Справа № 2а-1150/12/2670
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2012-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 березня 2012 року 17:09 № 2а-1150/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуюча суддя Власенкова О.О., судді Бояринцева М.А. та Кротюк О.В., при секретарі судового засідання Сулім А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до відповідачаКабінету Міністрів України
провизнання в частині незаконною постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011року №745

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати незаконними абзац 4 підпункту 1 пункту 1, абзац 4 підпункту 1 пункту 3 та абзац 4 пункту 4 постанови Кабінету міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" в частині, що стосується інвалідів III групи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова Кабінету Міністрів України не відповідає вимогам Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", чим порушує права позивача на соціальний захист.

Представник відповідача в судовому засіданні та в письмових поясненнях щодо позову заперечив, просив відмовити у задоволені позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість.

Згідно зі статтею 171 КАС України відповідачем забезпечено опублікування оголошення про відкриття провадження у цій адміністративній справі, а тому вважається, що усі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України в судовому засіданні 15 березня 2012 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Кабінетом Міністрів України 06 липня 2011 року видано постанову № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету ".

Оскаржувана постанова видана Кабінетом Міністрів України з метою врегулювання питання щодо пенсійних виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям війни та військовослужбовцям, на яких відповідно розповсюджуються положення Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про соціальний захист дітей війни", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати абзац 4 підпункту 1 пункту 1, абзац 4 підпункту 1 пункту 3 та абзац 4 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 06 липня 2011 року № 745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", незаконними в частині, що стосується інвалідів III групи.

Вказаними пунктами оскаржуваної постанови передбачені розміри пенсій для інвалідів, зокрема, ІІІ групи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Позивач є інвалідом третьої групи, яка встановлена у звязку з Чорнобильською катастрофою та відноситься до 1-ої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до частини 2 статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

За таких обставин, позивач є особою, яка відповідно до вимог частини 2 статті 171 КАС України наділена правом на оскарження вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи цю справу, суд виходить із такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 113 та статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, забезпечує виконання Конституції і законів України, актів Президента України, здійснює внутрішню політику держави, вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечує проведення фінансової політики, політики у сфері соціального захисту, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України.

Статтею 117 Конституції України, якій кореспондує стаття 50 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", передбачено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Частиною 2,3 статті 50 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" визначено, що акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України, акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, в одних законах безпосередньо встановлено розміри соціальних виплат, а в інших їх визначення віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Аналіз вказаних норм дає підстави суду дійти висновку, що визначення порядку та розмірів виплат, зокрема, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, делеговано Кабінету Міністрів України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними Конституцією України та Законом України "Про Кабінет Міністрів України".

Отже, розмір додаткових виплат, передбачених, зокрема, статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як однієї з державних соціальних гарантій, встановлено оскаржуваною постановою на виконання пункту 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" .

Таким чином, згадана постанова відповідає Конституції України та актам законодавства, що мають вищу юридичну силу.

Згідно з абзацом 10 підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011Верховна Рада України, доповнивши пунктом 4 розділ VII „Прикінцеві положення" Закону України „Про Державний бюджет України на 2011 рік", визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Щодо співвідношення положень частини 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" з положеннями статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", колегія суддів зазначає наступне.

У мотивувальній частині Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У взаємозв'язку з вищенаведеним слід також зазначити, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Беручи до уваги викладене, положення статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у тому числі статті 71 цього Закону, підлягають застосуванню з урахуванням особливостей, передбачених частиною 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", які є останніми за часом набуття чинності та встановлюють особливості регулювання спірних питань, відповідно до яких на Кабінет Міністрів України покладено виконання функцій (обов'язку) щодо встановлення розмірів відповідних виплат.

Таким чином, оскаржувана постанова видана Кабінетом Міністрів України в межах повноважень та на підставі чинного законодавства, тому вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 КАС України.

Головуюча суддя О.О. Власенкова

судді М.А.Бояринцева

ОСОБА_2