Справа № 2а-4245/10/0570
Суддя: Горбенко К.П.
Дата ухвалення: 2010-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мозгова Н.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2010 року справа №2а-4245/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Горбенко К.П.

суддів Шаптала Н.К., Попова В.В.,

при секретарі Турко І.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу Красноармійської обґєднаної державної податкової інспекції на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року по адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Красноармійської обґєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.11.2009р. №/1,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду з позовом до Красноармійської обґєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.11.2009р. №/1. Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що за результатами роботи за 3 квартал 2006 рік перевищення розміру доходу понад 500 тис. грн. не відбулось, а відповідачем при перевірці не враховані всі документи та обставини.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року позовні вимоги задоволені повністю: скасовано податкове повідомлення рішення Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції від 06.11.2009 року № /1, яким визначено суму податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 119317,13 грн.

Відповідач не погодився з даною постановою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій просив постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування апеляційної скарги посилався на те, що позивач знаходилась на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності і сплачувала єдиниий податок, у третьому кварталі 2006р. (вересень) перевищила граничний обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), встановлений Указом Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва" №727/98 від 03.07.98р. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що позивачем в порушення вимог ст.13, ст.14 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", п. 19.1 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в періоді, що перевірявся на загальну суму 119317,13грн. Сума перевищення повинна оподатковуватись за загальними правилами, що узгоджується зі ст.4 вищевказаного Указу.

Колегія суддів заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріалами справи за доводами апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути скасована.

До такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач зареєстрована як фізична особа підприємець та перебуває на податковому обліку у Красноармійській обєднаній державній податковій інспекції.

Красноармійською обєднаною державною податковою інспекцією проведено планову виїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2006 року по 31.03.2009 року.

За результатами перевірки було складено акт від 15.06.2009 року за № 638-17-313-2-, згідно якого встановлено порушення ст.13, ст.14 розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №13-92 «Про прибутковий податок з громадян», п.19.1 ст.19 Закону України від 22.05.2003 року№889- ІV «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в періоді, що перевірявся на загальну суму 119422,86 грн., у тому числі 2006 рік в сумі 16013,14 грн., 2007 рік в сумі 61363,07 грн., 2008 рік в сумі 42046,65 грн.

За результатами апеляційного узгодження відповідачем по справі прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 06.11.2009 року за № /1, відповідно до якого позивачу визначено податкове зобовязання з податку з доходів фізичних осіб в сумі 119317, 13 грн.

Судом першої інстанції встановлено, та це не заперечувалось сторонами в суді першої та апеляційної інстанцій, що з 01.10.2006 року по 22.07.2008 року позивач працювала на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, сплачувала єдиний податок.

Перевіркою повноти визначення обсягу виручки від надання послуг за період з 01.01.2006р. по 22.07.2008 року податковим органом встановлено завищення обсягу виручки на загальну суму 1142729 грн., в тому числі у 2006 році в сумі 61553 грн., 2007 році в сумі 367807 грн., 2008 році в сумі 713369 грн.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, виходив з того, що оскільки позивач в періоді, за який донараховано податок з доходів фізичних осіб, мав статус платника єдиного податку, то донарахування податку з доходів фізичних осіб у сумі 119317,13 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення № /1 є неправомірним.

Колегія суддів не може погодитись з такою позицією суду першої інстанції та зауважує наступне.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України №727/98 від 03.07.1998 року «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджуються для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Статтею 5 вказаного Указу Президента України передбачено, що в разі порушення вимог, встановлених статтею 1 цього Указу, платник податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

У той же час зазначений Указ Президента України не містить положень, які б регулювали питання оподаткування сум, що перевищують граничних обсяг виручки, встановлений законодавцем, у звґязку з чим оподаткування доходів, отриманих платником єдиного податку з порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування, повинно здійснюватися із застосування правил загальної системи оподаткування.

Одже, судом першої інстанції не враховано той факт, що позивачем було порушено вимоги ст.13, ст.14 розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян", п. 19.1 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в періоді, що перевірявся на загальну суму 119317,13грн.

Крім того, апелянт посилається на порушення вимог процесуального права при винесенні постанови судом першої інстанції, а саме той факт, що ним не було прийнято як доказ акт перевірки Красноармійської ОДПІ від 31.10.2005р., довідку державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька від 27.02.2009р. про результати документальної невиїзної перевірки ВАТ "ДОПАС" щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ОСОБА_4.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта та вважає, що вищевказані письмові докази доводять факт завищення обсягу виручки позивачем та є належними доказами у справі.

У зв?язку з викладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану постанову з порушенням норм матеріального права, що відповідно до вимог статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлює скасування постанови суду першої інстанції, а у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Красноармійської обґєднаної державної податкової інспекції на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року по адміністративній справі № 2-а-4245/10/0570 задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2010 року по адміністративній справі № 2-а-4245/10/0570 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Красноармійської обґєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.11.2009р. №/1 - скасувати.

Прийняти нову постанову:

У задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Красноармійської обґєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.11.2009р. №/1 відмовити у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини постанови постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 31.08.2010р. Повний текст постанови виготовлено 05.09.2010р.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Колегія суддів: