Справа № 22а-9207/11
Суддя: Чічіль В. А.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 22а - 9207/2011 року Головуючий по 1 -й інстанції:
Судця-доповідач: Чічіль В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2011 року м. Полтава

Колегія судців судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - Чічіля В.А.

Суддів: Мартена С.Ю., Пікуля В.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської райдержадміністрації Полтавської області на постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 січня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області, Центра по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Головного Управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання нарахувати та виплатити недоплачену одноразову допомогу на оздоровлення

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 січня 2010 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області Полтавської області щодо нарахування та виплати сум одноразової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період 2004-2005 роки, 2008-2009 роки учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії ОСОБА_3 - неправомірними.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області здійснити перерахунок та нарахувати ОСОБА_3 щорічну допомогу на оздоровлення за період 2004-2005 та 2008-2009 рр., передбачену ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, з розміру мінімальної заробітної плати встановленої на момент виплати з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Головного Управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації провести відповідні виплати.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської райдержадміністрації Полтавської області просить скасувати судове рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч. 1 п. 2 ст. 197 КАС України, розглядає дану справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Доводів щодо позовних вимог, які не задоволенні судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить. Позивачем постанова суду першої інстанції не оскаржена.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач t учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, перебуває на обліку в УПСЗН Гребінківської РДА як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 (а.с.14). У зв'язку з цим позивач користується правами та пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі-Закок №796-ХІІ, базовий, спеціальний Закон).

Виплати щорічної допомоги на оздоровлення проводилися на підставі Постанови Кабінету МіністрІЕ України від 26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідої Чорнобильської катастрофи» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р.№ 562).

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону №796-ХІІ у редакції Закону України №230/96-ВР від 06.06.1996р. передбачена щорічна допомога на оздоровлення, яка учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Згідно ч.7 ст. 48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Зі змісту законів України про встановлення розмірів мінімальної заробітної плати на 2004-2005 роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми ст.48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судом першої інстанції вірно враховано, що встановлений ще в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року за № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, місцевий суд прийшов до вірного висновку про застосування саме ст.48 „Про соціальний статус громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" та законодавства щодо розмірів мінімальної заробітної плати на 2004- 2005 роки, а не Постанови Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 року за № 836.

За таких обставин та з урахуванням вимог ст.48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправну бездіяльность Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області щодо непроведення перерахунку позивачеві суми одноразової допомоги на оздоровлення, передбаченої ст.. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за 2004-2005 роки, тобто виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Колегія суддів зазначає, що зазначені виплати щорічної допомоги на оздоровлення здійснюються щороку та мають разовий характер. Таким чином право особи на їх отримання та обов'язок органів соціального захисту населення здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

З врахуванням разового характеру даних виплат суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги стосовно здійснення перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2007 - 2009 роки як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії.

При цьому, перевіряючи правомірність дії Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації Полтавської області щодо здійснення виплат щорічної грошової допомоги на оздоровлення, місцевим судом вірно застосовано законодавство, яке діяло на час їх вчинення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані, документально підтверджені та підлягають задоволенню.

На підставі цього, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги є помилковими та не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.. 186-2, 195, 197, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Гребінківської районної держадміністрації Полтавської області - залишити без задоволення.

Постанову Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 січня 2010 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді:

З оригіналом згідно: Суддя Апеляційного суду Полтавської області