Справа № 808/6076/15
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року 12 год. 05 хв. Справа № 808/6076/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН»

до: Запорізької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» (далі позивач або ТОВ «КЛІОН») звернулось з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000127/1 від 24.06.2015 та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00271 від 24.06.2015.

Позивач вважає протиправним рішення щодо коригування митної вартості товарів, яким митну вартість визначено за шостим методом, та зазначає, що ним були подані всі необхідні документи для визначення митної вартості за першим методом. Також позивач вказує, що відповідачем не було обґрунтовано, що документи, подані для митного оформлення є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, у звязку з чим вважає прийняті відповідачем рішення протиправними та просить їх скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення в їх обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, вважає оскаржувані рішення обґрунтованими.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.05.2015 між ТОВ «КЛІОН» та Халлвард ОСОБА_3 укладено Контракт № 200F/2015H, відповідно до умов якого Халлвард ОСОБА_3 продає, а ТОВ «КЛІОН» придбає морожену та охолоджену рибу та субпродукти, асортимент, кількість, якість та ціна яких визначені в підтвердженнях замовлення/інвойсах на кожну поставку. Умови поставки кожної партії товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження або поставки товару, відправник та інші істотні умови поставки визначаються шляхом переговорів та після узгодження зазначаються в підтвердженнях замовлення/інвойсах на кожну партію товару, які є невідємною частиною контракту. Перевезення товару здійснюється автомобільним транспортом. Стандартні умови поставки FCA пакувальна станція (Норвегія), FCA-Осло (Норвегія). Контракт вступає в силу з дати його підписання обома сторонами та є чинним до 31.12.2015 включно (а.с. 15-25).

Відповідно до інвойсу № 4312945 від 17.06.2015, товар, що поставлявся обрізки лосося морожені по 15 кг у кількості 484 картонні короби на 11 деревяних палетах, вага нетто 7260,000 кг. Загальна вартість поставленого товару становить 5808,00 доларів США. Умови поставки: FCA HITRA згідно Інкотермс 2010 (а.с. 26-27).

Для проведення митного оформлення поставленого за зазначеним контрактом товару, згідно вищевказаного інвойсу, позивачем до митного органу 23.06.2015 подана електронна митна декларація № 112050000/2015 (а.с. 13-14), відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 154514 грн. 23коп. (0,98 доларів США за 1 кг).

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: контракт № 200F/2015H від 07.05.2015; інвойс № 4312945 від 17.06.2015; калькуляція постачальника від 17.06.2015; прайс-лист від 09.06.2015; міжнародна товарно-транспортна накладна б/н від 17.06.2015; рахунок перевізника № 1975/1-2015 від 18.06.2015; договір міжнародного перевезення № 2015МП/15L від 01.01.2015; дублікат ветеринарного свідоцтва від 23.06.2015 серії ЄРД-00 № 089877; ветеринарний (санітарний) сертифікат від 17.06.2015 № 1; сертифікат походження № СО 945 від 17.06.2015; сертифікат якості б/н від 17.06.2015; експортна декларація № 080790 НОМЕР_1 від 17.06.2015; лист постачальника від 29.10.2014 про заводи-виробники (а.с. 15-40).

Проте, незважаючи на подані документи, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією від 23.06.2015 № 112050000/2015, орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності, а саме: 1) відповідно до умов пункту 7.2 контракту від 07.05.2015 № 200F/2015H, вартість товару включає в себе вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки та збори в країні продавця. До митного оформлення надана калькуляція від 17.06.2015, яка не містить витрат, зазначених в пункті контракту (доставка, оформлення документів, податки та збори), натомість в контракті не зазначені витрати з калькуляції (маржа компанії) (а.с. 41).

У звязку з із виявленими розбіжностями, як про це зазначає представник відповідача, Запорізькою митницею ДФС запитано додаткові документи (за наявності), що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Крім того зазначено, що декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, декларантом були подані: експертний висновок № ОИ-323 серії ЗС № 0101602 від 19.06.2015; лист від 23.06.2015 стосовно поставки за інвойсом 4312945 від 17.06.2015 (а.с. 42-43).

Крім того, позивачем зазначено, що інші документи надаватись не будуть.

24.06.2015 Запорізькою митницею ДФС надано консультацію щодо митної вартості товару (а.с. 44) та прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000127/1, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом за ціною товару у сумі 1,1 доларів США за одиницю (а.с. 8-8зворот).

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що незважаючи на подані ТОВ «КЛІОН» додаткові документи, заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки у висновку Запорізької торгово-промислової палати від 19.06.2015 № ОИ 323 зазначено ціновий діапазон від 0,6 доларів США за кілограм. Ціна товару відповідно до інвойсу від 17.06.2015 № 4312949 становить 0,79 доларів США за кілограм. Тобто ціна товару може бути і вища від заявленої. У висновку Запорізької торгово-промислової палати від 19.06.2015 № ОИ-323 зазначені дані компаній, які відмінні від виробника товару, що не дає можливості однозначно впевнитись в актуальній оцінці ринкової вартості товару. Лист виробника від 23.06.2015 не містить жодних числових значень для підтвердження митної вартості оцінюваного товару. У органа доходів і зборів наявна інформація щодо митної вартості аналогічного (подібного) товару на рівні 1,1 доларів США за кг товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Крім того в Рішенні зазначено, що митна вартість товару може бути визнана за умови надання додаткових документів в повному обсязі. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), не може бути застосований через те, що заявлені неповні відомості про митну вартість товару відповідно до вимог пункту 2 частини 6 статті 54 Митного кодексу України. Декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів та подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у звязку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог статті 59, 60 Митного кодексу України. Метод визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не може бути прийнятий у звязку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог статей 62, 63 Митного кодексу України.

Митну вартість товару, що імпортується, визначено із застосуванням резервного методу, згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Для визначення митної вартості товару використана наявна в Запорізькій митниці ДФС інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей за другорядними методами з розрахунку 1,1 доларів США за 1 кг товару (МД № 125110010/2015/261233 від 20.04.2015, № 112050000/2015/008598 від 02.06.2015, № 112050000/2015/009922 від 23.06.2015).

Також митним органом видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00271 за поданою митною декларацією № 112050000/2015/009978 (а.с. 9-11).

У вищевказаній картці відмови як причину у відмові вказано те, що митним органом прийняте рішення про коригування митної вартості та зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме - подання нової митної декларації з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів від 24.06.2015 № 112050000/2015/000127/1.

24.06.2015 позивач подав митному органу нову митну декларацію № 112050000/2015/010029, яку прийнято до митного оформлення, та товари були випущені у вільний обіг шляхом надання гарантій (а.с. 12).

Суд вважає прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000127/1 від 24.06.2015 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00271 від 24.06.2015 такими, що винесені протиправно та всупереч вимог чинного законодавства, у звязку з наступним.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на повязаних із продавцем осіб для виконання зобовязань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобовязання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобовязаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на обєктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обовязок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах пятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є обєктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обовязковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобовязані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, повязаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у звязку з виявленими розбіжностями: відповідно до умов пункту 7.2 контракту від 07.05.2015 № 200F/2015H, вартість товару включає в себе вартість упаковки, маркування, доставку відповідно до умов Інкотермс, оформлення товаросупровідних документів, податки та збори в країні продавця. До митного оформлення надана калькуляція від 17.06.2015, яка не містить витрат, зазначених в пункті контракту (доставка, оформлення документів, податки та збори), натомість в контракті не зазначені витрати з калькуляції (маржа компанії), Запорізькою митницею ДФС було витребувано додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

У той же час, з наданої до митного оформлення калькуляції від 17.06.2015 вбачається, що ціни на продукцію, що поставлена на адресу ТОВ «КЛІОН» згідно з інвойсом № 4312945 від 17.06.2015 були розраховані наступним шляхом: 1) вартість сировини 0,302 доларів США за кілограм; 2) обробка, пакування, маркування, інші витрати 0,388 доларів США за кілограм; 3) маржа компанії 0,110 доларів США за кілограм (а.с. 29), та такі витрати як доставка, оформлення документів, податки та збори, що зазначені в пункті 7.2 контракту від 07.05.2015 № 200F/2015H мають бути включені до пункту 2 вказаного листа під «іншими витратами», що також було розяснено в наданому ТОВ «КЛІОН» додатково листі від 23.06.2015 (а.с. 43).

Крім того, з наданого листа від 23.06.2015 вбачається, що калькуляції складаються постачальником за встановленою компанією формою з зазначенням всіх складників ціни товару, продукція відвантажується на підставі інвойсу, що є бухгалтерським документом компанії Халлвард ОСОБА_3 Додатково також зазначено, що 17.06.2015 проведено відвантаження товару за інвойсом 4312945 від 17.06.2015, СМР б/н від 17.06.2015. Станом на 23.06.2015 сплата за товар не отримана у відповідності до умов оплати (відстрочення платежу на 30 днів до 17.07.2015). Друкованих каталогів компанія не має, оформлення специфікацій не передбачено контрактом (а.с. 43).

Таким чином, постачальником додатково підтверджено складові вартості відвантаженого товару для усунення сумнівів щодо визначення митної вартості товару.

Також, відповідно до положень статті 53 Митного кодексу України, калькуляція постачальника не віднесена до переліку документів, які підтверджують митну вартість товару, а відтак навіть за наявності розбіжностей, вказана обставина не може бути підставою для витребування митним органом додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

Крім того, позивачем надано Експертний висновок № ОИ-323 серії ЗС № 0101602 від 19.06.2015, який виготовлений у строгій відповідності до діючих документів: Закону України «Про торгово-промислові палати України», «Методикой проведения товароведческой экспертизы экспертами торгово-промышленных палат Украины» СОУ94.1-1:2005, Документированной процедурой ДП 7.5-05.001 СМК ЗТПП, відповідно до якого зазначено ціновий діапазон на аналогічну продукцію та ціна поставленого товару знаходиться в межах встановлених на міжнародному ринку цін на морепродукти (а.с. 42).

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про торгово-промислові палати України» від 02.12.1997 № 671/97-ВР (далі Закон № 671), торгово-промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Відповідно до частини 2 статті 11 вказаного закону, методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов'язковими для застосування на всій території України.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що висновок торгово-промислової палати складений за встановленою формою та містить необхідну для ідентифікації товару інформацію.

З урахуванням викладених обставин справи, суд приходить до висновку, що на вимогу митного органу та згідно Митного кодексу України, щодо поставки «обрізків лосося морожених (Salmo Sаlar)» за Контрактом № 200F/2015H, надані усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1), у звязку з чим вважає, що ТОВ «КЛІОН» на вимогу Запорізької митниці ДФС надані всі документи, можливість надання яких обєктивно існувала у позивача на час витребування митницею.

Та обставина, що позивачем ціна імпортованого товару задекларована нижчою за рівень митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обовязковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте в Рішенні Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000127/1 від 24.06.2015 не зазначено який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного Рішення щодо коригування митної вартості та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

З дій відповідача та прийнятих рішень не вбачається наявність потреби витребування у позивача даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товару, наявність виникнення у нього обєктивних обставин та обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства, у звязку з чим Рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом № 112050000/2015/000127/1 від 24.06.2015 та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00271 від 24.06.2015 прийняті необґрунтовано та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Запорізькою митницею ДФС Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000127/1 від 24.06.2015 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00271 від 24.06.2015.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС судові витрати у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) грн. 78 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша