Справа № 816/3909/15
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. ПолтаваСправа № 816/3909/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області до Державного Миргородського гренажного заводу про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного Миргородського гренажного заводу про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії, призначеної за списком №2, за липень-серпень 2015 року у розмірі 2459,52 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідач не погашає заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2, яка виникла за липень - серпень 2015 року в розмірі 2459,52 грн. Оскільки вказана сума витрат не була сплачена відповідачем самостійно, ця сума підлягає стягненню у судовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про проведення розгляду справи без участі його представника /а.с.21/.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про проведення розгляду справи без участі його представника. Зазначив що позовні вимоги визнає у повному обсязі /а.с.24/.

Судом визнано за можливе розглядати справу за даної явки на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, в порядку статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Державний Миргородський гренажний завод () з 25 вересня 1996 року зареєстроване як юридична особа (а.с.13). Відповідач перебуває на обліку в УПФУ в м. Миргороді та Миргородського району Полтавської області з 31 липня 1996 року (а.с.6).

Із матеріалів справи вбачається, що на підприємстві відповідача працювала особа, якій призначено пенсії на пільгових умовах, а саме: ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 06 грудня 1991 року № 1788-XII, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування діяв Закон України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26 червня 1997 року №400/97-ВР.

Відповідно до частини четвертої пункту 1 статті 2 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування від 26 червня 1997 року №400/97-ВР для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно зі статтею 3 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору, визначені у частині другій цієї статті, сплачують до Пенсійного фонду України у порядку, визначеному законодавством України.

Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлено ставку на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об'єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Отже, відповідач зобов'язаний відшкодовувати органам Пенсійного фонду суми фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по спискам № 2 за ставкою 100 % розміру виплаченої пенсії.

Тому, відповідач зобов'язаний відшкодовувати позивачу витрати на виплату та доставку пенсій, призначених за списком № 2, за період липень - серпень 2015 року у розмірі 2459,52 грн, що підтверджується розрахунком суми заборгованості відповідача (а.с.7).

Процедура відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій встановлена Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663 (далі по тексту Інструкція).

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

На виконання вимог Інструкції, Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області на адресу відповідача направлені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с.8-9), докази надіслання/отримання яких наявні в матеріалах справи (а.с.10).

Згідно пункту 6.8. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідач порушив порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, встановлений вище згадуваною Інструкцією та не відшкодував дані витрати, внаслідок чого за період липень - серпень 2015 року виникла заборгованість в загальному розмірі 2459,52 грн.

Склад витрат та їх фактичне понесення позивачем підтверджується витягом з картки особового рахунку відповідача (а.с.7).

Відповідно до статті 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Згідно частини 3 статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Підстав для неприйняття визнання відповідачем адміністративного позову судом не встановлено.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області до Державного Миргородського гренажного заводу про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій задовольнити.

Стягнути з Державного Миргородського гренажного заводу код () на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 2 за період липень - серпень 2015 року в розмірі 2459 /дві тисячі чотириста п'ятдесят дев'ять/ гривень 52 /п'ятдесят дві/ копійки на рахунок 0441 у філії Полтавського облуправління АТ "Ощадбанк", МФО, .

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко