Справа № 2-а-242/10
Суддя: Юзьвяк Б. Г.
Дата ухвалення: 2010-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Суддя: Юзьвяк Б.Г.,

при секретарі судового засідання: Свирида М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач посилається на те, що 04 лютого 2010 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що позивач керуючи автомобілем в м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області на вул.Возєднання нібито скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, тобто здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». За постановою інспектора ДАІ від цього ж числа він був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 255 гривень.

Постанову позивач вважає незаконною з наступних підстав. Так під час винесення постанови не дотримано вимог ст.ст.245,276,280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи на думку позивача не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. 04.02.2010 року позивач дійсно керував автомобілем по вул..Возєднання в м.Почаїв, та був зупинений працівниками ДАІ. При зупиненні працівники ДАІ предявили претензії, що позивач вчинив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Працівнику ДАІ позивач пояснив, що змушений був здійснити зупинку в цьому місці по причині того, що в одного з пасажирів, що перебував в салоні різко погіршився стан здоровя і він попросив зупинити автомобіль. Тому позивач змушений був зупинити автомобіль для надання пасажиру першої медичної допомоги. Все це позивач пояснював працівнику ДАІ, але такі пояснення були проігноровані, він не захотів в них пересвідчитись, а сказав, що якщо позивач не згідний з його рішенням, то нехай оскаржує до суду. Зважаючи на викладене позивач просив визнати дії працівника ДАІ неправомірними і скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, викладених в позовній заяві. При цьому доповнив, що він дійсно 4 лютого 20010 року віз з м.Почаїв пасажирів автобусом. Коли їхали містом, до нього підійшов мужчина і попросив зупинитись, бо одній з жінок в салоні стало дуже зле. Виконуючи таке прохання, позивач почав зразу виконувати зупинку, хоча й там стояв знак «Зупинка заборонена». Після зупинки цій жінці що стало зле, дали води, надали першу медичну допомогу, і коли їй стало легше, позивач почав рух. Але коли виїзжав з того місця, підїхали працівники ДАІ. І хоча позивач пояснював їм ситуацію, що склалась, що змушений був зупинитись для надання медичної допомоги, просив працівника ДАІ пройти в салон автобуса і пересвідчитись в цьому, працівник ДАІ цього не захотів зробити, тобто не захотів зясувати всіх обставин випадку, а покликавши позивача в службовий автомобіль формально склав протокол, та зразу виніс постанову. Позивач просить скасувати цю постанову, бо хоча й формально порушив вимоги знаку, але нікому не створив перешкод , якоїсь аварійної ситуації, а змушений був зупинитись, щоб надати допомогу пасажиру, навіть назнаючи наскільки серйозні у неї проблеми із здоровям.

Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час розгляду справи.

Відповідно до змісту ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно зупинив транспортний засіб в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Але зробив цю зупинку вимушено, для надання медичної допомоги пасажиру. Такі пояснення позивач давав і в протоколі про адміністративне правопорушення, та працівнику ДАІ. Натомість працівник ДАІ не захотів перевірити всі обставини, що мали значення для прийняття рішення по справі.

За змістом ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, та в межах повноважень, що передбачені Конституцією, та законами України, обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних конкретних обставин при наявності формального правопорушення з боку позивача, але враховуючи, що таке правопорушення не тягнуло якихось несприятливих наслідків, було вчинене вимушено, для надання допомоги іншій особі, суд приходить до висновку, що правопорушення є малозначимим і відповідальність порушника не співрозмірна з його діями.

Відповідно до змісту ст..22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважений вирішувати справу може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

керуючись ст.158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задоволити.

Скасувати постанову ВО №081479 від 04.02.2010 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності звільнити, і обмежитись на його адресу усним зауваженням

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд з поданням в 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження, з наступним поданням у 20-денний строк з дня подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги.

Постанова також може бути оскаржена і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення постанови.

У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження в 10 денний строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але після цього у 20 денний строк після подання заяви про апеляційне оскарження не буде подано апеляційної скарги, постанова набирає законної сили.

В разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили у разі її не скасування судом апеляційної інстанції.

Суддя :