Справа № 2-а-2143/11
Суддя: Шарко О. П.
Дата ухвалення: 2011-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2143/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2011 р.

Суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Шарко О.П., розглянувши в скороченому провадженні відповідно до ст.1832 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі про перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області щодо відмови у донарахуванні та виплаті недоотриманих сум пенсії протиправними, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату щомісячну доплату до пенсії у відповідності до ст. 51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиз послідуючим перерахунком у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію. Також є потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС 4 категорії та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Відповідач повинен у відповідності до ст. 51 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивиплачувати додаткову пенсію від мінімальної пенсії за віком. Проте, відповідач фактично виплачує пенсію та доплати до неї в значно менших розмірах. Звернення до відповідача із заявою про проведення виплати додаткової пенсії залишено без задоволення. Вважає відмову відповідача неправомірною, тому звернулася до суду з позовом.

Ухвалою судді відкрите скорочене провадження, про що повідомлено відповідача. Заперечення на адміністративний позов не надійшли. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1832 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення в силу наступного.

У суді встановлено, що позивач є особою пенсійного віку, який має статус особи 4 категорії, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку як пенсіонер в управлінні пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області та проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю. Останній нараховується і виплачується пенсія без дотримання вимог ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Спеціальним Законом, який визначає статус осіб, постраждалих від аварії на Чорнобильській АЕС, і визначає основи їх соціального захисту є ОСОБА_2 України Про статус і соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(ОСОБА_2 № 796-ХІІ).

Відповідно до ст. 51 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиособам, віднесеним до категорії 4,

додаткова пенсія, заподіяна за шкоду здоровю, визначається у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Паспортом позивача, його пенсійним посвідченням та посвідченням громадянина, який постійно мешкає на території зони посиленого радіоекологічного контролю підтверджено, що позивач належить до категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оскільки при розгляді справи було встановлено, що відповідач всупереч вимогам ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофинараховував та виплачував позивачу пенсію неналежного розміру, дії відповідача є протиправними, відповідача має бути зобовязано нараховувати,

перераховувати та виплачувати позивачу пенсію відповідно до вимог вказаного закону в межах шестимісячного строку звернення позивача до суду.

При вирішенні спору суд бере до уваги, що протягом спірного періоду позивачу частково здійснювались виплати у вигляді підвищення до пенсії, а тому ці виплати мають бути враховані при прийнятті рішення.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявід 09.07.2003 р. № 1058. Згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімумвід 15.07.1999 року № 966, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Конституції України (№25к/96-ВР) державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Приймаючи до уваги, що позивачу не було нараховане підвищення до пенсії, суд не може підміняти інші органи влади та самостійно здійснити таке нарахування. Разом з тим, з метою судового захисту порушених прав позивача, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення до пенсії.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до с. 72 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннявід 09.07.2003 № 1058-ІУ (надалі за текстом - ОСОБА_2 № 1058-ІУ) одним з джерел формування коштів Пенсійного фонду є кошти Державного бюджету. Крім того, ст. 113 цього Закону передбачено покриття дефіциту коштів Пенсійного фонду за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд також бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-ІУ мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому ч. 3 ст. 28 Закону № 1058-ІУ передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

При цьому суд враховує, що положення ч. 3 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванняне є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших повязаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім передбаченого ч. 1 цієї статті.

Суд, вирішуючи даний спір, виходить з того, що головним обов'язком держави, згідно зі ст. 3 Конституції України (254к/96-ВР), є утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Враховуючи, що відповідач не виконав покладені на нього обов'язки суд вважає, що мало місце порушення принципу законності встановленого ст. 19 Конституції України (254к/96-ВР), відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд встановив, що мали місце обставини, якими позивач обґрунтував вимоги, підтвердив їх доказами, а тому позов підлягає задоволенню.

Разом з тим, управлінням Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі Черкаської області позивачеві у спірному періоді були нараховувалися і виплачувалися кошти, передбачені постановами Кабінету міністрів України, а тому вказані виплати повинні бути враховані відповідачем при перерахуванні пенсії позивача.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень суд перевіряє чи вчиненні вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і Законами України. Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову, суд може визнати протиправними дії субєкта

владних повноважень та зобовязання його вчинити певні дії щодо усунення порушень.

На підставі ст.ст. 6, 9, 11, 17, 18, 71, 99, 158, 159, 161, 162, 183-2, 256 КАС України, ст. ст. 8, 19, 22, 113 Конституції України, ст. 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, керуючись ст.ст. 8,9, 11, 18, 71, 1832 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі, по відмові провести виплату пенсій ОСОБА_1, як особі, що віднесена до категорії 4 та проживає на території посиленого радіоактивного контролю, у відповідності до ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі починаючи з 06.12.2010року провести ОСОБА_1перерахунок державної пенсії та щомісячну виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у відповідності ст. 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 15% від мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Катеринопільському районі проводити перерахунок пенсій та їх щомісячну виплату з урахуванням положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Звернути рішення до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі ст.4 п. 34 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.01.1993 року.

Копію постанови суду не пізніше наступного дня з дня її ухвалення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя О. < По батькові >?. Шарко