Справа № 817/708/13-а
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2013-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/708/13-а

28 березня 2013 року 11год. 56хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сало А.Б. за участю секретаря судового засідання Любежаніної Т.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1

відповідача: представник ОСОБА_2,

відповідача 2: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області , Головного управління Державної казначейської служби в Рівненській області
про визнання бездіяльності, виплату компенсації за завдані матеріальні збитки , -
ВСТАНОВИВ :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, в якому просить визнати бездіяльність Відповідача - відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області щодо виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-168 від 21.05.2004 р., виплатити компенсацію за завдані матеріальні збитки, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, в сумі 36 634,00 грн.

Ухвалою від 15.03.2013, суд не виходячи до нарадчої кімнати в порядку ст.52 КАС України замінив неналежного відповідача - Відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області, на належного - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області.

Судом також до участі в справі в якості відповідача, в частині розгляду позовних вимог про стягнення збитків в сумі 36 634,00 грн., залучено Головне управління державної казначейської служби у Рівненській області

З змісту вказаного адміністративного позову вбачається, що позивач, враховуючи строк виплати йому зобовязання за виконавчим листом №2-168 від 21.05.2004 р., просить суд визнати бездіяльність відповідача щодо невиконання вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем, не дивлячись на наявність у боржника ВАТ «РЗТА» акції, як засновника закритих акціонерних товариств «Рівненський ливарний завод», «Технопривід», «Рівненський завод опалювальної техніки», «Рівнефільтр», всупереч вимогам ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» не було накладено на них арешт. До цього часу питання їх оцінки та вилучення не вирішено.

На переконання позивача, відповідачем неправомірно розподілялись стягнуті з боржника кошти. Позивач вказує на недотримання Державною виконавчою службою пропорційності розподілу коштів між стягувачами однієї (третьої) черги, що визначена ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» та стверджує, що заборгованість згідно виконавчого листа на його користь повинна була бути включена державним виконавцем до переліку виконавчих документів про стягнення вимог працівників, повязаних з трудовими правовідносинами.

Також, на переконання позивача, відповідач безпідставно обґрунтовуючи свої відповіді на звернення посилається на Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зазначаючи при цьому, що відповідно до ч. 6 ст. 12 цього Закону дія мораторію не поширюється на виплату заробітної плати, … авторської винагороди.

Саме вказані обставини, згідно викладеної у позовній заяві позиції позивача, призвели до порушення 6-ти місячного строку здійснення виконавчого провадження по описаному виконавчому листі.

У наданих до початку розгляду справи по суті додаткових поясненнях, позивач вказав, що не погоджується із поясненнями відповідача щодо відрахування строку здійснення виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом з моменту приєднання його до зведеного виконавчого провадження. Стверджує, що в державного виконавця не було обєктивних причин щодо тривалого невиконання виконавчого листа Рівненського міського суду № 2-168 від 21.05.2004 р.

Позивач вказує на безконтрольність та бездіяльність відповідача щодо незаконної реалізації боржником ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» 9-ти поверхового інженерно-лабораторного корпусу. Що на його думку також свідчить про бездіяльність органу ДВС щодо нереалізації оздоровчого комплексу (профілакторію) в с. Олександрія Рівненського району.

З врахуванням наведених обставин, позивач просить суд визнати бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області щодо виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-168 від 21.05.2004 р. такою, що заподіяла матеріальну шкоду.

Поряд з цим, Позивач наводить розрахунок завданих збитків шляхом обрахування суми заподіяної матеріальної шкоди виходячи із коефіцієнту інфляції по відношенню до суми стягнення за виконавчим документом за всі роки, коли виконавчий лист перебував на виконанні та просить суд стягнути на його користь завдані збитки.

В судовому засіданні під час розгляду справи по суті Позивач позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях від 26.09.2012 р., від 19.03.2013 р., від 22.03.2013 р. та від 25.03.2013 р.

Представник відповідача 1 проти позову заперечила в повному обсязі, з підстав викладених у наданих суду письмових.

Представник Відповідача 2 в судове засідання не прибув. Про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, з врахуванням вимог ст..128 КАС України судом прийнято рішення про продовження розгляду справи у відсутності представника відповідача 2.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Як встановлено судом з досліджених доказів у справі, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області перебуває зведене виконавче провадження № 5056407 від 19.07.1999 року про стягнення з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів». Зведене виконавче провадження на користь юридичних осіб зупинено відповідно до п. 8 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження" на підставі ухвали Господарського суду Рівненської області № 9/83 від 12.12.2003 року, згідно якої порушено справу про банкрутство ВАТ „РЗТА".

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-168 від 21.05.2004 року про стягнення із ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_1 частину авторської винагороди в сумі 38 639,57 грн. відкрито згідно постанови від 22.06.2004 р. Боржнику запропоновано добровільно виконати рішення в строк до 30.06.2004 р. У звязку з невиконанням рішення боржником в добровільному порядку виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження про стягнення із ВАТ «РЗТА».

Протягом 2004 року на виконанні перебувало 643 виконавчі документи про стягнення заробітної плати із ВАТ «РЗТА» на суму 123208,53 грн. На депозитний рахунок Відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції 29.10.2004 р. надійшли кошти в сумі 1 362 839 грн. З цих коштів стягнуто 136 283,90 грн. виконавчого збору, та виконано 572 виконавчі документи на суму 1 190 555,10 грн.

Залишок виконавчих документів, що надійшли у 2004 р. становить 71 на суму 41 653,43 грн.

Протягом 2005 року надійшло на виконання 85 виконавчих документів на суму 55 380,21 грн.

З урахуванням залишку виконавчих документів з 2004 року в 2005 році підлягало примусовому виконанню 156 виконавчих документи на суму 97033,64 грн.

Виконано протягом 2005 року 143 виконавчі документи на суму 85 469,64 грн.

Залишок виконавчих документів з 2005 року становить 13 на суму 11 564,00 грн.

Протягом 2006 року з урахуванням залишку невиконаних виконавчих документів з 2005 р. примусовому виконанню підлягало 573 в/д на суму 274 227 грн. Виконано 64 виконавчі документи на суму 6 481,07 грн.

Залишок виконавчих документів з 2006 року становить 509 виконавчих документів на суму 267 745,93 грн.

Протягом 2007 року з урахуванням залишку невиконаних виконавчих документів з 2006 р. примусовому виконанню підлягало 622 в/д на суму 441 976,73 грн. Виконано 470 виконавчі документи на суму 356601,80 грн.

Залишок виконавчих документів з 2006 року становить 152 виконавчих документів на суму 85 374,93 грн.

Протягом 2008 року з урахуванням залишку невиконаних виконавчих документів з 2007 р. примусовому виконанню підлягало 226 в/д на суму 188839,73 грн. Виконано 222 виконавчі документи на суму 181725,73 грн. Залишок станом на 26.06.2008 р. становив 4 виконавчі документи на суму 7114 грн., які були погашені 22.07.2008 року, і з залишку коштів, що надійшли на депозитний рахунок стягувачу ОСОБА_1 перераховано 22.07.2008 р. 839,14 грн. З коштів, що надійшли на депозитний рахунок відділу з арештованого рахунку боржника 27.11.2008 року 1027,06 грн. перераховану ОСОБА_1

В 2009 році на примусове виконання до відділу подано 47 виконавчих документи про стягнення заробітної плати на суму 363 469 грн. Протягом 2009 року стягувачам по заробітній платі пропорційно сплачено 84 153,80 грн. Залишок виконавчих проваджень становив 47 на суму 279 315,20 грн.

Згідно розпорядження державного виконавця від 06.04.2009 р. ОСОБА_1 перераховано 2500,00 грн.

Протягом 2010 року, з врахуванням залишку виконавчих документів примусовому виконанню підлягало 80 виконавчих документи про стягнення заробітної плати із ВАТ «РЗТА» на суму 486 923 грн.

В 2010 році по 19 виконавчих документах на суму 193 882 грн. виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавчий документ повернуто на вимогу органу, що його видав). Таким чином залишок становив 61 виконавчий документ на суму 303 041 грн.

В 2011 році з урахуванням залишку з 2010 року, підлягало примусовому виконанню 66 виконавчих документи на суму 343 641 грн.

Протягом 2011 року для ОСОБА_1 перераховано 6 260,84 грн.

Протягом 2012 року, з врахуванням залишку виконавчих документів примусовому виконанню підлягало 74 виконавчих документи про стягнення заробітної плати із ВАТ «РЗТА» на суму 374708 грн.

Протягом 2012 року для ОСОБА_1 перераховано 28 851,66 грн.

21.06.2012 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-168 від 21.05.2004 року про стягнення із ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_1 частину авторської винагороди в сумі 38 639,57 грн. закінчено у звязку з повним фактичним виконання рішення згідно з виконавчим документом.

В ході судового розгляду судом встановлено, що виконавчі документи про стягнення із ВАТ «РЗТА» на користь стягувачів надходять до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області періодично.

Як встановлено судом останній виконавчий документ приєднано до зведеного виконавчого провадження 18.03.2013 р.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносин судом враховано наступне.

Відповідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 3 статті 181 КАС України відповідачем у справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Відповідно до Закону України «Про державну виконавчу службу» - управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області є органом державної виконавчої служби та входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Разом з тим відповідно до статті 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи положення вказаного Конституційного принципу, при вирішенні спірних правовідносин застосуванню підлягає закон чинний на момент їх виникнення.

Правовий статус, повноваження державного виконавця та порядок вчинення виконавчих дій при здійсненні виконавчого провадження визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-XIV та Інструкцією про проведення виконавчих дій від 15.12.1999р. № 74/5.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-XIV(надалі Закон в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону - державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Виходячи з аналізу статті 55 вказаного Закону - при винесенні постанови про відкриття в виконавчого провадження державний виконавець має право накласти ОСОБА_3 на майно боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Разом з тим, відповідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення щодо одного й того самого боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

Відповідно до п. 4.19.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 р. передбачено, що строк проведення виконавчих дій щодо зведеного виконавчого провадження відраховується з моменту приєднання до зведеного виконавчого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 09.03.2011 р.) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Таким чином суд приходить до висновку, що порушень встановленого Законом строку здійснення виконавчого провадження під час виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення із ВАТ «РЗТА», до якого приєднано в установленому законом порядку виконавчий лист Рівненського міського суду № 2-168 від 21.05.2004 р., не допущено.

Крім того, суд звертає у вагу на те, що у випадку приєднання виконавчого документа до зведеного виконавчого провадження, немає жодних правових підстав відокремлювати вчинені державним виконавцем дії щодо зведеного виконавчого провадження від дій спрямованих на виконання кожного, окремо взятого, виконавчого провадження.

Що ж стосується твердження позивача про те, що відповідачем всупереч вимог ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» не було накладено арешт на цінні папери боржника, суд зазначає наступне.

Глава 5, стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначає загальний порядок звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до вказаної статті Закону України «Про виконавче провадження» - звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Якщо у виконавчому документі про стягнення грошових коштів не вказано певного номера рахунка, з якого мають бути стягнені грошові кошти, то в разі відсутності в боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, державний виконавець зобов'язаний винести постанову про звернення стягнення на майно боржника, яку не пізніше трьох днів надсилає сторонам.

В свою чергу глава 6 Закону (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає особливості звернення стягнення на майно боржника юридичної особи.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 09.03.2011 р.) у разі відсутності у боржника юридичної особи коштів, достатніх для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне боржникові юридичній особі на праві власності або закріплене за ним (за винятком майна, виключеного з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно. На зазначене майно накладається арешт, і воно реалізується в такій черговості:

1) у першу чергу майно, яке безпосередньо не використовується у виробництві (цінні папери, кошти на депозитних та інших рахунках, валютні цінності, легковий автотранспорт, предмети дизайну офісів та інше майно, готова продукція (товари);

2) у другу чергу інші матеріальні цінності, які безпосередньо не використовуються у виробництві;

3) у третю чергу обєкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для здійснення виробництва.

Згідно Закону України «Про обіг цінних паперів та фондову біржу» цінні папери акціонерів України обліковуються у безготівковій формі у депозитаріях. Кожен акціонер має переважне право вибору депозитарія на території України.

В звязку з цим однозначно неможливо встановити де знаходяться знерухомлені цінні папери.

Для звернення стягнення на цінні папери необхідна наявність сертифікату та виписки з реєстру депозитарія (реєстратора).

Практично без інформації самого боржника про місцезнаходження цінних паперів неможливо звернути стягнення на них та встановити їх номінальну вартість. В Україні відсутній єдиний орган, який здійснює реєстрацію цінних паперів, що ускладнює або й робить неможливим встановлення інформації про їх наявність в боржника і про місцезнаходження та номінальну вартість (як, наприклад, можна встановити інформацію про нерухоме майно в установах БТІ, про транспортні засоби в органах МРЕВ).

Частиною 5 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 09.03.2011 р.) встановлено, у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 09.03.2011 р.) під час проведення опису боржник має право зазначити ті види майна або предмети, на які слід звернути стягнення в першу чергу. Державний виконавець зобовязаний задовольнити вимоги боржника, якщо вони не порушують інтересів стягувача і не ускладнюють виконання рішення.

Надаючи правову оцінку діям державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження про стягнення із ВАТ «РЗТА», а саме в частині визначення майна, на яке слід звернути стягнення в першу чергу, суд зазначає, що в статутному фонді ВАТ «РЗТА» частка держави становить 36,71%.

Відповідно до Закону України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25%, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна. Для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження обєктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у звязку із трудовими відносинами.

Таким чином, з метою задоволення вимог ОСОБА_1 за виконавчим листом Рівненського міського суду № 2-168 від 21.05.2004 р., орган державної виконавчої служби не вправі звертати стягнення на акції, що належать боржнику ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів».

Відносно заявлених позивачем вимог щодо бездіяльності відповідача 1 суд, ознайомившись з доданими до заперечень матеріалами виконавчого провадження, заслухавши пояснення представника управління ДВС, даючи їм належну правову оцінку зазначає, що в межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем не допущено бездіяльності, а виконавчі дії здійснювались в спосіб та порядок, визначений Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про введення мораторію на примусову реалізацію майна та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 09.03.2011 р.) державний виконавець здійснює заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції від 09.03.2011 р.) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Так, актом опису та арешту майна від 15.04.2002 р., на підставі ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 09.03.2011 р.), накладено арешт на акції прості, іменні ЗАТ «Рівненський ливарний завод» в кількості 4877247 шт. вартістю 4877247 грн.

З метою фактичного виконання виконавчих документів про стягнення із ВАТ «РЗТА» державним виконавцем постійно виносились постанови про арешт коштів боржника протягом 2004-2012 років.

З арештованих рахунків списувались кошти, які розподілялись у відповідності до вимог ст.ст. 43, 44 Закону України «Про виконавче провадження».

На підтвердження даних фактів відповідачем 1 долучено копії матеріалів виконавчого провадження, зокрема, копії постанов про арешт коштів боржника, копії повідомлень банківських установ про прийняття постанов до виконання та залишок коштів на арештованих рахунках, копії платіжних вимог та копії розпоряджень про перерахування сум заборгованості стягувачам.

Періодичність направлення запитів до органів та установ, що ведуть облік нерухомого та рухомого майна також підтверджується документами, наявними в матеріалах виконавчого провадження, копії яких долучені до заперечень.

Відповідно до постанови державного виконавця від 05.04.2004 р. призначено експерта для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості описаного та арештованого майна, а саме будівлі клубу (літера Д-2 на плані МБТІ), загальною площею 1953,1 м. кв.

Відповідно до висновку експерта від 31.01.2004 р. вартість майна становить 203000 грн.

Актом опису й арешту майна від 05.08.2004 р. описано майно боржника, а саме Будівля складу ОКСа (тимчасово), інв. № 10003, балансовою вартістю 105 776,78 грн.

Згідно постанов від 29.10.2004 р. накладено арешт на все нерухоме та на все рухоме майно боржника.

Державним виконавцем, відповідно до вимог статей 50, 55, 63 Закону України Про виконавче провадження, описане та арештоване майно боржника - ВАТ РЗТА, а саме: котел ДКВР 4/13, 1994 р.в. , котел ДКВР 4/13, 1991 р.в., котел КВК-Г-100, 1999 р.в., котел КВК-Г-115, 1999 р.в. Зазначене майно, відповідно до п. 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, було направлене на реалізацію 14.04.2006 року на підставі договорів між відділом примусового виконання рішень ДВС Рівненської області та спеціалізованою організацією - ДАК Національна мережа аукціонних центрів.

Оскільки дане майно не було реалізовано протягом двох місяців, воно було переоцінено. Спеціалізованою організацією було призначено повторні прилюдні торги по реалізації вищезазначеного майна боржника.

Відповідно до вимог п. 5.12.2 цієї Інструкції 22.09.2006 року описане та арештоване майно боржника - ВАТ РЗТА знято з реалізації в звязку відсутністю купівельного попиту. Майно згідно вимог статті 61 Закону України Про виконавче провадження запропоновано стягувачам в рахунок погашення заборгованості.

Одночасно, державним виконавцем було описано та арештовано згідно акту опису та арешту майна АА № 328704 від 24 листопада 2005 року, нерухоме майно боржника, яке належить йому на праві власності, а саме: побутове приміщення котельні за адресою м. Рівне, вул. Млинівська, 3-Г. та будівлю котельні за адресою м. Рівне, вул. Млинівська, ЗД.

Відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису та арешту майна боржника - ВАТ «РЗТА» 29 листопада 2005 року було направлено повідомлення про проведення такого опису та накладення арешту на нерухоме майно, а саме: побутове приміщення котельні та будівлю котельні, що знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 3, у Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області та арбітражному керуючому ОСОБА_4 .

Проведення оцінки та реалізацію описаного та арештованого майна боржника ускладнювало те, що обєкти нерухомості боржника будувалися господарським способом, та технічна документація з документами щодо підтвердження права власності на дане нерухоме майно у боржника були відсутні.

Відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області № 14/188 від 27.07.2006 року, визнано за ВАТ „РЗТА право власності на побутове приміщення котельні за адресою м. Рівне, вул. Млинівська, 3-Г, на будівлю котельні за адресою: м. Рівне, вул. Млинівська, 3, що належить ВАТ „РЗТА .

Керівника боржника - ОСОБА_5 ознайомлено з оцінкою майна та, відповідно до п.5.12.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, направлено висновки на погодження експертизи в Департамент Державної виконавчої служби, оскільки вартість перевищує 200 000 грн. Після погодження документів щодо реалізації майна Департаментом Державної виконавчої служби 16.11.2006р. направлено повідомлення торгівельним організаціям про наявність арештованого майна. 12.12.2006 року арештоване майно направлено на реалізацію в РФ СДП « Укрспецюст».

Згідно відомості проведення прилюдних торгів по реалізації майна, належного ВАТ «РЗТА» від 19 січня 2007 року РФ СДП «Укрспецюст» вищевказане арештоване майно було реалізовано: -будівля котельні, м. Рівне, вул. Млинівська, 3-д - 194 400 грн. (стартова ціна - 194 300 грн.); - побутова приміщення котельні (сауни), м. Рівне, вул. Млинівська, 3-г - 275 300 грн. (стартова ціна - 275 100 грн.).

Кошти, отримані від реалізації арештованого майна в сумі 403 942,00 грн. розподілені відповідно до вимог статей 43, 44 Закону України «Про виконавче провадження », однак повністю коштів на погашення всієї заборгованості по заробітній платі від реалізації майна було недостатньо.

Актом опису й арешту майна від 08.06.2007 р. проведено опис майна, а саме інженерно-лабораторного корпусу та залу засідань (клубу). В той же день винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні.

18.07.2007 р. направлено лист до господарського суду Рівненської області про зменшення заходів забезпечення вимог кредиторів ВАТ «РЗТА» шляхом звільнення з-під арешту описаного майна.

Однак, у звязку з частковим скасуванням заходів забезпечення вимог кредиторів на реалізацію було передано та реалізовано лише приміщення клубу.

Від реалізації даного обєкту нерухомого майна було погашено вимоги стягувачів по заробітній платі, а також частково вимоги стягувачів про стягнення авторської винагороди, зокрема, для ОСОБА_1 сплачено 1027,06 грн. згідно платіжного доручення № 650 від 27.11.2008 р.

З долучених копій матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що у 2009 році було реалізовано рухоме майно, що належить ВАТ «РЗТА». Однак, коштів, що надійшли на депозитний рахунок не вистачило для задоволення вимог усіх стягувачів, у звязку з чим, задовольнялись вимоги про стягнення заробітної плати.

Крім того, протягом 2009 року було проведено опис майна, однак, у звязку з безперервними процесами оскарження дій органу ДВС, вказане майно не було передано на реалізацію.

03.04.2009 року до ВПВР управління ДВС ГУЮ в Рівненській області від в.о. голови правління ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» ОСОБА_3 надійшов лист за № 94 з проханням провести опис майна ДП «СОК «Джерельце» за адресою с. Олександрія Рівненського району засновником якого є боржник та яке перебуває у власності ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» згідно статуту зареєстрованого у Рівненській РДА за № 699 від 18 серпня 1997 року.

Керуючись ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», у відповідності до п. 6 ст. 12 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» для забезпечення виконання виконавчих документів, пов'язаних з трудовими правовідносинами актом опису АА № 334784 державним виконавцем було описано та накладено арешт на майно боржника, а саме: будівлі СОК «Джерельце» за адресою: с. Олександрія, вул. Санаторна, 10, Рівненського району. Рівненської області.

02.02.2010р. державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, для проведення експертної оцінки майна описаного й арештованого актом опису й арешту АА № 334784, а саме: будівлі адмінприміщення. будівлі приймального мед корпусу, будівлі клубу-столової, будівлі спального корпусу № 1, будівлі спального корпусу № 2, будівлі спального корпусу № 3, будівлі котельні, будівлі трансформаторної підстанції, що знаходяться за адресою с. Олександрія, вул. Санаторна, 10, Рівненського району, Рівненської області.

30.04.2010р. до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області надійшли висновки щодо вартості майна, що описано актом опису АА № 334784 від 28 квітня 2009 року. Загальна вартість майна складає 4 661 472 грн.

30.04.2010р. відповідно до вимог ст. ст. 58, 66 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем повідомлено сторони виконавчого провадження та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про вартість майна ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів».

14.05.2010р. державним виконавцем направлено подання до Господарського суду Рівненської області в проваджені якого перебуває справа про банкрутство ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», про отримання погодження на реалізацію майна, при отримані погодження державним виконавцем будуть вжитті заходи щодо передачі даного майна на реалізацію.

Ухвалою № 9/83 від 09.06.2010р. Господарського суду Рівненської області розгляд подання державного виконавця призначено на 07.07.2010р., в засіданні оголошено перерву до 21.07.2010р.

13.08.2010р. в задоволенні подання державного виконавця Господарським судом Рівненської області відмовлено, у зв'язку з чим подальша реалізація вказаного майна унеможливлена та не проводилась.

Актом опису та арешту майна від 16.03.2012 р. описано майно боржника, а саме верстати та станки.

Постановою від 16.03.2012 р. призначено експерта для участі у виконавчому провадженні.

Відповідно до висновку експерта від 16.03.2012 р. вартість арештованого майна становить 751 997 грн. Вказана сума була достатньою для погашення заборгованості за виконавчими документами про стягнення заробітної плати, авторської винагороди, з урахуванням сум виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

05.04.2012 р. укладено договір з РФ ТзОВ «Урспецторг Групп» на реалізацію арештованого майна.

Відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 26.04.2012 р. по справі № 1716/1579/2012 задоволено заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову та вжито заходів по забезпеченню позову шляхом зупинення продажу відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області та Рівненською філією ТОВ "Укрспецторг Групп" майна у зведеному виконавчому провадженні ВП № 30510347, яке є предметом договору купівлі продажу від 01.07.2010 р., а саме тих станків та верстатів, що були описані відповідно до акту опису та арешту майн а від 16.03.2012 р.

Вказана ухвала суду надійшла у відділ 15.05.2012 р.

15.05.2012 р. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 09.03.2011 р.).

Протягом періоду, під час якого виконавчий лист про стягнення на користь ОСОБА_1 Ю, М. перебував на виконанні, останньому постійно здійснювались перерахування коштів в межах залишку коштів, що надходили на рахунок відділу з урахуванням вимог ст.ст. 43, 44 Закону України «Про виконавче провадження».

21.06.2012 р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-168 від 21.05.2004 року про стягнення із ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_1 частину авторської винагороди в сумі 38 639,57 грн. закінчено у звязку з повним фактичним виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Що ж стосується посилання позивача на невідповідність дій державного виконавця вимогам ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 09.03.2011 р.) визначено, що у третю чергу задовольняються вимоги працівників, повязані з трудовими правовідносинами, після чого задовольняються вимоги щодо збору на обовязкове державне пенсійне страхування та страхових внесків загальнообовязкове державне соціальне страхування, вимоги щодо виплати наданої адвокатами юридичної допомоги, виплати винагороди, що належить автору за використання його твору, відкриття, винаходу, промислового зразка, на які видано відповідні свідоцтва. Після повного задоволення зазначених вимог задовольняються вимоги громадян за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та вимоги громадян про відшкодування збитків, заподіяних їх майну злочином або адміністративним правопорушенням.

Проведеним аналізом норм частини 4 статті 44 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що третя черга задоволення вимог стягувачів фактично передбачає ще три етапи задоволення таких вимог.

Так, суд приходить до висновку, що під час задоволення вимог стягувачів третьої черги першочерговому задоволенню підлягають саме вимоги працівників, повязані з трудовими правовідносинами.

Лише після задоволення вимог працівників, повязаних з трудовими правовідносинами, вже пропорційно задовольняються вимоги щодо збору на обовязкове державне пенсійне страхування та страхових внесків загальнообовязкове державне соціальне страхування, вимоги щодо виплати наданої адвокатами юридичної допомоги, виплати винагороди, що належить автору за використання його твору, відкриття, винаходу, промислового зразка, на які видано відповідні свідоцтва.

Однак, якщо коштів, що надійшли на рахунок органу ДВС вистачає для задоволення вимог громадян за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням та вимоги громадян про відшкодування збитків, заподіяних їх майну злочином або адміністративним правопорушенням, то такі вимоги задовольняються після виконання виконавчих документів про стягнення вимог щодо збору на обовязкове державне пенсійне страхування та страхових внесків загальнообовязкове державне соціальне страхування, вимоги щодо виплати наданої адвокатами юридичної допомоги, виплати винагороди, що належить автору за використання його твору, відкриття, винаходу, промислового зразка, на які видано відповідні свідоцтва.

З 09.03.2011 року викладено в новій редакції Закон України «Про виконавче провадження». Внесено зміни до статті 44 цього Закону щодо черговості задоволення вимог стягувачів. Так зазначено, що у третю чергу задовольняються вимоги працівників, повязані з трудовими правовідносинами. У звязку з цим, виплата коштів для ОСОБА_1 стала можливою при одночасному задоволенні вимог стягувачів про стягнення заробітної плати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність порушень з боку Відповідача 1 вимог ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження» щодо розподілу стягнутих з боржника коштів.

В судовому засіданні представником відповідача 1 надано пояснення та копії документів на їх підтвердження з приводу безконтрольності, на думку Позивача, з боку виконавчої служби щодо незаконної реалізації боржником ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» 9-ти поверхового інженерно лабораторного корпусу.

З доданих відповідачем 1 копій матеріалів виконавчого провадження встановлено, що актом опису й арешту майна від 08.06.2007 року описано інженерно-лабораторний корпус ВАТ «РЗТА» загальною площею 6888,3 м.кв.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.12.2003 року по справі № 9/83 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ «РЗТА» та вжито заходи забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на все майно боржника ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», код 00235884.

На виконання вказаної ухвали від 12.12.2003 р. державним виконавцем накладено арешт на майно боржника згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.10.2004 р.

Відповідно до ухвали господарського суду Рівненської області від 28.12.2007 р. № 9/83 частково скасовано заходи забезпечення вимог кредиторів, вжиті ухвалою суду від 12.12.2003 р. та надано боржнику дозвіл на реалізацію (продаж) майна боржника ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів», а саме девятиповерхової будівлі інженерно-лабораторного корпусу (інв. № 110216), яка знаходиться за адресою: Б. Штейнгеля 4 в с. Городок Рівненського району.

На виконання вказаної ухвали державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника згідно з постановою від 24.01.2008 р., крім будівлі інженерно-лабораторного корпусу (інв. № 110216), яка знаходиться за адресою: Б. Штейнгеля 4 в с. Городок Рівненського району.

Таким чином суд не вбачає неналежного здійснення контролю з боку органу державної виконавчої служби щодо незаконної реалізації боржником ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» 9-ти поверхового інженерно лабораторного корпусу.

Враховуючи порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоровю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористанні та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Однак, суд зазначає, що норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» обмежують дії державного виконавця щодо відчуження майна боржника, відносно якого порушено провадження у справі про банкрутство.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією, або до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до затвердження господарським судом мирової угоди, або до дня винесення ухвали про відмову у визнанні боржника банкрутом.

Аналізуючи норми законодавства, що регулює порядок провадження у справі про банкрутство боржника та норми законодавства про виконавче провадження в їх сукупності, суд приходить до висновку, що реалізація майна боржника, відносно якого порушено провадження у справі про банкрутство може здійснюватись державною виконавчою службою лише за погодженням з господарським судом в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Судом застосовано заходи забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на все майно боржника, наявність якого позбавляє орган ДВС можливості відчужити майно боржника без дозволу суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання бездіяльності управління ДВС Головного управління юстиції у Рівненській області щодо виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-168 від 21.05.2004 р.

Щодо вимог позивача про виплату компенсації за завдані матеріальні збитки слід зазначити наступне.

Статтею 21 КАС України передбачено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов'язані між собою.

Якщо справа щодо пов'язаних вимог територіально підсудна різним місцевим адміністративним судам, то її розглядає один з цих судів за вибором позивача.

Якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Відповідно до частини 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

При цьому, суд зазначає, що в звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог про визнання бездіяльності відповідача, вимога про стягнення компенсації за завдані матеріальні збитки в сумі 36 634,00 грн. також не підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - субєкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, повязані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.