Справа № 1304/10213/12
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2012-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2012 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про зобовязання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про зобовязання виплатити надбавку до пенсії, як реабілітованому громадянину у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком відповідно до пункту г ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням положень ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Просить зобов'язати відповідача провести перерахунок надбавки до пенсії як реабілітованому громадянину починаючи з 01.01.2012 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що вона належить до категорії громадян, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, і які мають право на підвищення до пенсії в розмірі 25% мінімальної пенсії за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, які втратили працездатність. Оскільки, їй як реабілітованому українському громадянину виплачується надбавка у твердому розмірі 43,52 грн., що є нижче розміру, встановленого п.г ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення, а тому просить позов задовольнити.

У відповідності до положень ст. 183-2 КАС України сторони в судове засідання не викликалися.

Представник відповідача подав до суду заперечення, в яких посилається на те, що відповідно до постанови КМУ від 16.07.2008 року №654 Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян встановлено, що з 01.09.2008 року, громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачують замість пенсії, проводиться підвищення в розмірі 54 грн.40 коп., а членам їх сімей, яких було примусово переселено -43,52 грн., оскільки позивач є членом сім'ї політично репресованого, згодом реабілітованого, а тому їй виплачується надбавка в розмірі 43,52 грн. Окрім цього, вважає, що посилання позивача на те, що визначення розміру мінімальної пенсії за віком проводиться виходячи з рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, суперечить нормі ч.3 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування, де вказано, що такий застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з вищевказаним законом. Просить в задоволенні позову відмовити.

А тому вважаю, що справу слід розглянути одноособово в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, вважаю, що адміністративний позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.99 ч.1,2 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів

Як вбачається із ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за завою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Львова про стягнення недоплаченої надбавки до пенсії, як реабілітованому громадянину, в частині вимог поза межами шестимісячного строку звернення до суду слід залишити без розгляду.

Як вбачається з довідки про реабілітацію від 26.01.1993 року №4/4-169 ОСОБА_2 21.10.1947 року із села Сердиці Пустомитівського району Львівської області за рішенням особливої наради при МДБ СРСР від 23.01.1948 року виселена на спецпоселення в Кемерівську область, з якого звільнена 03.03.1960 року та на підставі ст. 3 Закону України Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні від 17.04.1991 року реабілітована.

Згідно з свідоцтвом про шлюб № 072435, 01.10.2007 року уклала шлюб з ОСОБА_3 та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Відповідно до п.г ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення призначені пенсії підвищуються громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Львова та отримує підвищення до пенсії у розмірі 43,52 грн. відповідно до підпункту 2 пункту 4 постанови КМУ від 16.07.2008 року №654 Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, як член сім'ї, а не громадянин, який необґрунтовано зазнав політичних репресій і згодом був реабілітований.

Отже, підвищення до пенсії в розмірі 43 грн. 52 коп., яке щомісячно виплачується відповідачем позивачу як члену сім'ї політично репресованого, згодом реабілітованого і якого було примусово переселено, виплачується у розмірі меншому, ніж передбачено законом.

Відповідно до положень ст. 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З урахуванням наведеного та виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд вважає, що при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачу, як особі, що необґрунтовано зазнала політичних репресій і згодом була реабілітована, підлягає застосуванню п. г ст.77 Закону України Про пенсійне забезпечення від 15 травня 1992 року, з наступними змінами і доповненнями, а не постанови КМУ від 16.07.2008 року №654 Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що позивач не має права на перерахунок надбавки до пенсії як реабілітована так як стоїть на обліку у відділенні Пенсійного Фонду як член сім'ї реабілітованого, оскільки згідно представленої довідки про реабілітацію від 25.07.1990 року №4/4-968 така у відповідності до вимог ст. 3 Закону України Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні визнана реабілітованою.

Доводи відповідача про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, тому цей розмір не може застосовуватись для інших розрахунків (доплат, підвищень, дотацій, надбавок) є безпідставними, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання підвищення розміру пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено п. г ст.77 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Таким чином, оскільки відповідач без законних підстав не здійснив виплату належної соціальної виплати, чим порушує законні права позивача, тому слід зобов'язати відповідача усунути порушення прав позивача шляхом проведення нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії як реабілітованому громадянину, в розмірі передбаченому п. г ст.77 Закону України Про пенсійне забезпечення із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком встановленої ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування.

Керуючись ст.ст. 7-12, 86, 128, 161, 162, 167 КАС України, ст.ст. 8, 22 Конституції України, ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення, ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Шевченківському районі м. Львова здійснити перерахунок надбавки до пенсії і проводити відповідні виплати позивачу ОСОБА_1, як реабілітованому громадянину, в розмірі передбаченому п. г ст.77 Закону України Про пенсійне забезпечення із розрахунку 25 % мінімальної пенсії за віком встановленої ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування починаючи з 08.05.2012 року з урахуванням попередніх виплат.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України у Шевченківському районі м. Львова на користь ОСОБА_1 32.19 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отрмання копії постанови.

Суддя О.Р.Юрків.