Справа № 2-а-3760/10
Суддя: Манич В. П.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дергачівський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 р. Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого Манич В.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дергачі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Дергачівському районі ківської області про визнання діяльності незаконною та зобов'язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати діяльність УПФУ в Дергачівському районі Харківської області неправомірною; зобов'язати відповідача , починаючи з 01.08.2008р. провести йому перерахунок та виплату пенсій, встановлених ч.І ст.50, ч.4 ст.54, ч.З ст.67 ЗУ „ Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали у наслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи виключно з законодавчо визначеного розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що будучи за рішенням МСЕК інвалідом -ї групи, він віднесений до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин згідно ст.49 ЗУ „ Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи" він має право на отримання державної пенсії, розмір якої у відповідності до ч.4 ст.54 вказаного закону повинен бути не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, розмір якої у відповідності до ст.50 того ж закону, повинен складати 75% мінімальної пенсії за віком.

Призначає, нараховує та виплачує державну та додаткову пенсії йому відповідач по справі Управління пенсійного Фонду України в Дергачівському районі. Втім, у дійсності при призначенні та при визначенні належних йому пенсійних виплат та при визначенні обсягу його прав на їх розмір всупереч п.1 в; Конституції України відповідач керується не законами, а лише підзаконними нормативно-правовими -ми. і тому державна пенсія і додаткова пенсія призначається і нараховується йому відповідачем довгий в набагато меншому розмірі, аніж це передбачено ЗУ „Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи" , на що він неодноразово звертав увагу відповідача у зверненнях.

На цей час він знову звернувся до відповідача про призначення йому державної пенсії та додаткової пенсії право на отримання яких має згідно ч.4 ст. 54 та ст.50 Закону України „Про статус і соціальних хист громадян, які постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно.

На вказане звернення до відповідача йому було відмовлено в належному призначенні державної та додаткової пенсій у розмірах, встановлених законом. Але при цьому відповідачем не були прийняті до уваги такі обставини:

право на отримання державної та додаткової пенсій передбачене ст.50, ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи", тобто у відповідності до п.1 ч.І ст.92 Конституції України, згідно з якою права громадян визначаються виключно законами, а не будь-якими іншими нормативно-правовими актами;

- згідно з ч. 1 ст. 19 ЗУ „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії"" мінімальний розмір пенсії за віком також визначається виключно законами України, а не постановами Кабіненту Міністрів України, на які посилається відповідач.

Оскільки у добровільному порядку прийняти заходи до усунення порушень його прав та здійснити призначення йому державної пенсії і додаткової пенсії належним чином і у належному обсязі відповідач не бажає, то він змушений звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

Після прийнятих Конституційним Судом України рішень №6-рп/2007 від 09.07.2007 р. та №10- рп 2008 від 22.05.2008р. про визнання такими, що не відповідають Конституції (є неконституційними) положень статей законів України про державний бюджет на 2007 та 2008 р.р., якими призупинялись або зносилися зміни у деякі статті Закону України „Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали унаслідок Чорнобильської катастрофи", вказаний закон діє в редакції на кінець 2006 року.

Крім того, згідно постанови уряду №654 від 16.07.2008р. з 01.09.2008р. втратила чинність постанова кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 р., яка вводила розрахунковий розмір 19 гривень 91 копійка, як

ніби то розмір соціального стандарту - мінімальної пенсії за віком, який згідно ч.І ст.19 ЗУ „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" визначається виключно законами України.

Розмір мінімальної пенсії за віком згідно ст.28 ЗУ „Про загальнообов"язкове державне пенсійне 10р.

страхування" встановлюється у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність". Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність , затверджений нормами ЗУ зо Державний бюджет України на відповідний рік.

Ч.4 ст.54 вищевказаного закону законодавець зобов'язав відповідача робити перегляд призначень державної пенсії в мінімальному об'ємі та додаткової пенсії в фіксованому процентному розмірі автоматично, без заяви, не допускаючи отримання ним державної пенсії нижче встановленої мінімальної межі, а додаткової пенсії в розмірі певних процентів від розміру мінімальної пенсії за віком.

На вказану заборгованість з недопризначених та недонарахованих сум поширюються правила позовної давності, передбаченої ч.2 ст.87 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, згідно заяви від 15.02.2010 р. просив справу розглянути за його відсутності, що суд вважає за можливе.

Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області в наданих до суду письмових запереченнях позовні вимоги не визнав і просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, пояснив, що пенсійне забезпечення осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС здійснюється згідно ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796 від 8.02.1991 року, ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003 року _ на підставі Постанов КМУ. Ст.49 Закону №796 закріплює норму у відповідності до якої пенсії особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорії встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію. Державна пенсія особам, віднесеним до 1,2,3,4 категорії призначається у відповідності до ст.54 ЗУ №796, частина 4 якої встановлює, що за бажанням громадянина, пенсії можуть призначатися із заробітку, одержавного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р.р., а частина 4 якої встановлює, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, особам віднесеним до категорії І згідно Закону №796 призначається інвалідам II групи у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Частина 5 та частина 7 ст.54 Закону №796 встановлює, що Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв"язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

На підставі цієї норми Пенсійний Фонд при нарахуванні основної та додаткової пенсії позивачу керувався нормами ПКМУ „Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 03.01.2002 року №1, п.п.а,б, ч.І якої встановлюють , що виходячи з розміру 19 гривень 91 копійки провадиться розрахунок : пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону №796 та додаткової пенсії відповідно до ст.50, передбаченої цим же Законом. УПФ в Дергачівському районі не погоджується з позивачем стосовно застосування для розрахунку додаткової пенсії згідно ст.50 Закону №796 величини мінімальної пенсії за віком встановленої законами України про Державний бюджет України, оскільки ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" закріплює норму, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з Законом „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Стаття 52 ЗУ „Про Кабінет Міністрів України2 встановлює норму у відповідності до якої акти КМУ обов"язкові для виконання. Вважає, що саме Кабінет міністрів України забезпечує проведення політики у сфері соціального захисту, а видані з цього питання постанови і розпорядження є обов"язковими до виконання (ст. 117 Конституції України).

Просить розглянути справу без присутності їх представника .

Суд вважає можливим справу розглянути по суті у відсутності сторін відповідно до ст.122 ч.З КАС України в порядку письмового провадження.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши представлені докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС І категорії, є інвалідом II групи, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області і одержує пенсію по інвалідності на підставі статті 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ.

Відповідно ст.54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів II групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, вихідним критерієм розрахунку державної пенсії виступає мінімальна пенсія за віком , розмір якої, згідно зі статтею 28 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється "в розмірі, визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При розрахунку державної пенсії, передбаченої ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений в законі про Державний

бюджет України на відповідний рік, з урахуванням якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Положення ч.З ст.28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком) для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком, крім мінімальних виплат, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

Суд дійшов висновку щодо застосування до спірних правовідносин ч.І ст.28 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при визначенні розміру пенсії відповідно до ст.50, 54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При цьому слід зазначити, що відповідно до ст.50 „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі - інвалідам II групи (до якої відноситься позивач) - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

При цьому враховується, що ч.З та 4 ст.54 цього Закону було змінено чотирма частинами нового змісту, згідно із Законом України від 28.12.2007р.№І07-УІ щодо нового розміру пенсій для інвалідів з числа осіб постраждалих 1 категорії.

Проте, вищезазначені зміни, внесені підпунктом 15 пункту 28 розділу II ЗУ від 28.12.2007р. №107-/Т визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008.

Також Конституційний Суд України своїм рішенням №10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнав неконституційними положення ЗУ „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів", якими внесено зміни або зупинено на відповідний рік дію статті 48 „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач з 22 травня 2008 року під час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у редакції Закону України від 06.06.1996 р. та статтею 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України , закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами під час вирішення цього спору необхідно застосовувати норми Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 року.

З огляду на це, вбачається порушення прав позивача ОСОБА_2 управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області, що здійснює розрахунки та нарахування розміру пенсії позивачу, які полягали у відмові здійснити перерахунок його пенсії відповідно до заяви ОСОБА_1від 25.08.2009р.(арк.спр.№4,6).

Разом з тим відповідач протягом часу з 01.08.2008 року діяв всупереч вимогам ст.ст.50,54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо виплати позивачу пенсії, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяв здоров'ю, у розмірі інвалідам II групи (до якої відноситься позивач) - 75% мінімальної пенсії за віком.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати необхідно віднести за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 19,152 Конституції України, ст. 48, 50,54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008р., ЗУ „Про Державний бюджет України на 2008 та внесення змін до деяких законодавчих актів України", ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 71,72, 86, 94, 98, 160, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 пенсії всупереч ст.ст. 50, 54 „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 01.08.2008 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням вимог ст.ст. 50,54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо розміру державної(основної) пенсії не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 01.08.2008 року з доплатою недоотриманих сум.

Судові витрати по справі віднести за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в 10 денний строк та подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження .

Суддя В.П. Манич.