Справа № 2-а-118/1115/2010
Суддя: Орендовський В. А.
Дата ухвалення: 2010-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-118/1115/2010
Провадження № без номера провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2010 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді Орендовського В.А.,

при секретарі Котляр Я.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративний позов ОСОБА_1 до ДПС при УМВС України в Вінницькій області по обслуговуванню м. Немирів про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії АВ № 171577 від 02 травня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністратив ного стягнення - як незаконну.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що02 травня 2010 року в с. Нижча Кропивна Немирівського району Вінницької області він керував автомобілем НОМЕР_1, та був зупинений інспектором ДАІ, який повідомив йому, що він перевищив встановлене обмеження швидкості. Інспектор ДПС при УМВС України в Вінницькій області по обслуговуванню м. Немирів ОСОБА_2 02 травня 2010 року склав протокол та виніс стосовно нього постанову серії АВ № 171577, з якої вбачається, що 02 травня 2010 року близько 21 год. 24 хв. в с. Нижча Кропивна Немирівського району Вінницької області він керуючи автомобілем НОМЕР_1, в зоні дії дорожнього знаку 5.45 (початок населеного пункту) рухався зі швидкістю 91 км/год, тобто перевищив швидкість на 31 км/год, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що швидкість вимірювалась технічним приладом «Сокол № 0403345».

Позивач зазначає, що діяв в межах Правил дорожнього руху, одразу пояснивши інспектору ДАІ, що рухався в межах дозволеної швидкості. Інспектором ДАІ не було враховано пояснення позивача. Крім цього позивач пояснив інспектору ДАІ, що рухався зі швидкістю 55-60 км/год. та не порушував ПДР. На його пояснення, що в попутному напрямку разом з позивачем рухалися й інші автомобілі, через що точно не можна визначити який транспортний засіб рухався з такою швидкістю, що прилад для вимірювання швидкості знаходився в руках у працівника ДАІ, а не працював в автоматичному режимі, інспектор ДАІ не відреагував та склав протокол і виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, вписавши до графи свідки свідка ОСОБА_3, якого взагалі не було при зупинці автомобіля позивача та складенні протоколу, тобто вніс завідомо неправдиві відомості. Права позивача передбачені ст.268 КУпАП інспектором ДАІ не були розяснені.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на підстави, що викладені в позові, просив постанову в справі про адміністратив не правопорушення та накладення стягнення на підставі ст.122 ч.1 КУпАП скасувати, наполягаючи на тому, що Правил дорожнього руху він не порушував.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення «Укрпошти» про вручення йому повістки.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутністю представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову інспектора ДПС при УМВС України в Вінницькій області по обслуговуванню м. Немирів ОСОБА_2, серії АВ № 171577 від 02 травня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії АВ № 151060 від 02 травня 2010 року, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 71 КАС України, обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 працівниками ДАІ були порушені.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

Фактично дійсні обставини даного порушення за участю ОСОБА_1 працівниками ДАІ залишились не встановленими за тих підстав, що при винесенні постанови не було враховано, що він в населеному пункті рухався зі швидкістю 55-60 км/год, про що позивач прямо пояснив інспектору ДАІ та зазначив у протоколі, що не згідний з порушенням, при цьому позивач детально та послідовно пояснив у судовому засіданні, що діяв в межах Правил дорожнього руху. При складанні та винесенні постанови ОСОБА_1 не було надано достовірних доказів фіксації швидкості, що не дало можливості обєктивно оцінити обстановку, оскільки він рухався в потоці транспортних засобів, у звязку з чим необхідно навести докази, які свідчать про допущення зазначеного порушення ПДР України саме його транспортним засобом.

Постанова від 02 травня 2010 року не містить повного найменування органу чи посадової особи, який наклав адміністративне стягнення, а скорочений набір спеціального звання посадової особи не дає можливість визначити чи правомочна вказана особа накласти адміністративне стягнення.

Крім того всупереч вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення виконані нерозбірливо і під «копірку», що навіть неможливо досконало зрозуміти обставини правопорушення, що є порушенням допущеними працівниками ДАІ в оформленні постанови та протоколу.

Виходячи із норм, викладених в ст.71 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, при чому він має спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Субєкт владних повноважень відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим на запит суду відповідачем не були надані матеріали справ про адміністративні правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор ДПС при УМВС України в Вінницькій області по обслуговуванню м. Немирів ОСОБА_2 дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановаінспектора ДПС при УМВС України в Вінницькій області по обслуговуванню м. Немирів ОСОБА_2, серії АВ № 171577 від 02 травня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора ДПС при УМВС України в Вінницькій області по обслуговуванню м. Немирів ОСОБА_2, серії АВ № 171577 від 02 травня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_4