Справа № 826/14086/15
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 вересня 2015 року 12:16 № 826/14086/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Грабовському В.А., розглянувши адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Підлога-Буд"
до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

за участю представників сторін:

від позивача: Корчевний А.В.

від відповідача: Фокіна В.О.

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 07.09.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлога-Буд" (надалі - Позивач), звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС України у місті Києві (надалі - Відповідач) про визнання протиправними дії Відповідача щодо складення Акту "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Підлога Буд" від 19.12.2014 № 1805/22-13/38258511; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 31.12.2014 на суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств 1 067 175,00 грн. та № від 31.12.2014 на суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 1 179 180,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що висновки викладені у акті, складеному за результатами такої, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, а отже, і податкові повідомлення - рішення прийняти з порушень вимог законодавства.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач проти позовних вимог заперечує в повному обсязі. В обґрунтування заперечень робить посилання на обставини викладені у письмових запереченнях, що у повній мірі відображають зміст акту перевірки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Співробітниками Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Підлога-Буд" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "БК"Гефест Альянс" за період з 01.01.2013 р. по 30.09.2014 р.

За результатами перевірки складено акт №1805/22-13/38258511 від 19.12.2014 р. (надалі - Акт перевірки ).

В Акті перевірки встановлені наступні порушення: п. 198.6 ст. 198, п.200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, при визначенні суми ПДВ, що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду в розмірі 943 344,0 грн., в т.ч. по періодам: лютий 2013р. - 96111,0 грн., березень 2013р. - 63712,00 грн., квітень 2013р. - 113998,00 грн., травень 2013р. - 176142,00 грн., червень 2013р. - 193209,00 грн., липень 2013р. - 133601,00 грн., серпень 2013р. - 68021,00 грн., вересень 2013р. - 22321,00 грн., жовтень 2013р. - 22761,00 грн., листопад 2013р. - 44979,00 грн., січень 2014р. - 8489,00 грн.; п.п. 138.2. ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), що призвело до заниження суми податку на прибуток всього у сумі 853 740,00 грн., а саме, у 2013 році.

Не погоджуючись з висновками викладеними в Акті перевірки, Позивачем подано заперечення на позовну заяву, за результатом розгляду Заперечень, Податковий орган Листом від 26.12.2014 р. №32225/10/26-59-22-13 повідомив Позивача, що заперечення до Акту перевірки залишено без розгляду в зв'язку з тим, що подані з порушенням термінів подачі заперечення.

На підставі висновків Акту перевірки Податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення, а саме: № від 31.12.2014 р., у зв'язку з чим визначено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 1 067 175 грн., з них за основним платежем 853740,00грн. та застосовані штрафні санкції в сумі 213 435,00грн.; № від 31.12.2014 р., у зв'язку з чим визначено суму грошового зобов'язання з додану вартість в сумі 1 179 180, 00 грн., з них за основним платежем 943 344,00грн. та застосовані штрафні санкції з цього податку в сумі 235 836,00 грн.

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомлення-рішеннями Позивачем подано скарги до ГУ ДФС у м. Києві та ДФС України, за результатом розгляду первинної скарги ГУ ДФС у м. Києві прийнято Рішення від 06.04.2015 р. №5761/10/26-15-10-05-35, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення, а скаргу без задоволення та за результатом розгляду скарги ДФС України прийнято Рішення від 16.06.2015 р. №12444/6/99-99-10-01-04-25, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення, а скаргу без задоволення

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про не обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправними дії Відповідача щодо складення Акту "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Підлога Буд" від 19.12.2014 № 1805/22-13/38258511, Суд зазначає наступне.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Статтею 78 ПК України встановлено порядок проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

З матеріалів справи вбачається, що Податковим органом вручено копію Наказу на перевірку №1920 від 08.12.2014 року та направлення на перевірку №3433/2213 від 08.12.2014 року представнику Позивача за довіреністю Хребтовій Ірині Анатоліївні, а отже відповідач мав право проводити перевірку позивача.

Згідно з пунктом 86.1, 86.7 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. У разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях. У разі якщо платник податку виявив бажання взяти участь у розгляді його заперечень до акта перевірки, контролюючий орган зобов'язаний повідомити такого платника податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень, але не пізніше ніж за два робочих дні до дня їх розгляду. Участь керівника відповідного контролюючого органу (або уповноваженого ним представника) у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов'язковою. Такі заперечення є невід'ємною частиною акта (довідки) перевірки. Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником контролюючого органу (або його заступником) з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення. Контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 №984 затверджений Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (надалі - Порядок № 984), в пункті 3 якого зазначено, що акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Акт (довідка) документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими (службовими) особами органу державної податкової служби, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків або його законними представниками.

Суд звертає увагу, що акт перевірки є службовим документом, у якому зафіксовано відповідні порушення податкового законодавства та який жодним чином не може порушувати права та інтереси позивача.

Відповідно до пункту 4 та пункту 5 Порядку № 984 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. За результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно із пунктом 6 Порядку № 984 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Таким чином, акт перевірки є службовим документом, у якому зафіксовано відповідні порушення податкового законодавства. При цьому, у разі виявлення під час перевірки правочинів, що суперечать інтересам держави та суспільства, або безтоварні операції контролюючий орган повинен відобразити вказане в акті перевірки.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання документом.

Крім того, Суд звертає увагу, що Позивач скористався свої правом та подав до Податкового органу Заперечення на висновки Акту перевірки.

У зв'язку з чим, суд дійшов до висновку, що акт перевірки не створює жодних юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення для позивача, а лише фіксує порушення норм чинного законодавства платника податків.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Позивача в частині щодо визнання протиправними дії Відповідача щодо складення Акту "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Підлога Буд" від 19.12.2014 № 1805/22-13/38258511 не підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 31.12.2014 на суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств 1 067 175,00 грн. та № від 31.12.2014 на суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість 1 179 180,00 грн., Суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між Позивачем (Замовник), з однієї сторони, та ТОВ «Будівельна компанія «Гефест Альянс», з іншого боку, було укладено ряд договорів: №310101 від 31.01.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: на будівництві - Житлово-офісного торгового комплексу на вул. Регенераторна, 4 м. Київ та на будівництві - Житлового будинку №10 жилмасив Троєщина, 20 мкр. в м. Київ; №280201 від 28.02.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: на будівництві - Житлово-офісного торгового комплексу на вул. Регенераторна, 4 м. Київ та на будівництві - Житлового будинку №10 жилмасив Троєщина, 20 мкр. в м. Київ; №310301 від 31.03.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: на будівництві - Житлово-офісного торгового комплексу на вул. Регенераторна, 4 м. Київ та на будівництві - Житлового будинку №7 жилмасив Троєщина, 20 мкр. в м. Київ; №300401 від 31.04.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: на будівництві - Житлово-офісного торгового комплексу на вул. Регенераторна, 4 м. Київ та на будівництві - Житлового будинку №7 жилмасив Троєщина, 20 мкр. в м. Київ; №310501 від 31.05.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: 1.1.1. на будівництві - Житлово-офісного комплексу на вул. Вишгородська, 45 м. Київ, 1.1.2 на будівництві - Житлового будинку на вул. Лисковська, 7 в м. Київ, 1.1.3 на будівництві - Житлового будинку №7 жилмасив Позняки м. Київ, 1.1.4 на будівництві - Житлового будинку №5 жилмасив Осокорки-Північні м. Київ; №300601 від 30.06.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: 1.1.1. на будівництві - Житлово-офісного комплексу на вул. Вишгородська, 45 м. Київ, 1.1.2 на будівництві - Житлово-офісного комплексу на вул. Регенераторна, 4 в м. Київ, 1.1.3 на будівництві - Житлового будинку №5 Осокорки-Північні м. Київ; №310701 від 31.07.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: 1.1.1. на будівництві - Житлово-офісного комплексу на вул. Вишгородська, 45 м. Київ, 1.1.2 на будівництві - Житлового будинку №5 Осокорки-Північні м. Київ; №310801 від 31.08.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: 1.1.1. на будівництві - Житлово-офісного комплексу на вул. Вишгородська, 45 м. Київ; №300901 від 30.09.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: 1.1.1. на будівництві - Житлово-офісного комплексу на вул. Вишгородська, 45 м. Київ; №311001 від 31.10.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: 1.1.1. на будівництві - Житловий будинок на вул. Милославська, в Деснянському районі м. Київ. Секція 2; №301101 від 30.11.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: 1.1.1. на будівництві - Житлово-офісного комплексу на вул. Вишгородська, 45 м. Київ; №311201 від 31.12.2013 року, яким передбачено виконання робіт - встановлення конструкції підлоги: 1.1.1. на будівництві - Житловий комплекс на вул. Жилянська, 118 в Шевченківському районі м. Київ;

Позивачем надано суду наступні документи: Довідка про вартість виконаних підрядних робіт та /витрати/: за лютий 2013 року, за березень 2013 року, за квітень 2013 року, за травень 2013 року, за червень 2013 року, за липень 2013 року, за серпень 2013 року, за вересень 2013 року, за жовтень 2013 року, за листопад 2013 року, за грудень 2013 року, за січня 2014 року; Акт приймання виконаних будівельних робіт: №1 за лютий 2013 року, №2 за лютий 2013 року, №3 за лютий 2013 року, №4 за лютий 2013 року, №5 за лютий 2013 року, №6 за лютий 2013 року, №1 за березень 2013 року, №2 за березень 2013 року, №3 за березень 2013 року, №4 за березень 2013 року, №5 за березень 2013 року, №6 за березень 2013 року, №1 за квітень 2013 року, №2 за квітень 2013 року, №1 за травень 2013 року, №2 за травень 2013 року, №3 за травень 2013 року, №1 за червень 2013 року, №2 за червень 2013 року, №3 за червень 2013 року, №4 за червень 2013 року, №5 за червень 2013 року, №1 за липень 2013 року, №2 за липень 2013 року, №3 за липень 2013 року, №1 за серпень 2013 року, №2 за серпень 2013 року, №1 за вересня 2013 року, №1 за жовтень 2013 року, №1 за листопад 2013 року, №1 за грудень 2013 року, №2 за грудень 2013 року, №1 за грудень 2014 року, №2 за грудень 2014 року; Податкові накладні: від 31.01.2014 р. №499 на загальну суму з ПДВ - 50933,76 грн., від 31.12.2013 р. №1795 на загальну суму з ПДВ - 191039,45 грн., від 30.11.2013 р. №882 на загальну суму з ПДВ - 269 876,40 грн., від 31.10.2013 р. №975 на загальну суму з ПДВ - 136 566,79 грн., від 30.09.2013 р. №1108 на загальну суму з ПДВ - 133927,87 грн., від 31.08.2013 р. №760 на загальну суму з ПДВ - 408 123,65 грн., від 31.07.2013 р. №820 на загальну суму з ПДВ - 801 608,16 грн., від 30.06.2013 р. №821 на загальну суму з ПДВ - 1 159 256,07 грн., від 31.05.2013 р. №589 на загальну суму з ПДВ - 1056853,42 грн., від 30.04.2013 р. №570 на загальну суму з ПДВ - 683989,39 грн., від 31.04.2013 р. №518 на загальну суму з ПДВ - 382 269,12 грн., від 28.02.2013 р. №542 на загальну суму з ПДВ - 576 668,40 грн., від 29.12.2012 р. №1138 на загальну суму з ПДВ - 366 869,28 грн., від 30.11.2012 р. №842 на загальну суму з ПДВ - 995 351,72 грн., від 30.04.2013 р. №570 на загальну суму з ПДВ - 683 989,30 грн., від 31.12.2013 р. №1795 на загальну суму з ПДВ - 191 039,45 грн.

Судом досліджено первинну документацію та встановлено, що в Актах приймання виконаних будівельних робіт та Довідках про вартість виконаних підрядних робіт та /витрат/ в розділі «Найменування об'єкту» зазначено Будівництво житлового комплексу, проте, згідно Договорів повинні виконуватися будівельні роботи, саме встановлення конструкцій підлоги, а не будівництво житлового комплексу, також в Актах виконаних будівельних робіт відсутні дати на ініціали осіб та не зазначено посади осіб, які підписали дані Акти.

Також, Суд звертає увагу, що згідно умов Договорів (п. 4.1) Позивач повинен був передати Підряднику будівельні матеріали, проте в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують передання Позивачем Підряднику будівельні матеріали, а останнім прийняті дані матеріали.

Крім того, суд звертає увагу, що під час перевірки було встановлено, що Проведеним аналізом додатку 5 до податкових декларацій з ПДВ за лютий 2013р. - січень 2014р. встановлено, що ТОВ «Підлога Буд» до складу податкового кредиту за перевіряємий період не включало суму ПДВ за податковою накладною №1795 від 31.12.2013р. у розмірі 31 839,91 грн. Суми ПДВ за податковими накладними №542 від 28.02.2013р., №518 від 31.03.2013р., №570 від 30.04.2013р., №589 від 31.05.2013р., №821 від 30.06.2013р., №820 від 31.07.2013р., №760 від 31.08.2013р., №1108 від 30.09.2013р., №975 від 31.10.2013р., №882 від 30.11.2013р., №499 від 31.01.2014р. включено до складу податкового кредиту та відображено в податкових деклараціях за лютий-листопад 2013р., січень 2014р.

Згідно пояснень директора ТОВ «Підлога Буд» ОСОБА_5, сума витрат за актами приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2013р. у розмірі 340 103,4 грн. до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податку на прибуток не включалась.

Суд звертає увагу, що в матеріал справи відсутні докази, які б спростовували висновки Податкового органу.

Відповідно до постанови від 09.09.2014р. у провадженні СУ ФР ГУ Міндоходів у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000036 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212, ч.2 ст. 205, ч.3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у банківських установах ПАТ «Реал Банк», АТ «Брокбізнесбанк» відкриті рахунки суб'єктів підприємницької діяльності, які мають ознаки «фіктивності». Службові особи вказаних цих підприємств надавали послуги незаконного формування податкового кредиту, зокрема, через використання рахунків за участю службових осіб АТ «Брсжбізнесбанк», ПАТ «Реал Банк». ПАТ «Банк «Ринкові технології» проводилось незаконне обготівкування грошових коштів.

ДПІ у Деснянському районі ГУ Міндоходів у м. Києві складено акт від 14.08.14 р. №387/26-52-22-03-14/37312719 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Гефест Альянс» щодо документального підтвердження господарських відносин і платниками податків за період з 01.01.13 по 31.12.13р. в якому зазначено наступні обставини.

Під час досудового розслідування вилучені первинні фінансово-господарські документи ТОВ «БК «Гефест Альянс», які підписані від імені директора ОСОБА_6

Допитаний свідок - батько засновника та директора ТОВ «БК «Гефест Альянс» ОСОБА_7, спростував факт придбання сином ОСОБА_6 ТОВ «БК «Гефест Альянс» та призначення його на посаду директора вказаного підприємства.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що ДПІ у Дніпровському районі ГУ Міндоходів у м. Києві 24.06.14 складено акт № 363/26-53-22-01-15/38133584 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ «СМТ Тайм» щодо підтвердження реального здійснення, товарності фінансово-господарській операцій із платниками податків за період з 01.01.13 року 31.12.13року за результатом складання якого не підтверджено правомірність формування податкового кредиту податкового зобов'язання за період з 01.01.13 по 31.12.13р. Згідно з актом встановлено, відсутність об'єктів оподаткування по операціях з придбання товарів (послуг) у контрагентів-постачальників та по операціях з продажу цих товарів (послуг підприємствам-покупцям за період з 01.01.13 по 31.12.13 в розумінні ст.22 та ст. 185 ПК України.

Таким чином встановлено, що ТОВ «СМТ Тайм», яке мав ознаки «фіктивності мало фінансово-господарські взаєморозрахунки з ТОВ «БК «Гефест Альянс» та протягом; січня 2013 - грудня 2013 року сформовано податкового зобов'язання з ПДВ на 131 845 859 гривень.

ТОВ «БК «Гефест Альянс» перебуває на обліку в ДПІ у Деснянському район ГУ Міндоходів у м. Києві, стан платника - 9, засновник, директор га головній бухгалтер - ОСОБА_6.

У ході досудового слідства було встановлено, що невстановлені особи використовуючи реквізити ТОВ «БК «Гефест Альянс», яке має ознаки фіктивності використали їх для складання документів фінансово-господарської діяльності реально діючими суб'єктами підприємницької діяльності для мінімізації податкових зобов'язань останніх.

Також, відповідно до пояснень засновника та директора ГОВ «БК «Гсфест Альянс» ОСОБА_6, факт реєстрації на нього ТОВ «Гефест Альянс» йому не відомий, жодного відношення до фінансово-господарської діяльності підприємства він не мав, жодних бухгалтерських або документів податкової звітності він не підписував.

Під час проведення перевірки та під час досудового слідства встановлено, що ТОВ «БК «Гефест Альянс» здійснювало діяльність спрямовану на надання податкової вигоди третім особам та використовувалось з метою прикриття незаконної діяльності.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи Позивачем не надано суду переконливих доказів, які б спростовували встановленні обставини під час перевірки Податковим органом та під час проведення досудового слідства.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу. Витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку; витрати банківських установ.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, встановлено, що витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт); вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт); з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України; з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35 - 37 Митного кодексу України, для їх подальшого вільного обігу на території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Отже, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші операції платника податків, які відповідно до статті 185 Податкового кодексу України визначені як об'єкт оподаткування.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами податкового кодексу України.

Пунктом 198.1 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Господарські операції для визначення податкового кредиту для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність таких операцій.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Аналогічна позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України №742/11/13-11 від 02.06.2011.

Зазначеним листом Вищого адміністративного суду України також визначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції, установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Таким чином, при визначенні права платника податків на формування податкового кредиту та валових витрат судом має бути перевірено чи мали операції між платником податків та його контрагентами реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем придбаної у зазначених контрагентів продукції та отриманих послуг, при цьому, суд має виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до абзацу 2 п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Згідно з пп. 2.15 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув'язка окремих показників.

Таким чином, єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту та валових витрат мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи в розумінні наведених норм законодавства.

З огляду на викладене, враховуючи те, що, як було встановлено судом, позивачем не надано належних первинних документів, які мали бути складені відповідно до умов договорів укладених позивачем з контрагентом, а надані складені з порушенням Закону України "Про бухгалтерський облік", суд прийшов до висновку про те, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження реальності правовідносин з контрагентом за вищезазначеним договорами, а отже позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 69, 70 71, 158-163,167 КАС України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.Б. Федорчук