Справа № 22-а-22724/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

Іменем України

6 жовтня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в

складі:

Головуючого: судді: Воробйової Н.С.,

суддів: Рудніченко О.М., Кулішенка Ю.М.

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської

області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду

України в Ставищенському районі Київської області на постанову Ставищенського

районного суду Київської області від 2 лютого 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі

Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити нарахування

та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищеназваним позовом (з урахуванням

уточнень позовних вимог). Зазначив, що він має статус «Дитини війни», перебуває на обліку

відповідача та отримує доплату до пенсії. Оскільки розмір вказаної доплати не відповідає

статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачений в значно меншому

розмірі, просив визнати неправомірною відмову відповідача щодо нарахування та виплати з

20 січня 2009 року йому, як дитині війни, недовиплаченого щомісячного підвищення до

пенсії у відповідності до ст., 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни",

зобовязати відповідача здійснити йому, як дитині війни нарахування та виплату на його

користь недовиплаченого за вказаний період щомісячного підвищення до пенсії в розмірі

30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вищевказаного закону з урахуванням

фактично виплаченого щомісячного підвищення до пенсії за цей період.

Постановою Ставищенського районного суду Київської області від 2 лютого 2010 року

позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, подав апеляційну

скаргу, в якій просить скасувати постанову Ставищенського районного суду Київської

області від 2 лютого 2010 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у

задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у

Ставищенському районі Київської області. В обґрунтування апеляційної скарги посилається

на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з

наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку управлінні Пенсійного

фонду України в Ставищенському районі Київської області, як пенсіонер та має статус

дитини війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни

пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії, підвищується у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Оскільки, вищевказана допомога з 20 січня 2009 року позивачу виплачувалась у меншому

розмірі, ніж передбачено ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з

урахуванням обмежень, встановлених Законом України "Про Державний бюджет України на

2009 рік", останній звернувся до Ставищенського районного суду Київської області за

захистом своїх прав.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги - визнав неправомірною відмову

управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області щодо

нарахування та виплати з 20 січня 2009 року ОСОБА_1, як дитині війни,

недовиплаченого щомісячного підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України

"Про соціальний захист дітей війни". Зобовязано відповідача здійснити з 20 січня 2009 року

ОСОБА_1, як дитині війни, нарахування та виплату, з урахуванням фактично

виплаченого щомісячного підвищення до пенсії за цей період на його користь

недовиплаченого щомісячного підвищення до пенсії відповідно до ст.. 6 Закону України

"Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком

(встановленої в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,

встановленого в період з 20 січня 2009 року по 31 жовтня 2009 року ст.. 54 Закону України

«Про державний бюджет України на 2009 рік», з 1 листопада 2009 року - ст.. 1 Закону

України від 20 жовтня 2009 року № 1646 - VI «Про встановлення прожиткового мінімуму та

мінімальної заробітної плати».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність

задоволення вимог позивача. Вказані висновки суду зроблені у відповідності до вимог

ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", розміру визначеному Законом

України «Про державний бюджет України на 2009 рік» та з врахуванням висновків, що

викладені у рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року щодо визнання

положення Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення

змін до деяких законодавчих актів України" в частині нової редакції ст. 6 Закону України

"Про соціальний захист дітей війни" визнані неконституційними.

Рішення Конституційного суду є обов'язковим до виконання на всій території України.

В п. 5 вищезазначеного рішення зазначено, що рішення Конституційного суду в даній справі

має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у

зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,

що визнані неконституційними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо

наявності у позивача права на перерахунок доплати до пенсії в розмірі, передбаченому

Законом України "Про соціальний захист дітей війни" і оскільки судом встановлено, що

відповідач неправомірно нараховував позивачу вказані кошти в меншому розміру ніж це

передбачено вказаним законом, тому суд обґрунтовано частково задовольнив

адміністративний позов.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть

слугувати підставою для скасування законної та обґрунтованої постанови суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ставищенському районі

Київської області залишити без задоволення .

Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 2 лютого 2010 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.5 ст.254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом

двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: