Справа № 2а-346/2010
Суддя: Назарчук Р. В.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Чемеровецький районний суд Хмельницької області
П О С Т А Н О В А № 2а 346 / 2010 року

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2010 року Чемеровецький районний суд

Хмельницької області

В складі: головуючого - судді Назарчука Р.В.

при секретарі - Ніколаєвій Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі про визнання дій УПФУ в Чемеровецькому районі неправомірними та стягнення щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» за період з 01.01.2006 по 01.11.2010 року в сумі 7203 грн.,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій УПФУ в Чемеровецькому районі неправомірними та стягнення щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни» за період з 01.01.2006 року по 01.11.2010 року в сумі 7 203 грн., у якому зазначила, що є «дитиною війни», відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01.01.2006 року має право одержувати пенсію, яка повинна бути підвищена на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, зазначає, що виплати пенсії проведені відповідачем у меншому, ніж передбачено вище вказаним Законом, розмірі, просить справу слухати у її відсутності та визнати дії УПФУ в Чемеровецькому районі неправомірними та стягнути щомісячну державну соціальну допомогу «дітям війни» за період з 01.01.2006 року по 01.11.2010 року в сумі 7 203 грн..

Представник відповідача на розгляд справи не зявилася, однак від неї надійшла письмова заява, в якій просить справу слухати у її відсутності та відмовити у задоволенні позову, наданими суду письмовими запереченнями зазначила, що дії УПФУ в Чемеровецькому районі повністю відповідають чинному законодавству України, відповідач діяв у межах своїх повноважень і у спосіб, встановлений чинним законодавством, а вимоги позивача не можуть бути задоволені, так як вони не ґрунтуються і не відповідають вимогам чинного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є дитиною війни, що підтверджується копією довідки.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», від 18.11 2004 року №2195-4, (далі Закон № 2195-4), дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Зазначена норма Закону діє з 01.01.2006 року згідно з із п.1 прикінцевих положень цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний Бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно п.п. З, 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України управління Пенсійного фонду, як головний розпорядник коштів місцевого бюджету отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі про Державний бюджет України чи рішення про місцевий бюджет.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що Управління Пенсійного фонду може здійснювати з бюджету будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом України «Про Державний бюджет» чи рішенням про місцевий бюджет.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і доплату до пенсії повинно здійснювати Управління Пенсійного фонду в Чемеровецькому районі Хмельницької області, яке є відповідачем за цим позовом.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що дії Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі районні Хмельницької області, щодо відмови позивачу у перерахунку підвищення до пенсії є неправомірними, оскільки вони не відповідають вимогам Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якого позивач має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та частково задовольнити позовні вимоги позивача до Управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі про стягнення доплати до пенсії за 2010 рік в межах строку позовної давності починаючи з 11 травня 2010 року по 01 листопада 2010 року згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни».

Ухвалою Чемеровецького районного суду від 12.11.2010 року на підставі ст. 99 ч. 2, ст. 100 КАС України позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення грошової допомоги за період з 01.01.2006 року по 11.05.2010 року залишено без розгляду в звязку з пропущенням ним строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 99, 158-164 КАС України, керуючись ч.2 ст.152 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державний бюджет на 2010 рік», суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі щодо непризначення, ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними. Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Чемеровецькому районі призначити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків від мінімальної пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням різниці, яка була виплачена, за період з 11 травня 2010 року по 01 листопада 2010 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Чемеровецький районний суд Хмельницької області, з одночасним надісланням апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Р.В. Назарчук