Справа № 2-а-365/10
Суддя: Мозговий В. Б.
Дата ухвалення: 2010-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-365/10
Номер провадження № 2-а-365/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2010 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Мозгового В. Б.,

при секретарі: Палашкевич М. В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні у місті Новограді-Волинському адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора з контролю за використанням і охороною земель Житомирської області ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач вказує на те, що постановою інспектора з контролю за використанням і охороною земель Житомирської області ОСОБА_2 від 27.04.2010 року серії №09041 його притягнуто до адміністративної відповідальності за 53-1 КУпАП, а саме за порушення ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України та накладено штраф в розмірі 340 грн., за самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,0007 га в м. Новограді-Волинському по вул. Шевченка, 5-Є. Позивач вважає дану постанову незаконною та просить суд її скасувати, оскільки він вказаного правопорушення не скоював.

У судовому засіданні сторони надали заяви згідно яких просять суд розглянути справу по суті в попередньому засіданні. Заявлене клопотання судом було задоволено.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю та підтвердив ті обставини, що викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову на підставі викладеного в наданому суду запереченні. Вважає постанову від 27.04.2010 року №09041 законною і просить в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Постановою №09041 від 27.04.2010 року державний інспектор з контролю за використанням та охороною земель Житомирської області ОСОБА_2 наклав на ОСОБА_3 адміністративний штраф за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.53-1 КУпАП за самовільне зайняття земельної ділянки під встановленим торгівельним павільйоном площею 0,0007 га по вул. Шевченка, 50-Є в м. Новограді-Волинському. Постанова винесена на підставі адміністративного протоколу №09039 від 22.04.2010 року. Таким чином на позивача накладено адміністративне стягнення за самовільне зайняття земельної ділянки.

У відповідності до норм КУпАП та положень Земельного Кодексу України самовільним зайняттям землі є заволодіння земельною ділянкою, що не спирається на закон і відбувається з порушенням визначеного порядку надання земельних ділянок, здійснюване без відведення землі в натурі й одержання документа, що засвідчує право на землю. З суб'єктивного боку самовільне зайняття земель завжди є навмисним порушенням закону, спрямованим на заволодіння земельною ділянкою. Відповідно до цього використання земель, що не має на меті заволодіння землею, не є самовільним зайняттям.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до ст. 98 Земельного кодексу України земельний сервітут це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними або строковим.

Згідно ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Як встановлено судом між Новоград-Волинською міською радою в особі міського голови ОСОБА_4 та ВАТ «Новоград-Волинський мясокомбінат», від імені якого діє голова правління ОСОБА_3 (позивач), 19 лютого 2010 року було укладено договір №1 про встановлення особистого сервітуту відносно земельної ділянки по вул. Шевченка, 50-Є в м. Новограді-Волинському строком на три роки (а.с.8,9).

Також судом встановлено, що рішенням Новоград-Волинської міської ради від 18.02.2010 р. №617 «Про затвердження технічної документації із складання плану особистого строкового сервітуту земельної ділянки та надання дозволу на розміщення малої архітектурної форми і укладання договору особистого строкового сервітуту» було затверджено технічні документації із складання плану особистого строкового сервітуту земельної ділянки та погоджено місце розташування малих архітектурних форм і заключення договору особистого строкового сервітуту для впровадження підприємницької діяльності: - ВАТ «Новоград-Волинський мясокомбінат» на пересувну малу архітектурну форму по продажу продукції підприємства на вул. Шевченка, 50-Є на земельну ділянку площею 0,0008 га (а.с.10).

Таким чином, аналізуючи вищезазначені норми законодавства та враховуючи вищевикладене, суд у діях ОСОБА_3 ознак правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП не вбачає.

В силу ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, провадження по справі про адміністративне порушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушеня.

Згідно ст. 293 ч. 1 п. 3 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне порушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і ... скасовує постанову і закриває провадження по справі.

Крім того, згідно ст. 144 ЗК України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30- денний строк і в разі не усунення після цього порушення в 30-денний строк державний інспектор звертається до відповідного органу виконавчої влади або до органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою.

Вказане положення ст. 144 ЗК України кореспондується із п. 6.2. Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12 грудня 2003 р. N 312.

Аналіз доказів по справі та вищевказаного земельного законодавства свідчить про процесуальні порушення земельного законодавства і зокрема ст. 144 ЗК України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Крім того, згідно з нормами Кодексу адміністративного судочинства сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Однак, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на субєкта владних повноважень обовязок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Так, з пояснень відповідача, що викладені в запереченні, припис про усунення виявленого порушення законодавства був винесений відносно позивача 22.04.20010 року. Відповідач, не дочекавшись спливу вказаного в ст. 144 ЗК України строку 30 денний строк, 27.04.2010 року виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по ст. 53-1 КУпАП та повторно не видав вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

Відтак, суд вважає, що постанова №09041 від 27.04.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_3 була винесена неправомірно, без дотриманням вимог Земельного законодавства та принципів, визначених ч.3 ст. 2 КАС України.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 125, 126, 144 ЗК України ст.ст. 53-1, 238-1, 247, 256, 268, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Постанову №09041 від 27.04.2010 року, винесену Державним інспектором з контролю за використанням і охороною земель Житомирської області ОСОБА_2, про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, визнати незаконною та скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий