Справа № 461/2196/13-а
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2014-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/2196/13-а
Провадження № 2-а/461/23/14
У Х В А Л А

14.10.2014 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Юрківа О.Р.,

при секретарі Квику Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради щодо узгодження меж земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради від 29.08.2012 року щодо узгодження меж між земельними ділянками на вул. Кузнярівка, 25, вул. Кузнярівка, 27 та вул. Кузнярівка, 21 у м.Львові. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що проживає у будинку №25 на вул. Кузнярівка у м.Львові. Власниками житлових будинків №21 та №27, що на вул. Кузнярівка у м.Львові є його сусіди треті особи у справі, котрі відмовились погодити межу між земельними ділянками. З цією метою, 05.07.2012 року звернувся до відповідача щодо вирішення між ними земельного спору. Оскаржуваним рішенням узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради від 29.08.2012 року рекомендовано погодити межу між земельними ділянками на вул. Кузнярівка, 25 і вул. Кузнярівка, 27 відповідно до обміру по кварталу №257 (вул. Заболотна-Кузнярівка) станом на 06.07.1953 року, а межу між земельними ділянками на вул. Кузнярівка, 21 і вул. Кузнярівка, 25 рекомендовано погодити у добровільному порядку, на умовах добросусідства. Стверджує, що оскаржуваним рішенням відповідача грубо порушено вимоги процедури прийняття рішення та його прав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що провадження у справі слід закрити.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Керуючими роз'ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року N 7 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.03.2010 року N 2) "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктивного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства.

Так, частиною 1 ст.15 ЦПК України визначено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічні положення щодо визначення компетенції суду у спорах, що виникають із земельних відносин, викладені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року. Пленум зазначив, що судам слід ураховувати розяснення, викладені в пунктах 2 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (із змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), а також Рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів „а, „б, „в, „г статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, які розмежовують юрисдикції судів щодо розгляду даної категорії справ.

Згідно з п.7 даної Постанови, спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства

Зі змісту позовних вимог фізичної особи позивача ОСОБА_1 судом встановлено, що земельна ділянка, яка є предметом даного спору, згідно зі статтями 13 і 14 Конституції України, статтями 177, 181, 324 і главою 30 ЦК України є обєктом цивільного права, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Суд наголошує на тому, що відповідно до ст.22 ЗК України встановлення меж земельних ділянок в натурі віднесено до компетенції землевпорядних організацій, суди не можуть розглядати такі вимоги, за винятком випадків, передбачених законом (ст.51 ЗК).

У відповідності до Положення про узгоджувальну комісію для вирішення земельних спорів, протокол узгоджувальної комісії є підставою для прийняття ухвали міської ради. Рішення комісії носить рекомендаційний порядок, не є актом, який породжує права та обовязки сторін, не встановлює жодних правил та норм поведінки, не регулює суспільних правовідносин.

Отже, судом зясовано, що даний спір є приватноправовим, виник із відносин урегульованих нормами цивільного права, які повязані із здійсненням сторонами майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності, відтак даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 17, 157 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, за участю третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування рішення узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради щодо узгодження меж земельної ділянки закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р.Юрків