Справа № 2а-16123/10/0570
Суддя: Горбенко К.П.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Зеленов А.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2010 року справа №2а-16123/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Горбенко К.П.

суддів Губської Л.В., Попова В.В.,

при секретарі Турко І.Б.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року по адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» до Східної митниці про визнання дій про визнання дій протиправними, визнання недійсною картки відмови № 700000006/0/20465 від 14.06.2010р., скасування рішення про визначення митної вартості товарів № 700000006/2010/000631/1 від 14.06.2010р.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східної митниці про визнання дій про визнання дій протиправними, визнання недійсною картки відмови № 700000006/0/20465 від 14.06.2010р., скасування рішення про визначення митної вартості товарів № 700000006/2010/000631/1 від 14.06.2010р. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 11.06.2010р. декларантом ТОВ «Меркурій» було заявлено до митного оформлення церезин 75 у кількості 5,726 тн, - товар, що надійшов згідно контракту № 210708 від 21.07.2008р., фактурна вартість якого склала 9161,60 доларів США. Митну вартість було визначено за методом 1 за ціною угоди та включено витрати на доставку товару до кордону. Однак, відповідачем в митному оформленні товару було відмовлено, про що прийнято спірну картку відмови № 700000006/0/20465 від 14.06.2010р., в якій також вказано на необхідність коригування митної вартості товару згідно рішення про визначення митної вартості № 700000006/2010/000631/1 від 14.06.2010р. Позивачем надавалися для митного оформлення всі необхідні документи на підтвердження ціни товару, але відповідач ці документи не врахував та дійшов помилкового висновку про неможливість визначення вартості товару за методом 1, чим порушив ст. 62 Конституції України, ст. 264-267 Митного кодексу України .

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року у задоволенні позову було відмовлено у повному обсязі.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій вони просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою повністю задовольнити їх позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовують невірним застосуванням норм матеріального права, а саме: судом не встановлено згідно з яким положенням ст..267 МКУ митна вартість не може бути визначена за методом 1; суд помилково відніс позивача до категорії громадян, що переміщують товари через митний кордон України; в порушення ст..62 Конституції України відповідач визнав подані декларантом відомості та документи недостовірними.

Колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

21.07.2008 між ТОВ «Меркурій» та компанією «DW Oil Trading GmbH» було укладено зовнішньоекономічний контракт № 210708 про поставку позивачеві парафіно-воскової продукції. До вказаного контракту були укладені додатки.

Згідно з додатком № 11 від 25.05.2010 було визначено найменування товару Церезин 75, умови поставки FCA Manie, ОСОБА_3, ціна товару 1600 дол. США за 1 метричну тонну, загальна сума додатку 9256,00 дол. США.

11.06.2010 декларантом позивача ТОВ «Меркурій» була подана до Східної митниці вантажна митна декларація за формою МД-2, яка була зареєстрована під № 700000012/2010/007567, згідно з якою декларується товар «Церезин 75» вартістю 75081,47 доларів США.

11.06.2010 декларант подав до Східної митниці декларацію митної вартості за формою ДМВ-2, яка була зареєстрована митним органом під № 700000012/2010/007567, в якій заявив митну вартість товару 9483,70 дол. США (75081,47 грн.). При визначені митної вартості товару позивач виходив із договірної (контрактної) вартості товару.

Східною митницею було відмовлено декларанту у розмитненні товару за заявленою вартістю та прийняті Рішення про визначення митної вартості товарів за методом 2 (на рівні митної вартості раніше оформлених ідентичних товарів) № 700000006/2010/000631/1 від 14.06.2010р. та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 700000006/0/20465 від 14.06.2010р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 1 МК України передбачено, що переміщення товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях це переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, пов'язаних із ввезенням товарів на митну територію України, вивезенням товарів за межі митної території України або переміщенням їх митною територією України транзитом. При переміщенні товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях оформляється вантажна митна декларація.

Як передбачено ст.. 265 МК України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Згідно ст.. 88 МК України декларант виконує всі обов'язки і несе у повному обсязі відповідальність, передбачену цим Кодексом, незалежно від того, чи він є власником товарів і транспортних засобів, які переміщуються через митний кордон України, митним брокером чи іншою уповноваженою особою. Декларант зобов'язаний: здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред'явити товари і транспортні засоби для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; сплатити податки і збори.

Ст.. 262 МК України передбачено, що митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості. Порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості - спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Відповідно до ст..266 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

- за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються (метод 1);

- за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2);

- за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 3);

- на основі віднімання вартості (метод 4);

- на основі додавання вартості (метод 5);

- резервного (метод 6).

Як передбачає ст..267 МК України якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Позивач під час здійснення митного оформлення імпортованого ним товару керувався методом 1, проте на вимогу митного органу позивач не надав додаткових підтверджуючих документів як то передбачено діючим митним законодавством, та не вжив заходів щодо спростування обґрунтованих сумнівів митного органу щодо задекларованої ціни, що обумовило визначення митним органом митної вартості товару «Церезин 75» за методом 2, та прийняття відповідних рішення про визначення митної вартості цього товару і картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Крім того, після прийняття відповідачем спірних рішення про визначення митної вартості товару та картки відмови було подано нову декларацію та здійснено оплату митного збору за імпортований товар, за ціною, визначеною митним органом при здійсненні митного оформлення товару, тобто фактично позивачем визнано застосування відповідачем методу 2 при визначенні митної вартості товару.

Як правильно встановлено судом першої інстанції позивач відмовився надавати відповідачу додаткові документи на підтвердження визначеної ним за методом 1 митної вартості товару, тобто відмовився скористатися наданим йому законом правом. Також позивач не скористався можливістю випуску товару у вільний обіг під гарантійні зобовязання декларанта шляхом плати до державного бюджету суми податків і зборів згідно з митною вартістю товарів, визначеної митним органом, або надання гарантії уповноваженого банку, як це передбачено Порядком випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання при ввезенні їх на митну територію України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 17.03.2008р. № 230.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про те, що відповідачем доведено правомірність його дій та правомірність прийнятих ним рішення про визначення митної вартості та картки відмови в митному оформленні товару, у звязку з чим відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 серпня 2010 року у справі № 2-а-16124/10/0570 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» до Східної митниці про визнання дій про визнання дій протиправними, визнання недійсною картки відмови № 700000006/0/20465 від 14.06.2010р., скасування рішення про визначення митної вартості товарів № 700000006/2010/000631/1 від 14.06.2010р. - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16.09.2010р. Повний текст ухвали постановлено 21.09.2010р.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: