Справа № 2а-1670/6636/11
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2011-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6636/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костенко Г.В.,

при секретарі Протас О.М.,

за участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника Прокуратури Полтавської області - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Полтавського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі , Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" до Управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Полтавській області про скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2011 року Полтавський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі , Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Полтавській області про скасування розпорядження № 57 від 06.04.2011 року та визнати дії Управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Полтавській області по забороні ДК "Укргазвидобування" в особі філії ГПУ "Полтавагазвидобування" проведення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку Котелевського родовища протиправними.

Прокурор в обґрунтування своїх вимог зазначав, що Полтавською міжрайонною природоохоронною прокуратурою проведено перевірку, під час якої встановлено, що відповідно до Розпорядження № 57 від 06.04.2011 року, виданого головним державним гірничотехнічним інспектором Колядою Ю.В. Управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці і гірничого нагляду по Полтавській області,яким заборонено ДК "Укргазвидобування" в особі філії ГПУ "Полтавагазвидобування" проведення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку Котелевського родовища. Прокурор вважає, що вказане розпорядження винесено з порушенням вимог чинного законодавства, а дії щодо заборони проводити геологічне вивчення протиправними.

Прокурор просить суд скасувати розпорядження № 57 від 06.04.2011 року та визнати дії Управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Полтавській області по забороні ДК "Укргазвидобування" в особі філії ГПУ "Полтавагазвидобування" проведення геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку Котелевського родовища протиправними.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали вимоги, заявлені в позовні заяві, просять задовольнити позов в повному обсязі. В своїх пояснення представники посилаються на те, спірне розпорядження винесено в порушення вимог чинного законодавства, зазначаючи що 16.05.2011 року від Генеральної прокуратури надійшла вимога про проведення перевірки діяльності ГПУ "Полтавагазвидобування" з питань дотримання вимог Кодексу України про надра, Закону України "Про нафту і газ" та іншого природоохоронного законодавства під час користування нафтогазоносними надрами в межах Полтавської області. В результаті проведених прокуратурою дій та наданих ДК "Укргазвидобування" в особі ГПУ "Полтавагазвидоюування" документів, було виявлено, що у звязку із винесенням спірного розпорядження, яким було заборонено дослідно-промислова експлуатація Котелевського родовища склалася небезпечна ситуація для діяльності підприємства, оскільки зупинення виробничих обєктів може завдати загрозу життю інших людей або загрозу екологічної катастрофи чи інших надзвичайних подій.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, в наданих суду запереченнях, які знаходяться в матеріалах справи відповідач посилався на те, що проведення оперативної перевірки ГПУ "Полтавагазвидобування" було встановлено, що термін дії спеціального дозволу на користування надрами Котелевського родовища, виданого ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" закінчився 06.04.2011 року. За результатами перевірки був складений акт № 53.11-20А від 06.04.2011 року. На підставі акту перевірки було винесено припис № 53.44-20П від 06.04.2011 року, яким встановлено порушення вимог ст. 26 Кодексу України про Надра та запропоновано розробити план заходів щодо усунення виявлених порушень законів та інших нормативних актів про охорону праці (охорону надр), про усунення порушень та виконання заходів проінформувати Держгірпромнагляд до 06.05.2011 року. На підставі вказаних документів 06 квітня 2011 року відповідачем винесено розпорядження № 57, яким заборонено проведення геологічних вивчень на Котелевському родовищі.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

06 квітня 2011 року Управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Полтавській області була проведена оперативна перевірка ГПУ "Полтавагазвидобування" щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів охорону праці (охорону надр). В ході проведення перевірки відповідачем було встановлено порушення вимог ст. 26 Кодексу України про Надра, а саме право користування надрами припиняється у разі закінчення встановленого строку користування надрами 06.04.2011 року закінчився термін дії спеціального дозволу на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислова розробка Котелевського родовища.

За результатами перевірки був складений акт № 53.11-20А від 06.04.2011 року. На підставі акту перевірки було винесено припис № 53.44-20П від 06.04.2011 року, яким встановлено порушення вимог ст. 26 Кодексу України про Надра та запропоновано розробити план заходів щодо усунення виявлених порушень законів та інших нормативних актів про охорону праці (охорону надр), про усунення порушень та виконання заходів проінформувати Держгірпромнагляд до 06.05.2011 року.

На підставі вказаних документів 06 квітня 2011 року відповідачем винесено розпорядження № 57, яким заборонено проведення геологічних вивчень на Котелевському родовищі.

Полтавській міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" про скасування розпорядження № 57 від 06.04.2011 року та визнання дій протиправними.

Завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій Дочірня компанія "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" є юридичною особою. Засновником Компанії є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яка створена на виконання Указу Президента України від 15.02.1998 року № 151 "Про реформування нафтогазового комплексу України" та постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 року № 474 "Про утворення Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Отже, ДП "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" є юридичною особою, має самостійні баланси, рахунки в банківських установах, володіє, користується і розпоряджається належним йому на праві власності майном, може набувати майнових і особистих немайнових прав, укладати з іншими суб'єктами підприємницької діяльності та громадянами договори, бути позивачем або відповідачем у суді.

Представниками ДП "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в особі філії ГПУ "Полтавагазвидобування" в судовому засіданні зазначено, що спірне розпорядження вони отримали 06.04.2011 року, ні в порядку оскарження до вищестоящої інстанції, ні в судовому порядку вказане розпорядження не було оскаржено.

Як зазначили представники позивача, підприємством велась переписка з відповідачем, інших дій з їхньої сторони не вчинялись.

15 квітня 2011 року позивач звернувся до Прокуратури Полтавської області зі зверненням щодо законності прийняття посадовими особами Управління Держгірпромнагляду області рішень про заборону проведення геологічного вивчення, у тому числі ДПР, в межах Ливенської площі та Котелевського родовища.

Досліджуючи правомірність звернення Прокуратури з позовною заявою в інтересах держави в особі ДП "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" в особі філії ГПУ "Полтавагазвидобування" до суду, суд зазначає наступне.

З змісту позовної заяви вбачається, що прокурор звернувся з позовом в інтересах держави, у порядку ст. 60 КАС України. При цьому, в тексті позову наведені доводи стосовно опротестування ним актів органу місцевої ради та містяться посилання як на ч. 2 ст. 20, так і на ст. ст. 361, 37 Закону України "Про прокуратуру". Прокурором не обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави та не визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Частинами 1 та 2 ст. 60 КАС України передбачено, що у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, прокурор, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах. Прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Статтею 361 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Формами представництва є, зокрема, звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

У Рішенні Конституційного суду України від 08.04.1999р. №3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст.2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в судах) зазначено, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інше) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, захист усіх суб'єктів права власності та господарювання, тощо.

Однак, у своєму позові прокурор не зазначив і в судовому засіданні його представник не вказав в чому полягають порушення оспорюваними рішеннями інтересів саме держави України , або які конкретні загальнодержавні інтереси були ними порушені.

З аналізу приписів Кодексу адміністративного судочинства України (пункт 4 частини першої статті 17, пункт 5 частини четвертої статті 50, стаття 104) вбачається, що суб'єкт владних повноважень має право на звернення з позовом до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про прокуратуру" протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи. У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення його у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права. Протест прокурора зупиняє опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору. У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним у 15-денний строк з моменту одержання ним повідомлення про відхилення його протесту.

Таким чином, прокурор може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадку, визначеному частиною четвертою статті 21 Закону України "Про прокуратуру". В інших випадках прокурор при зверненні до суду здійснює представницькі функції, а тому в позовній заяві повинен визначити підстави представництва у суді інтересів громадянина або держави, особу чи орган, які представляє.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог Полтавського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі, Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" до Управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду по Полтавській області про скасування розпорядження - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 26 серпня 2011 року.

Суддя Г.В. Костенко