Справа № 2-а-551/10
Суддя: Юзьвяк Б. Г.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Суддя: Юзьвяк Б.Г.,

при секретарі судового засідання: Свирида М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області, про визнання бездіяльності протиправною, та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування вимог позивач посилається на слідуюче. З 18 червня 1991 року йому призначено пенсію за вислугою років. Але починаючи з 01 лютого 2009 року виплату пенсіє йому припинено у звязку з виїздом на постійне місце проживання до Республіки Чехія. З метою поновлення виплати пенсії позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України у Рівненській області. На свою заяву отримав відповідь, що відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном та поновлюється за рішенням органу Пенсійного страхування протягом 10 днів після зясування обставин та наявності умов для відновлення виплати. Тобто фактично позивачу було відмовлено у відновленні виплати пенсії за вислугу років.

Позивач вважає таку відмову протиправною із наступних підстав.

Ст. 51 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачає, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон, пенсія призначена в Україні за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед виїздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст.5 Договору «Про соціальне страхування» укладеного між Україною та Чеською Республікою (договір ратифіковано Законом №238-VІ від 22.11 .2002 року), особа не може бути позбавлена права на допомогу та допомога не може бути зменшена, змінена, зупинена або відмінена тільки через те, що ця особа приживає на території іншої договірної сторони, якщо в цьому договорі не буде передбачено інше.

У вказаному договорі не передбачено, що особа, яка отримувала пенсію за вислугу років, позбавляється права на виплату вказаної пенсії у звязку з проживанням на території іншої договірної сторони.

Крім того ч.2 ст.40 вказаного Договору між Україною та Чеською Республікою передбачено, що пенсії призначені до набуття чинності цим Договором у разі переселення громадянина з території однієї Договірної Сторони на територію іншої Договірної Сторони не перераховуються і виплачуються тією Договірною Стороною, яка призначила цю пенсію. Тому позивач просить визнати протиправною відмову відповідача щодо поновлення йому виплати пенсії за вислугою років, яку він отримував до 01.02.2009 року, та зобовязати відповідача поновити виплату пенсії яку він отримував до 01.02.2009 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві. На запитання представника відповідача, чому позивач не зявлявся більше шести місяців за отриманням пенсії і виклики до відповідача, представник позивача пояснив, що це право особи зявлятись чи не зявлятись кудись.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала, та пояснила наступне. Проблема в тому, що позивача хоче отримувати дві пенсії і в Чехії і в Україні. Представник пояснила, що відповідач діяв відповідно до вимог Закону. Так ст.49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачає два випадки припинення виплати пенсії за рішенням територіального органу Пенсійного фонду що стосуються цієї ситуації. Це у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд і на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Позивач не отримував пенсію на його банківський рахунок більше ніж 6 місяців, тому й було прийняте рішення щодо припинення пенсійних виплат. Крім того як видно з документів Головного Управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області, позивачу призначено з 01.01.2008 року пенсію за віком в Чехії, куди виїхав на постійне місце проживання.. Посилання позивача на норми Договору укладеного між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення на думку відповідача є неправомірним, бо цей договір поширюється тільки на ті види, які передбачені в ст.2 Договору. Пенсія за вислугою років до таких виплат не відноситься. З тих підстав, що позивач постійно проживає в Чеській Республіці і забезпечений пенсією, відповідач не мав законних підстав поновлювати виплату пенсії.

Вислухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Позивач вказує на те, що крім законодавства України відносини по виплаті пенсії регулюються в даному випадку Договором «Про соціальне страхування» укладеним між Україною та Чеською Республікою (договір ратифіковано Законом №238-VІ від 22.11 .2002 року). При цьому посилається на зміст ст..5 Договору, відповідно до якої особа не може бути позбавлена права на допомогу та допомога не може бути зменшена, змінена, зупинена або відмінена тільки через те, що ця особа приживає на території іншої договірної сторони, якщо в цьому договорі не буде передбачено інше.

Але в ст..2 цього Договору чітко передбачено на які види грошових виплат він поширюється. З пенсійних виплат передбачено пенсія за віком, пенсія по інвалідності і пенсія в разі втрати годувальника. Такого роду виплат як пенсія за вислугою років ст.2 Договору не передбачає, а отже дія Договору на цей вид виплат не поширюється.

Тому на думку суму відповідач правомірно посилався на ст..49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» як на підставу припинення пенсійних виплат в разі проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено

міжнародним договором України, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України. З наведених підстав дії відповідача при припиненні пенсійних виплат є право- мірними, такими що ґрунтуються на законі, а тому позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області, про визнання бездіяльності протиправною, та зобовязання вчинити певні дії, відмовити за безпідставністю вимог.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд з поданням апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання постанови з повним текстом.

У випадку неподання апеляційної скарги у вказаний строк постанова набирає законної сили.

В разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили за результатами розгляду судом апеляційної інстанції.

Суддя :