Справа № 2а-13535/10/0570
Суддя: Горбенко К.П.
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Крилова М.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2010 року справа №2а-13535/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

судді - доповідача: Горбенко К.П.

суддів:Лях О.П.,ОСОБА_2

при секретарі судового засідання: Турко І.Б.

за участю представників:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року по справі №2а-13535/10/0570 за позовом Приватного підприємства Донтранс до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України про визнання протиправним та скасування рішень,та застосування фінансових санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2010 року позивач ОСОБА_4 підприємство Донтранс звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України про визнання протиправним та скасування рішень,та застосування фінвнсових санкцій. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що що 05.03.2009 р. представниками Територіального управління Головавтотрансінспекції в Донецькій області складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, яким встановлено порушення позивачем ст.39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», однак у дорожньому листі водія не була зроблена відмітка належного зразку про складання акту проведення перевірки. 08.04.2009р. відповідачем винесено постанову про застосування фінансових санкцій № 078319 на суму 1700 грн. за порушення законодавства про транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року позовні вимоги було задоволено повністю.

Не погодившись з винесеною постановою, Головною державною інспекцією на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду. Доводи апеляційної скарги обгруновують невірним застосуванням судом при винесенні рішення норм матеріального і процесуального права. Крім того зазначаюсь, що суд допустив односторонність розгляду справи, тому були неправильно зроблені висновки по справі. Апелянт просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засідані просив апеляційну скаргу задовольнити ,а постанову суду першої скасувати та прийняти нову постанову якою у позовних вимогах відмовити повністю

Представник позивача у судове засіданя не звявився про дату, час та місце слухання справи був повідомленний належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами І та апеляційної інстанції встановлено, що 05.03.2009р. державними інспекторами Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України у Донецькій області проведена перевірка дотримання ОСОБА_4 підприємством «Донтранс» вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За результатами проведеної територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Донецькій області перевірки додержання позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено акт від 05 березня 2009 року, в якому вказувалося на порушення вимог законодавства, а саме: надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких передбачений ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме під час здійснення регулярних пасажирських перевезень перевізник не забезпечив наявність у водія транспортного засобу квитково-касового листа, перевезення пасажирів без видачі квитків.

Як вбачається з акту перевірки від 05.03.2009 року, державним інспекторам Територіального управління Головної Державної інспекції на автомобільному транспорті в Донецькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 видано завдання не перевірку від 02.03.2009 року № 076455.

Постановою територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Донецькій області від 08 квітня 2009 року №078319 щодо позивача на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовані фінансові санкції у розмірі 1 700 грн.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до вказаної статті Закону постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, пунктами 2-4, 14, 15 якого передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних субєктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, мм. Києві та Севастополі. Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону. Під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України Про автомобільний транспорт документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом та інше.

Дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін з наступних підстав.

Згідно п.п. 16, 19, 21, 36 Порядку, рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи відповідно до завдання на перевірку. Строк проведення рейдової перевірки не перевищує трьох днів. Посадові особи мають право проводити перевірку транспортного засобу, у тому числі з його зупиненням, згідно із завданням на перевірку; знайомитися з документами, на підставі яких субєкти господарювання провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, та отримувати їх копії.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» водії, пасажири повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Вимогою п. 21 Порядку передбачено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до вимог п. 40 Порядку, уповноважена особа субєкта господарювання, водій мають право ознайомитися з актом, підписати або відмовитися від його підписання, а також надати свої пояснення та зауваження щодо змісту акта.

Пунктом 22 цього Порядку передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб'єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб'єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.

Як вбачається з акту перевірки від 05.03.2009 року, водій транспортного засобу з актом ознайомився.

Як передбачено п.п. 26, 27 Порядку, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка оформляється згідно з додатком 5.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що відповідачем були порушення вимоги п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567, при складанні акту перевірки в дорожньому листі посадовими особами, які проводили перевірку, відповідні записи здійснені не були.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ч. 4 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок на суб'єкта владних повноважень подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали. Отже, вказана норма встановлює презумпцію протиправності рішення суб'єкта владних повноважень, та покладає на нього обов'язок довести суду правомірність свого рішення.

З огляду на це, суд вважає, що відповідач не виконав вимог, встановлених ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в частині доказування та обґрунтування правомірності прийнятого рішення та вчинених дій, а тому вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив

обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і

процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу скаргу Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року по справі №2а-13535/10/0570 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2010 року по справі №2а-13535/10/0570 за позовом Приватного підприємства Донтранс до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та звязку України про визнання протиправним та скасування рішень,та застосування фінвнсових санкцій-залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07.10.2010р. Повний текст ухвали постановлено 12.10.2010р.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: