Справа № 2а-1870/2489/11
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2011-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/2489/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Вангородської Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, субєкт підприємницької діяльності фізична особа ОСОБА_3, звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просила:

- податкове повідомлення-рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області від 20 січня 2011 року за № /2, від 24 вересня 2010 року за № /0 та від 23 листопада 2010 року № /1 - скасувати повністю;

- податкове повідомлення рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області від 20 січня 2011 року за № /2, від 24 вересня 2010 року за № /0 та від 23 листопада 2010 року № /1 - скасувати повністю.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в акті перевірки відповідачем допущено відображення необґрунтованих даних, а також були допущені суб'єктивні припущення перевіряючими та різного роду висновки, які не підтверджені доказами, що призвело до порушення п.2.3.4 наказу ДПА України №327 від 10 серпня 2005 року.

Перевіркою встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2009 рік на 135401,56 грн. Згідно п. 2.2.2 акту перевірки, таке заниження виникло внаслідок того, що сума валового доходу від продажу товарів менша ніж сума витрат, пов'язана з таким продажем на зазначену суму, з урахуванням витрат на послуги банку та сплатою податків. З таким висновком податкової інспекції погодитися не можна, так як зазначений доход від реалізації товару (в даному випадку товарів будівельної групи) включений до валового доходу в складі валового доходу від виконання будівельних робіт, що витікає з аналізу первинних документів складеними по факту таких робіт.

Перевіркою встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягала сплаті до бюджету в загальній сумі 46142,96 грн. ОСОБА_4 заниження встановлено внаслідок включення до податкового кредиту сум по податковим накладним, виданим постачальником, по операціям поставки товару згідно договору купівлі-продажу від 03 травня 2008 pоку, який перевіряючими розцінено як нікчемний. З таким висновком позивач не згодний, так як податкові накладні не містять жодного посилання на договір від 03 травня 2008 року, тому не мають зв'язку з цим договором. Про те є всі підстави стверджувати, що вказане придбання товару здійснено згідно договору від 02 квітня 2008 року який нікчемним не визнавався.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову в повному обсязі, надав заперечення в якому зазначив, що СПД-ФО ОСОБА_3 до складу податкової декларації за 2009 рік безпідставно віднесла суму витрат в розмірі 135401,56 грн., яка була сплачена позивачем постачальникам за придбані і не реалізовані у вказаному звітному періоді будівельні матеріали. Таким чином, вказане порушення призвело до заниження суми податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2009 рік на суму 20310,23 грн., відповідно до п. 7.1 cт. 7 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01 квітня 2009 року по 30 червня 2010 року встановлено його завищення на суму 46142,96 грн.

Вказане порушення виникло в зв'язку з віднесенням ПП ОСОБА_3 до складу податкового кредиту сум ПДВ за придбання ТМЦ та транспортних послуг у ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс», директором якого одночасно являється позивачка.

Перевіркою установлено, що в схемі постачання товару ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» задіяні пов'язані особи, а саме: засновник підприємства ОСОБА_5, частка у статутному фонді 95 %, засновник та керівник підприємства ОСОБА_3, частка у статутному фонді 5% (дружина засновника) та головний бухгалтер ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» ОСОБА_4 (посадова особа ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» є довіреною особою фізичної особи - підприємця ОСОБА_3В.). Крім того, для здійснення підприємницької діяльності фізична особа - підприємець ОСОБА_3 орендує частину нежитлового приміщення у фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 площею 150 квадратних метрів в магазині «Будцентр» за адресою: м. Конотоп, проспект Миру, 61 «а», який належить ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс». Відповідно до договору оренди від 1 березня 2008 року орендна плата по цьому договору складає 1,00 грн. за 1 кв. м. Підприємець ОСОБА_3 орендує частину нежитлового приміщення (50 квадратних метрів) у фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 відповідно до договору оренди нежитлової площі від 1 січня 2004 року. Орендна плата по цьому договору складає 1,00 грн. за 1 кв. м. Товари будівельної групи, які належать підприємцю ОСОБА_3, ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс», фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 та фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4 знаходяться в одних і тих же приміщеннях.

Таким чином, договір купівлі - продажу від 03 травня 2008 року між ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» в особі директора ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_3 та договір від 01 березня 2009 року між ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» в особі директора ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_3 були завідомо укладені без мети реального настання правових наслідків.

Щодо фактичного виконання договору між позивачкою та ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» то під час перевірки позивачем не було доведено фактичність надання даних послуг.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав викладених в запереченні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що Конотопською міжрайонною податковою інспекцією в Сумській області в період з 20 серпня 2010 року по 8 вересня 2010 року була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01 квітня 2009 року по 30 червня 2010 року.

За наслідками вказаної перевірки був складений акти №318/17-1//372 від 13 вересня 2010 року.

Відповідно до висновків вказаного акту перевірки перевіркою встановлені порушення:

1. вимог ст. 13 ДКМУ «Про прибутковий податок з громадян» позивачем було занижено валові витрати за 2009 рік на суму 135401,56 грн., що призвело до заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2009 рік на 135401,56 грн. та відповідно до заниження суми податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2009 року на суму 20310,23 грн.

2. в результаті порушення, яке було виявлено по правочинам, укладеним СПД ФО ОСОБА_3 з ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс», а також в порушення вимог підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», було завищено та занижено суму податку на додану вартість, що підлягала сплаті до бюджету у сумі 46142,96 грн., в тому числі: за травень 2009 року в сумі 8652,30 грн., за липень 2009 року в сумі 24228,93 грн., за вересень 2009 року в сумі 918,33 грн., за жовтень 2009 року в сумі 647,50 грн., за листопад 2009 року в сумі 682,50 грн., за грудень 2009 року в сумі 8557,57 грн., за березень 2010 року в сумі 904,17 грн., за квітень 2010 року в сумі 513,33 грн., в травні 2010 року в сумі 1038,33 грн.

3. вимог пп. 4.3.36 п. 4.3 ст. 4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" підприємцем не утримано та не перераховано до бюджету податок з доходів фізичних осіб за 2009 рік на загальну суму 162,81 грн.

На підставі вказаного акту перевірки були винесенні оскаржувані податкові повідомлення- рішення:

- від 24 вересня 2010 року №/0, яким позивачу було визначено суму податкового зобовязання по податку на додану вартість в сумі 69214 грн. 44 коп. в т.ч. за основним платежем 46142,96 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 23071 грн. 48 коп.

- від 24 вересня 2010 року №/0, яким позивачу було визначено суму податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності в сумі 20310 грн. 23 коп.

Вказані податкові повідомлення-рішення позивач оскаржувала в адміністративному порядку, однак скарги позивача були залишенні без задоволення у звязку з чим були прийняті податкові повідомлення-рішення з дробом один та два.

Відповідач виносячи оскаржувані податкові повідомлення-рішення в акті перевірки та в судовому засіданні зазначив наступні підстави їх винесення.

Так, під час перевірки було встановлено, що позивачка мала договірні відносини з ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» у якого відповідно до договору купівлі-продажу придбавала товар.

В ході перевірки відповідачем було встановлено, що вказаний договір був укладений 03 травня 2008 року. Від обох сторін договору як від продавця так і від покупця його підписала одна і та сама особа ОСОБА_3 Даний договір викладений на одній сторінці та не має опису порядку передачі та прийняття придбаного товару. Вказаний договір був наданий на перевірку самою позивачкою (т.1 а.с.80).

На підтвердження фактичності придбання товару за вказаним договором позивачем на перевірку було надано: рахунки, видаткові накладні, податкові накладні (т.1 а.с.81-86).

В ході судового розгляду позивачем був наданий інший договір на виконання нібито якого були здійсненні вищевказані операції з придбання товару, а саме: договір купівлі-продажу товару від 02 квітня 2008 року. Даний договір має більш детальний опис порядку придбання товару, однак суттєвою відмінністю даного договору від попереднього договору на яку наголошує позивач є інша особа, яка від іменні ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» підписала вказаний договір, а саме: ОСОБА_5. Також разом з вказаним договором позивачем були надані і специфікації на придбаний товар, які мають посилання, що вони складені у відповідності до договору від 02 квітня 2008 року.

Суд критично відноситься до наданого договору купівлі-продажу товару від 02 квітня 2008 року та вищевказаних специфікацій, оскільки вказані документи на перевірку не надавались, хоча відповідно до повідомлення №57/8692/с/17-10/236770014 від 06 серпня 2010 року позивачку особисто було повідомлено про необхідність надання всіх документів на підтвердження даних податкових декларації (т.1 а.с.77).

В ході перевірки та під час судового розгляду справи представник позивача не заперечував про участь у вищевказаній угоді повязаних осіб.

Також в ході судового розгляду було встановлено, що товари будівельної групи, які належать підприємству ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» та позивача знаходяться в одних і тих же приміщеннях. Фактично при реалізації товару від ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» до позивача не відбувалось його транспортування. Також суд звертає увагу, що вищевказаний договір купівлі продажу товару від 03 травня 2008 року не містить пункту, щодо перевезення вантажів. Тобто договором вже передбачено, що ніякого переміщення не буде. Власних основних засобів в тому числі і транспортних засобів на балансі позивача немає.

Під час судового розгляду позивачем не доведено фактичності поставки (придбання) товару за вищевказаним договором.

Щодо договору про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжміському сполученні від 01 березня 2009 року, укладеного між ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» (виконавець) в особі директора ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_3 (замовник), предметом даного договору є послуги по організації перевезень вантажів автомобільним транспортом в міжміському сполученні (т.2 а.с. 1).

Відповідно до вказаного договору ТОВ «Ідеал Торг-Сервіс» надало позивачу послуги по перевезенню вантажів, що підтверджується актами приймання передачі наданих послуг та податковими накладними №180/ПІ від 04.09.2009р. на загальну суму 2205,00 грн. у т. ч. ПДВ 367,5 грн., №181/ПІ від 09.09.2009р. на загальну суму 875,00 грн. у т. ч. ПДВ 145,83 грн., №183/ПІ від 16.09.2009р. на загальну суму 2430,00 грн. у т. ч. ПДВ 405,00 грн., №200/ПІ від 09.10.2009р. на загальну суму 1995,00 грн. у т. ч. ПДВ 332,5 грн., №202/ПІ від 16.10.2009р. на загальну суму 910,00 грн. у т. ч. ПДВ 151,67 грн., №204/ПІ від 29.10.2009р. на загальну суму 980,00 грн. у т. ч. ПДВ 163,33 грн., №222/ПІ від 03.11.2009р. на загальну суму 2100,00 грн. у т. ч. ПДВ 350,00 грн., №224/ПІ від 12 листопада 2009 року на загальну суму 1995 грн. у т.ч. ПДВ 332,5 грн. №37/ПІ від 03.03.2010 р. на загальну суму 2275,00 грн. у т. ч. ПДВ 379,17 грн., №38/ПІ від 04.03.2009р. на загальну суму 945,00 грн. у т. ч. ПДВ 157,5 грн., №39/ПІ від 12.03.2010р. на загальну суму 2205,00 грн. у т. ч. ПДВ 367,5 грн., №54/ПІ від 22.04.2010р. на загальну суму 945,00 грн. у т. ч. ПДВ 157,5 грн., №55/ПІ від 27.04.2009р. на загальну суму 2135 грн. у т. ч. ПДВ 355,83 грн., №73/ПІ від 06.05.2010р. на загальну суму 2205,00 грн. у т. ч. ПДВ 367,5 грн., №75/ПІ від 17.05.2010р. на загальну суму 2030,00 грн. у т. ч. ПДВ 338,33 грн., №78/ПІ від 28.05.2010р. на загальну суму 1995,00 грн. у т. ч. ПДВ 332,5 грн.

Відповідач за наслідками вищевказаної перевірки встановив завищення податкового кредиту за вищевказані транспортні послуги на загальну суму 4704 грн. 16 коп.

Суд погоджується з позицією відповідача, оскільки позивач, а ні на перевірку, а ні в судове засідання не надав товаротранспортні накладні на підтвердження фактичності транспортування придбаних позивачем товарів.

Також в ході судового розгляду було встановлено, що дані зазначені в актах приймання передачі наданих послуг по перевезенню вантажів не відповідають обєктивним даним, а саме: зазначаючи маршрут надання послуг (перевезення) відстань перевезення завищена більше ніж в два рази.

Так в акті приймання-передачі наданих послуг по перевезенню вантажів від 4 вересня 2009 року, зазначено маршрут «Київ - Конотоп», вартість перевезення - 3 грн. 50 коп. т/км (в т.ч. ПДВ), відстань перевезення 630 км., загальна вартість 2205 грн. 00 коп.

Однак відповідно до даних атласу автомобільних доріг України відстань маршруту «Київ - Конотоп» автомобільним транспортом не перевищує 250 км.

Представник позивача в одному судовому засіданні поясним дану невідповідність тим, що послуги надавались у двох напрямках, а в останньому судовому засіданні тим, що відстань маршруту не впливає на вартість наданих послуг.

З врахуванням вищевикладеного, позивач в судовому засіданні не спростував доводи відповідача щодо безтоварності договору про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжміському сполученні від 01 березня 2009 року.

Згідно п. 1.7. ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.п. 7.2.6. п.7.2. ст.7 Закону України Про податок на додану вартість, податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Суд зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість" необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для віднесення вказаних сум до складу податкового кредиту, якщо відомості в таких документах не відповідають дійсності.

В зв'язку з тим, що доводи державної податкової інспекції про безтоварність операцій підтверджені матеріалами справи, віднесення сум ПДВ по зазначеним операціям до податкового кредиту є безпідставним, незважаючи на наявність у платника податку (позивача у справі) податкових накладних.

Також перевіркою встановлено завищення валових витрат за 2009 рік на суму 135401,56 грн., що призвело до заниження суми чистого оподатковуваного доходу за 2009 рік на 135401,56 грн. та відповідно до заниження суми податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2009 року на суму 20310,23 грн., чим порушено ст. 13 Декрету КМУ "Про прибутковий податок з громадян".

Перевіркою встановлено, що СПД-ФО ОСОБА_3 до складу податкової декларації за 2009 рік безпідставно віднесла суму витрат в розмірі 135401,56 грн., яка була сплачена позивачем постачальникам за придбаний і не реалізований у вказаному звітному періоді товар (будівельні матеріали).

Згідно даних платника до складу витрат, понесених платником протягом періоду з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року, було включено витрати на придбання товару в сумі 772458,97 грн. та заробітна плата (з урахуванням нарахувань на заробітну плату) працівників в розмірі 53487,21 грн.

В ході перевірки було з'ясовано, що позивачем було отримано доход від реалізації товару в II-IV кварталі 2009 року в сумі - 592698,99 грн. (772458,97-592698,99=179759,98), із них сплата податків - 42068,94 грн. та послуги банку - 2289,48 грн., тобто витрати в сумі 135401,56 грн. за II-IV квартал 2009 року залишились документально не підтвердженими і такими, що не пов'язані з отриманням доходу у відповідному періоді.

Згідно ст.13 Декрету КМУ "Про прибутковий податок з громадян", до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Відповідно до п.13 Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21 квітня 1993 року N 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 9 червня 1993 року за №64, оподаткуванню підлягають доходи, одержані за звітний податковий період фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи.

Якщо фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності отримує інші доходи, ніж визначені у частині першій цього пункту, то такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими законом з питань оподаткування доходів фізичних осіб для платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.

Загальним оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручкою у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами у відсотках до валового доходу, наведеними в додатку №6 до цієї Інструкції.

До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать документально підтверджені витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Таким чином, вказане порушення призвело до заниження суми податку з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2009 рік на суму 20310,23 грн., відповідно до п.7.1 ст.7 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003р. № 889-IV.

Посилання позивача на те, що вартість матеріалів вказаних в актах виконаних будівельних робіт фактично є реалізацією матеріалів та при розподілі валових витрат повинна була бути включена до складу доходу від продажу продукції, спростовується відомостями зазначеними в Довідках про вартість виконаних підрядних робіт (типова форма №КБ-3) та актах приймання виконаних підрядних робі (типова форма № КБ-2в), в яких не зазначена вартість матеріалів, виробів та конструкцій (висновок з документів наданих позивачем на перевірку). Оскільки, відповідно до відповіді приватного підприємця ОСОБА_3 на запит Конотопської МДПІ, щодо зазначення обсягу та виду робіт, які виконувались в перевіряємий період, зазначено, що за період з 01.04.2009 року по 30.06.2010 року були виконані будівельно-монтажні роботи на загальну суму 312104,06 грн: за квітень 2009 р. - в сумі 5000 грн, за травень 2009 р. - в сумі 5000 грн, за липень 2009 р. - в сумі 176925,66 грн, за серпень 2009 р.- в сумі 57957,60, за жовтень 2009 р.-в сумі 27561,6 грн., за листопад 2009 р.- в сумі 5500 грн. та за листопад 2009 р. 7479, 60 грн., за грудень 2009 р.- в сумі 26679,6 грн., також в цьому листі зазначено, що виконання даних робіт підтверджується актами виконаних робіт.

За зазначеними актами виконаних робіт, сума в розмірі 312104, 06 грн. підтверджується, але в той же час з відповідних актів можна зробити висновок, що в них вартість використаних товарів не входить, оскільки з графи І : «Итого прямые затраты, в том числе . . ., стоимость материалов изделий и конструкций» - стоїть прочерк. Отже суми доходу по даних актах виконаних робіт фактично не є реалізацією товарів.

Надані позивачем підсумкові відомості ресурсів (витрат по факту) як додаток до форми КБ-3 та накладні на списання матеріалів, суд не бере до уваги, оскільки вказані документи на перевірку позивачем не надавались.

Таким чином суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкових повідомлень-рішень Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції від 20 січня 2011 року за № /2 (від 24 вересня 2010 року за № /0; від 23 листопада 2010 року № /1); податкових повідомлень- рішень Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції від 20 січня 2011 року за № /2 (від 24 вересня 2010 року за №/0; від 23 листопада 2010 року №/1) відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.М. Глазько

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Глазько

Повний текст постанови складений 26 вересня 2011 року