Справа № 826/6883/15
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6883/15 Головуючий у 1-й інстанції: Арсірій Р.О. Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

17 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіГубської О.А.
суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О.
при секретарі судового засіданняНечай Ю.О.
за участю:
позивача ОСОБА_5
представника позивачаОСОБА_6
представника відповідача (ВКДКА)Христової М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 20 березня 2014 року про залишення її скарги на рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 27 листопада 2014 без задоволення; визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва від 27 листопада 2014 року у дисциплінарній справі відносно адвоката ОСОБА_8 та зобов'язати розглянути її скаргу із дотриманням вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, та ухвалити постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання з'явилися позивач та його представник, апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача - ВКДКА до суду з'явився, проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача - КДКА м. Києва до суду не з'явився, хоча він був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, постанова суду - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 20 січня 2014 року у справі № 2/760/698/14, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 квітня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення.

Під час розгляду названої справи та її перегляду у порядку апеляційного та касаційного провадження представником позивачів - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 був адвокат ОСОБА_8.

ОСОБА_5 вважаючи, що ОСОБА_8 протиправно, без належних документів представляв інтереси вказаних осіб, звернулася зі скаргою до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва (далі - КДКА м. Києва).

Рішенням дисциплінарної палати КДКА м. Києва від 27 листопада 2014 року відмовлено у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_8.

За результатами оскарження позивачем вказаного рішення до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (далі - ВКДКА України), рішенням ВКДКА від 20.03.2015 року за № ІІІ-007/2015 скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а рішення дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва від 27.11.2014 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням ВКДКА від 20.03.2015 року № ІІІ-007/2015 та рішенням ДП КДКА м. Києва від 27.11.2014 року, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, окружний адміністративний суд виходив з того, що відповідачі діяли на підставі та у межах наданих законом повноважень, крім того суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача, що на стадії проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката така перевірка проведена поверхнево, а також щодо порушення адвокатом ОСОБА_8 правил адвокатської етики або присяги адвоката, оскільки такі не знайшли підтвердження належними та допустимими в розумінні статті 70 КАС України доказами.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду та доводам апелянта, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки.

При цьому, в силу приписів другої частини названої норми не допускається зловживання правом на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, у тому числі ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав, і використання зазначеного права як засобу тиску на адвоката у зв'язку із здійсненням ним адвокатської діяльності.

За правилами статті 38 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" заява (скарга) щодо поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, реєструється кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та не пізніше трьох днів з дня її надходження передається до дисциплінарної палати.

Член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури за дорученням голови палати проводить перевірку відомостей, викладених у заяві (скарзі), та звертається до адвоката для отримання письмового пояснення по суті порушених питань.

Під час проведення перевірки член дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури має право опитувати осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань, фізичних осіб необхідну для проведення перевірки інформацію, крім інформації з обмеженим доступом.

За результатами перевірки відомостей членом дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури складається довідка, яка має містити викладення обставин, виявлених під час перевірки, висновки та пропозиції щодо наявності підстав для порушення дисциплінарної справи.

Заява (скарга) про дисциплінарний проступок адвоката, довідка та всі матеріали перевірки подаються на розгляд дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Рішення про порушення дисциплінарної справи з визначенням місця, дня і часу її розгляду чи про відмову в порушенні дисциплінарної справи надсилається або вручається під розписку адвокату та особі, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. До рішення про порушення дисциплінарної справи, яке надсилається або вручається адвокату, додається довідка члена дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, складена за результатами перевірки.

Рішення про порушення дисциплінарної справи або про відмову в порушенні дисциплінарної справи може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду.

Порядок розгляду дисциплінарної справи та прийняття у ній рішення визначено положеннями статей 40, 41 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до статті 42 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат чи особа, яка ініціювала питання про дисциплінарну відповідальність адвоката, має право оскаржити рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня його прийняття до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури або до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дії.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури протягом десяти днів з дня отримання заяви (скарги) витребовує матеріали дисциплінарної справи у відповідної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та забезпечує розгляд скарги на рішення у дисциплінарній справі протягом тридцяти днів з дня одержання матеріалів дисциплінарної справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 17 вересня 2014 звернулася зі скаргою щодо незаконних дій адвоката ОСОБА_8 до дисциплінарної палати Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, яку мотивовано незаконними діями адвоката.

Членами дисциплінарної палати КДКА м. Києва проведена перевірка скарги ОСОБА_5, в ході якої отримано письмові пояснення від адвоката ОСОБА_8, вивчено документи, що були додані до скарги, та пояснень адвоката.

З наведеного вище, судовою колегією встановлено, що відповідачі, під час розгляд скарги позивача діяли відповідно до вимог наведених вище положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Рішенням дисциплінарної палати КДКА м. Києва від 27.11.2014 року, яке залишено без змін рішенням ВКДКА від 20.03.2015 № ІІІ-007/2015, відмовлено у порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_8 за відсутністю ознак дисциплінарного проступку та підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Зі змісту скарги позивача вбачається, що в обґрунтування власних доводів вона посилається на порушення адвокатом ОСОБА_8 правил адвокатської етики (надання правової допомоги без оформлення договорів та використання сумнівної довіреності), під час судового розгляду цивільної справи № 2/760/698/14.

Відповідно до статті 34 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком адвоката є: 1) порушення вимог несумісності; 2) порушення присяги адвоката України; 3) порушення правил адвокатської етики; 4) розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5) невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов'язків; 6) невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7) порушення інших обов'язків адвоката, передбачених законом.

Не є підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесення судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта, скасування або зміна судового рішення або рішення іншого органу, винесеного у справі, в якій адвокат здійснював захист, представництво або надавав інші види правової допомоги, якщо при цьому не було вчинено дисциплінарного проступку.

За правилами статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені Законом, Правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно з частинами 1-3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Позивач посилається на відсутність у адвоката ОСОБА_8 підстав для представництва інтересів ОСОБА_9 та ОСОБА_13 зокрема під час розгляду цивільної справи 2/760/698/14.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені зокрема довіреністю фізичної особи.

Частиною 2 цієї норми встановлено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання

Згідно з частиною 4 статті 42 ЦПК повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_9 та ОСОБА_13 відповідно 24 вересня 2012 року та 26 вересня 2012 року видали адвокату ОСОБА_8 довіреності для представництва їх інтересів, які є нотаріально посвідчені відповідно приватним нотаріусом КМНО Бовбалан Н.Р. та нотаріусом НО Санкт-Петербургу Таракановським Л.Ф.

При цьому, судом встановлено, що дані довіреності чинні станом на час розгляду справи та не скасовані особами, що їх видали.

Таким чином, враховуючи, що довіреності є самостійними письмовими документами, що підтверджують повноваження представника, ОСОБА_16 мав підстави реалізувати повноваження передбачені довіреностями, а тому адвокат представляючи інтереси своїх клієнтів в рамках цивільної справи № 2/760/698/14 був належним представником та діяв відповідно до вимог законодавства.

Крім того, суд першої інстанції небезпідставно звернув увагу, що зазначеним фактам також надано правову оцінку судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій, які допустили в якості представника до провадження адвоката ОСОБА_16, що підтверджено відповідними прийнятими рішеннями на користь клієнтів адвоката ОСОБА_9 та ОСОБА_13

Крім того, судова колегія враховує, вибрана правова позиція адвоката ОСОБА_16 була підтримана його клієнтами ОСОБА_9 та ОСОБА_13, що підтверджується написаними нотаріально-посвідченими заявами його клієнтів до суду першої інстанції та запереченнями на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.

Стосовно тверджень позивача, що ОСОБА_17 не мав права укладати договір про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_9, ОСОБА_13, колегія суддів такі доводи оцінює критично, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 1 жовтня 2013 року між адвокатським об'єднанням "Адвокатська група сприяння бізнесу", де адвокат ОСОБА_16 є головою об'єднання та громадянином ОСОБА_17, який діяв в інтересах своєї дружини ОСОБА_9, було укладено договір № 01/10-13 про надання правової допомоги, предметом якого було усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Положеннями частини 4 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» прямо передбачено, що договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

Позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_17, укладаючи договір з юридичною фірмою діяв не в інтересах вказаних осіб, або що укладення такого договору суперечило їх волі.

Крім того, як було зазначено вище, вибрана правова позиція адвоката ОСОБА_16 була підтримана його клієнтами ОСОБА_9 та ОСОБА_13, що підтверджується написаними нотаріально-посвідченими заявами його клієнтів до суду першої інстанції та запереченнями на апеляційну скаргу до суду другої інстанції.

Посилання на експертний висновок за результатами експертного почеркознавчого дослідження, згідно з яким дві довіреності на ім'я адвоката від гр. ОСОБА_13 від 26.09.2012 року та від 25.05.2014 року підписи виконані різними особами, суд обґрунтовано відхилив, з огляду на відсутність рішень компетентних органів про підроблення адвокатом вказаних довіреностей.

Крім того, зазначені обставини не підтверджують вчинення адвокатом протиправних дій, оскільки в матеріалах відсутні докази, які б підтверджували те, що саме адвокатом здійснено підроблення даних довіреностей, і вході розгляду справи не встановлено, що адвокат має відношення до виготовлення цих довіреностей в цілому.

Відповідно до частини 3 статті 6 Правил адвокатської етики, які затверджено Установчим З'їздом адвокатів України 17.11.2012 (далі по тексту - Правила), адвокат зобов'язаний не допускати у своїй професійній діяльності компромісів, що впливали б на його незалежність з метою догодити клієнту, якщо такі компроміси розходяться із законними інтересами клієнта та перешкоджають належному здійсненню адвокатської діяльності.

Згідно з частиною 2 статті 11 Правил, адвокат зобов'язаний надавати правову допомогу клієнта, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, досконалість в урахуванні всіх обставин, що стосується доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

За змістом частини 1 статті 8 Правил, адвокат зобов'язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнтів перед своїми власними інтересами, інтересами колег, партнерів, співробітників, законних представників клієнтів або їх опікунів, піклувальників та інших осіб, а також перед будь-якими іншими міркуваннями.

Відповідно до частини 2 статті 27 Правил, адвокат зобов'язаний використати всі розумно необхідні і допустимі йому законні засоби для надання ефективної правової допомоги клієнту, здійснення його захисту або представництва.

В матеріалах вищевказаної справи відсутні належні та допустимі, в розумінні статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, докази, на підтвердження того, що адвокат ОСОБА_8, порушив правила адвокатської етики або присягу адвоката.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача з огляду на їх необгрунтованість та недоведеність.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач не наводить доводів з приводу порушення відповідачами встановленої законом процедури розгляду скарг та прийняття відповідних рішень за наслідками їх розгляду.

Звернення до суду з даним позовом фактично обумовлено незгодою із самими рішеннями відповідачів.

З цього приводу, апеляційний суд вважає, що вирішення питання щодо наявності або відсутності підстав для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності знаходиться у виключній компетенції спеціально уповноваженого органу - дисциплінарної палати кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, що слідує з аналізу положень розділу VI Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком окружного адміністративного суду м.Києва про відмову у задоволенні позову, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України та Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст ухвали виготовлено 21 вересня 2015 року

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.