Справа № 8023/09/1570
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 8023/09/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2010 року

16год.12хв.

Зала судових засідань №210

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

При секретарі - Бєлогуб М.В.

За участю сторін:

Від прокуратури: не зявився.

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю №11084/10/10-010 від 16.11.2009р.

Від відповідача: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Прокурора Савранського району Одеської області в інтересах держави в особі Савранського відділення Любашівської МДПІ Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Прокурора Савранського району Одеської області в інтересах держави в особі Савранського відділення Любашівської МДПІ Одеської області, в якій прокурор просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 податковий борг по орендній платі за землю у розмірі 5560,04грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність заборгованості у загальній сумі 5560,04грн., яка утворилась внаслідок несплати відповідачем сум, визначених на підставі декларацій по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності, та пені, що виникла у звязку з несплатою або несвоєчасною сплатою заборгованості.

Відповідач у судові засідання не з'явився, заперечення на позов не надав, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у звязку з чим справу розглянуто за наявними в ній доказами.

В засіданні суду представник позивача вимоги прокурора підтримав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована як фізична особа-підприємець Савранською районною державною адміністрацією Одеської області 28.05.1997р., про що видано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків та інших обовязкових платежів НОМЕР_1.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 знаходиться на обліку в якості платника податків в Савранському відділенні Любашівської МДПІ Одеської області.

ФОП ОСОБА_2 були подані до Савранського відділення Любашівської МДПІ Одеської області податкові декларації орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на 2008р. (вхід.№944 від 21.02.2008р.) на 2009р. (вхід.№1258 від 27.02.2009р.) та розрахунки розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, якими визначено суму орендної плати у 2008р. 1095грн. щомісячно, та у 2009р. 1463,41грн. щомісячно.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про плату за землю" від 03.07.1992р. №2535-XII (зі змінами та доповненнями) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Згідно з ст.5 Закону України "Про плату за землю" об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про плату за землю" платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про плату за землю" від 03.07.1992р. №2535-XII (зі змінами та доповненнями) власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до абз.1 ст.17 Закону України "Про плату за землю" податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом «г» п.п. 4.2.2 п. 4.2, а також п. 4.3 цієї статті. Підпунктом 4.1.4. пункту 4.1 статті 4 зазначеного закону податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Пунктом 5.1 ст.5 вказаного Закону податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 вказаного Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 вищезазначеного Закону узгоджена сума податкового зобовязання, не сплачена у встановлений законодавством строк, визнається сумою податкового боргу.

Як вбачається даних облікової картки платника податків, яка ведеться в органах державної податкової служби згідно з Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005р. №276, за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 станом на 01.04.2009р. обліковується податковий борг по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності у розмірі 5560,04грн. (з яких 5490,21грн. основний платіж та 69,83грн. пеня), вказане також підтверджується наявним у матеріалах справи обґрунтованим розрахунком боргу.

Згідно пп.3.1.1 ст.3 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року (зі змінами та доповненнями) державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції виконують такі функції: подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах, встановлених законами України.

Враховуючи викладене, Прокурор Савранського району Одеської області та позивач обґрунтовано вимагають стягнення з ФОП ОСОБА_2 податкового боргу по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності у розмірі 5560,04грн.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

ФОП ОСОБА_2 наявність податкового боргу не заперечила, доказів його сплати суду не надала.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Прокурора Савранського району Одеської області в інтересах держави в особі Савранського відділення Любашівської МДПІ Одеської області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Прокурора Савранського району Одеської області в інтересах держави в особі Савранського відділення Любашівської МДПІ Одеської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (66200, Одеська област, смт.Саврань, вул.Пушкіна, 119, ід.номер НОМЕР_1) на р/р 0412, , МФО 828011, ОДК в Савранському районі, банк: ГУДКУ в Одеській області податковий борг у розмірі 5560 (пять тисяч пятсот шістдесят)грн.04коп.

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 30.03.2010р.

Суддя М.М. Аракелян

.