Справа № 2а-7087/10/0570
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Папазова Г.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року справа №2а-7087/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Нікуліна О.А.,

суддів: Губської Л.В., Юрко І.В.,

при секретарі: Дегтярьовій А.М.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3 за договором від 20.07.2010р.,

представника відповідача: ОСОБА_1»янця В.В. за довіреністю від 08.09.2009р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Донецького апеляційного адмінітратвного суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Авдіївці Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2010 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Авдіївці Донецької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2010 року № /0, /0,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Авдіївці Донецької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2010 року № /0, /0. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що не погоджується з висновками, викладеними в акті перевірки від 01 березня 2010 року № 33/17/НОМЕР_1 щодо оподаткування суми перевищення граничного розміру виручки від реалізації продукції (робіт, послуг) на спрощеній системі оподаткування у розмірі 500000,00 грн. Даний факт був встановлений відповідачем при перевірці операцій на його поточному банківському рахунку. При цьому податковою інспекцією прийняті до уваги ті суми, що надходили на рахунок без врахування їх юридичної природи. Тобто усі суми відповідачем обліковані як виручка від реалізації продукції. Проте частина з цих коштів була отримана в позику від фізичних осіб в готівковій формі та внесена ним на банківський рахунок для здійснення в подальшому безготівкових платежів при здійсненні підприємницької діяльності.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2010 року позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_2 задоволені у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДПІ у м. Авдіївці Донецької області, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2010 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що під виручкою розуміється сума, фактично отримана субєктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (і) до каси за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг). Таким чином, змінюючи систему податкового обліку та звітності, слід урахувати розмір коштів, які фактично отримані платником податків або надійшли на його рахунок. У звязку з порушенням вимог ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва» від 3 липня 1998 року № 727/98 в частині перевищення обсягу виручки 500 тис. грн. ПП ОСОБА_2 втратив право на застосування спрощеної системи оподаткування, тому повинен був перейти на загальну систему оподаткування. Перевіркою були використані виписки банку про рух грошових коштів на рахунку платника податків та звіти платника єдиного податку за перевіряємий період. Перевіркою було встановлено, що ПП ОСОБА_2 до обсягу виручки від реалізації продукції (робіт, послуг) надходження в готівковій формі зарахував частково, не відобразивши, таким чином, реальну картину отриманих доходів. Врахувавши розмір коштів, які фактично надійшли на рахунок ОСОБА_2, податковою були винесені повідомлення-рішення за платежами з податку на додану вартість та з податку з доходів фізичних осіб. Вважали свої дії правомірними.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а позивач та його представник заперечували проти апеляційної скарги , просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено і це вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований 02.10.1995 року як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію В00 № 182698, здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування.

01.03.2010 року Державною податковою інспекцією у.м.Авдіївці Донецької області було проведено планову перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2007 р по 31.12.2009 р. За результатами перевірки складено акт № 33/17/27/08003535 (а.с.11-25), на підставі якого відповідачем прийняті податкові повідомлення рішення від 12 березня 2010 року № /0, яким позивачу нарахований податок з доходів фізичних осіб в сумі 33341,92 грн. та № /0, яким позивачу нарахований податок на додану вартість в загальній сумі 52650,95 грн., в тому числі 34420,63 грн. за основним платежем, 18230,32 грн. штрафні санкції.

Під час перевірки відповідачем була перевірена Книга ф. 10 № 197 від 09.12.2009 р., в якій містяться дані обсягу виручки за період з 01.10.2009 року по 31.12.2009 року, при цьому Книга ф. 10 за період з 01.01.2007 року по 30.09.2009 року не була надана у звязку з її втратою, про що свідчить лист Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області № 1545 від 22.02.2010 року про факт крадіжки у ОСОБА_2 особистих речей, а саме: видаткових накладних, договорів, книги ф. 10.

Також, позивачем для перевірки були надані виписки по рахунку № 5001 Донецької філії КБ «ПриватБанк» за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року. Таким чином для визначення обсягу виручки за період з 01.01.2007 р. по 31.12.2009 р. було використано виписки з банку про рух грошових коштів на рахунку платника податку та звіти платника єдиного податку за перевіряємий період.

При проведенні перевірки було встановлено, що позивачем до обсягу виручки від реалізації продукції (робіт, послуг) за 2007 р. надходження у безготівковій формі на суму 342501,64 грн. зараховані у повному обсязі, а у готівковій частково, а саме: згідно з виписками банку за 2007 рік надходження складають 365653,00 грн., з яких до складу обсягу виручки включено лише 62164,36 грн.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 3 липня 1998 року N 727/98 (надалі - Указ), встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Згідно з виписками банку про рух грошових коштів встановлено, що за період з 01.01.2007 р. по 31.09.2007 р. на розрахунковий рахунок ПП Криворотько надійшли кошти у сумі 514531,11 грн., а за період з 01.01.2009 р. по 30.09.2009 р. 584184,90 грн.

Відповідно до статті 5 Указу, у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Інших наслідків порушення вимог, установлених статтею 1 наведеного Указу, не передбачено.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції з приводу того, що, оскільки позивач у періоді, що перевірявся, знаходився на спрощеній системі оподаткування і сплатив єдиний податок, то він не є одночасно платником податку з доходів фізичних осіб та податку на додану вартість за цей період.

Відповідно до ст.6 Указу, суб»єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість (для фізичних осіб суб»єктів малого підприємництва).

Судова колегія також погоджується з тим, що сам факт перевищення обсягу виручки позивачем є не доведеним, оскільки відповідачем не надано доказів з приводу того, що всі отримані позивачем на рахунок кошти є виручкою від реалізації продукції (робіт, послуг).

Позивач заперечує цей факт, зазначаючи, що частина з цих коштів була отримана в позику від фізичних осіб в готівковій формі та внесена ним на банківський рахунок для здійснення в подальшому безготівкових платежів при здійсненні підприємницької діяльності. На підтвердження укладення договорів позики позивачем надані розписки, що відповідає вимогам ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб»єкт владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач не довів суду правомірність прийнятого рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. При вирішенні спору судом першої інстанції прийняте законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Постанова у повному обсязі виготовлена 22 липня 2010 року.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Авдіївці Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2010 року в адміністративній справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Авдіївці Донецької області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2010 року № /0, /0 залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.А. Нікулін

ОСОБА_1

ОСОБА_4