цивільного кодексу волевиявлення ОСОБА_4 не було вільним та не відповідало її внутрішній волі, а даний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а відтак не є дією спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків,чим порушено п.2 ст.38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-ІУ .

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказавши, що підставами відповідно до вказаного вище Закону для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена завчасно і належним чином.

У відповідності до ст.ст.122 КАС України, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, свідка, ретельно дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності фізичної особи, ОСОБА_4 12.09.2008 року була зареєстрована, як субєкт підприємницької діяльності:ідентифікаційний номер в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_1. ОСОБА_4 зареєструвалась як приватний підприємець в органах виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області 12.09.2008 року на прохання директора ПП „ДЛ-Техпостач" ОСОБА_5 .Займатись особисто будь-якою підприємницькою діяльністю ОСОБА_4 на меті не мала. Підставою для здійснення вказаної реєстрації слугувала обіцянка працівників ПП „ДЛ-Техпостач" про отримання винагороди у вигляді відсотків від отриманого прибутку підприємства у майбутньому. ОСОБА_4 стала на облік в Кам'янець-Подільській ОДПІ 15.09.2008 року згідно довідки про взяття на облік платника податків № 2595.

Наведене обєктивно підтверджується поясненнями ОСОБА_4 наданами в якості свідка 27.01.2010 р.по кримінальній справі, яка рослідується слідчим відділом податкової міліції ДПА у Хмельницькій області.

ОСОБА_4, у своїх поясненнях вказала, що свідоцтво про державну реєстрацію та оригінали будь яких інших реєстраційних документів вона не отримувала. Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість не отримувала, рахунки у фінансових установах не відкривала, жодних документів фінансово-господарської діяльності підприємства не підписувала, податкових декларацій не підписувала та до інспекції не подавала, дохід від діяльності підприємства не отримувала. Нотаріально завірених доручень на здійснення від свого імені підприємницької діяльності третім особам не давала. Підприємницькою діяльністю від її імені з моменту реєстрації займалось приватне підприємство „ДЛ-Техпостач".

Статтею 51 Цивільного кодексу України встановлено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею ст.203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, якими зокрема є:

-Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного

законодавства, а також моральним засадам суспільства.

-Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

-Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

-Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

-Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.І ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 даної статті передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З огляду на вищевикладене рішення ОСОБА_4 зареєструватися приватним підприємцем є фіктивним правочином, оскільки в порушення норм ст.203 ЦК України волевиявлення ОСОБА_4 не було вільним та не відповідало її внутрішній волі, а даний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а відтак не є дією спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.17 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 р. № 509-ХІІ (із наступними змінами та доповненнями) органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право звертатися до судових органів із заявою (позовною заявою) про визнання недійсним свідоцтва про державну реєстрацію з моменту реєстрацію, свідоцтва про державну реєстрацію та припинення підприємницької діяльності.

Згідно із ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-ІУ державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться зокрема у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Пунктом 2 ст.38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-ІУ передбачено, що підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути.

З урахуванням положень ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу України», відповідно до покладених державою функцій на державні податкові органи, Державна податкова інспекція здійснює контроль за додержанням законодавства про податки, інші платежі.

Керуючись п.2 ст.38, ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», ст.ст.,158-163,257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати недійсним з моменту державної реєстрації 12.09.2008 р.запису про проведення державної реєстрації, свідоцтва про державну реєстрацію з моменту реєстраціі 12.09.2008 року ОСОБА_4 серія В 03 3084965 та припинити підприємницьку діяльності субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_4 (проживаючої за адресою: 32300,Хмельницька область,Камянець-Подільський, вул.Шевченка,16кв.13) ідентифікаційний номер.

Копію постанови направити Державному реєстратору, Камянець- Подільської міської ради Хмельницької області для виконання вимог ст. 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 23 липня 2010 року

Постанова не набрала законної сили < Дата набрання законної сили >

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1