Справа № 816/2194/15
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

14 вересня 2015 рокум. ПолтаваСправа № 816/2194/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кулик-Куличок О.Л.,

представника позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у попередньому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа - Власівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області про скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа - Власівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області про скасування наказу №1651 СГ від 10.07.2014 про надання в користування земельної ділянки кадастровий номер :00:016:0011 площею 5,2433 га іншій особі (з урахуванням уточненої позовної заяви від 13.08.2015 року) /а.с. 41 - 44/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року провадження у справі за даним адміністративним позовом відкрито та призначено попереднє судове засідання на 14 вересня 2015 року.

У попередньому судовому засіданні 14 вересня 2015 року представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України /а.с. 55 - 56/.

В обґрунтування зазначеного клопотання представник відповідача посилався на те, що наказом № 1651-СГ від 10.07.2014, який є предметом спору у справі, земельна ділянка передана у користування іншій особі, а тому оспорювання правомірності набуття цією особою земельної ділянки підлягає вирішенню в порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Представники позивача у попередньому судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували.

Представник третьої особи у попереднє судове засідання не з'явився, хоча у матеріалах справи наявні докази того, що він належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Оцінивши доводи заявленого представником відповідача клопотання, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держземагентства у Полтавській області від 10.07.2014 № 1651-СГ, який є предметом спору у справі, затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Власівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та надано гр. ОСОБА_5 земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :00:016:0011, загальною площею 5,2433 га ріллі для ведення фермерського господарства в довгострокову оренду терміном на 21 рік, в адміністративних межах Власівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області /а.с. 58/.

На підставі вказаного наказу Головним управлінням Держземагентства у Полтавській області та гр. ОСОБА_5 укладено договір оренди землі від 14.07.2014 /а.с. 59 - 64/.

Право оренди земельної ділянки із кадастровим номером :00:016:0011 зареєстровано за гр. ОСОБА_5 30.09.2014, про що свідчить витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.09.2014 /а.с. 69/.

Відповідно до положень статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, гр. ОСОБА_5 набув права оренди на земельну ділянку із кадастровим номером :00:016:0011 площею 5,2433 га на території Власівської сільської ради Зінківського району Полтавської області.

Згідно із частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб'єкт владних повноважень позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Водночас у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного суду України від 24.02.2015 у справі № 21-34а15 (реєстраційний номер судового рішення 43075090).

У постанові ВСУ від 24.02.2015 зауважено, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що гр. ОСОБА_5 набув права оренди на земельну ділянку із кадастровим номером :00:016:0011 площею 5,2433 га на території Власівської сільської ради Зінківського району Полтавської області, передану йому згідно із наказом №1651 СГ від 10.07.2014, який вичерпав свою дію після реалізації, подальше оспорювання правомірності набуття ним спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 про скасування наказу №1651 СГ від 10.07.2014 не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства України, натомість може бути розглянутий місцевим загальним судом згідно норм Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

В силу положень пункту 3 частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про закриття провадження у справі за наслідками підготовчого провадження у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника відповідача та закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа - Власівська сільська рада Зіньківського району Полтавської області, про скасування наказу.

Роз'яснити позивачу право звернення із позовом до місцевого загального суду в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 21 вересня 2015 року.

Суддя М.В. Довгопол