Справа № 2а/0470/382/12
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2012-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 лютого 2012 р. Справа №2а/0470/382/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучми К.С., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Васильковському районі Дніпропетровської області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Васильковському районі Дніпропетровської області про зобовязання прийняти до відшкодування та включити до акту звірки витрати на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року позивач звернувся до адміністративного суду із вищезазначеним позовом, в якому просив суд: зобовязати відповідача прийняти до відшкодування та включити до акту щомісячної звірки витрати УПФУ у Васильківському районі на виплату та доставку пенсії по інвалідності пенсіонеру ОСОБА_1 за період з 01.06.2011 року по 30.11.2011 року на загальну суму 4 696, 14 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства не відшкодовуються витрати УПФУ у Васильківському районі з 01.06.2011 року по 30.11.2011 року у сумі 4 696, 14 грн., повязані з виплатою та доставкою пенсії по інвалідності ОСОБА_1, оскільки страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, котра стала інвалідом від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР є відповідач, останній також має відшкодовувати витрати в разі виплат такої пенсії органами Пенсійного фонду України. Спір між сторонами виник на стадії проведення звірки розрахунків витрат по особових справах потерпілих та підписання актів щомісячної звірки з підстав неприйняття відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Васильківському районі до заліку вказаних вище витрат.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в черговий раз в судове засідання свого представника не направив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду 31 січня 2012 року від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження та заперечення на позов, в якому зазначив наступне.

Згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передача документів, що підтверджують право працівника на страхову виплату, тобто регрес, а отже і на отримання пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва здійснюється підприємством; такої передачі документів від підприємства до робочого органу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Васильківському районі, що підтверджують право пенсіонера на страхову виплату, не було, оскільки він отримав трудове каліцтво на території іншої держави. Таким чином, не отримання регресу у вигляді страхової виплати від відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Васильківському районі є підставою для того, щоб органи Пенсійного Фонду не отримували відшкодування за їх виплату.

Ще однією підставою для відмови в задоволенні позову відповідач вважає те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що не відповідає змісту прав управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області щодо відшкодування понесених ним витрат, так як Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України від 04.03.2003 р. №5-4/4, визначено, що відшкодування витрат може мати місце лише на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України Пенсійному фонду України, а не їх органами на місцях. Також підстав для прийняття відповідачем до заліку витрати щодо державної адресної допомоги в розмірі 3 782 грн. 10 коп. також немає, оскільки Законом України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та Порядком, таке прийняття не передбачене, а тому відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, частина 6 статті 128 КАС України, надає суду можливості проводити подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, адміністративний позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

У відповідності до статей 8, 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення громадян здійснюється органами Пенсійного фонду України. Пенсійний фонд, поряд з іншими надходженнями формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами на заходи соціального страхування.

Відповідно до ст.26 Основ законодавства про загальнообовязкове державне пенсійне страхування Пенсійний фонд є страхувальником у сфері пенсійного забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що протягом червня - листопада 2011 року позивачем понесені витрати на виплату та доставку пенсії по інвалідності ОСОБА_1, виплаченої за період з 01.06.2011 року по 30.11.2011 року у сумі 914, 04 грн., що підтверджується списками за період з червня 2011 року по грудень 2011 року.

Пенсія ОСОБА_1, який отримав каліцтво внаслідок нещасного випадку на виробництві за межами України на території колишнього СРСР (третя група інвалідності), призначена відповідно до п.«а» ст.26 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Судом також встановлено, що ОСОБА_1, що отримує пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, управлінням виплачувалась щомісячна державна адресна допомога, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №265 від 26 березня 2008 року. Загальна сума витрат УПФУ в Васильковському районі Дніпропетровської області на виплату і доставку щомісячної державної адресної допомоги передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №265 від 26 березня 2008 року, вищезазначеній особі за період з 01.06.2011 року по 30.11.2011 склала 3 782 грн. 10 коп.

У пункті «а» ст.27 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ вказано, що громадянам України - переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії призначаються: по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання - незалежно від стажу роботи.

Статтями 21, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року №1105ХІV встановлено обовязок Фонду соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоровя або у разі його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи її потерпілому або особам, які перебували на його утриманні, та пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання або пенсію у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно ч.2 ст.2 Закону «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, повязаних з виконанням ними трудових обовязків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону.

Частиною 2 п.5 ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено, що у разі, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування ним витрат.

Враховуючи наведені вище норми права, страховиком, який має виплачувати пенсію по інвалідності особі, котра стала інвалідом унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на території колишніх республік СРСР, а в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України відшкодувати останньому витрати, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Позивачем складено акти щомісячних звірок витрат по особовій справі потерпілого, яким виплачено пенсії по інвалідності за період з червня 2011 року - листопада 2011 року, включно. Дані акти подані на узгодження та підписання відповідачу, який підписав акти, але, підписуючи відмовився прийняти до заліку витрати, що підлягають відшкодуванню, на загальну суму 4 696, 14 грн.

Судом встановлено, що відповідач відмовляється вживати заходи, спрямовані на відшкодування витрат позивача, повязаних із виплатою та доставкою пенсії по інвалідності ОСОБА_1

Порядком №5-4/4 визначено механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду витрат, повязаних з виплатою відповідних пенсій.

Так, згідно з п.п.5, 6 і 7 цього Порядку органи Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки, в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним управлінням Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на місцях. Головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вказаної довідки на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним, перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

З огляду на централізований порядок розрахунків між фондами, передбачений Порядком №54/4, відповідач вважає що вимога позивача про прийняття до відшкодування понесених останнім витрат на виплату та доставку пенсії ОСОБА_1 в сумі 4 696, 14 грн. не відповідає змісту прав управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області щодо відшкодування понесених ним витрат.

Між тим, зі змісту позовної вимоги не вбачається, що позивач просить відшкодувати спірну суму витрат на його користь, в позові лише вказано про зобовязання відповідача прийняти до відшкодування такі витрати, а право позивача, як органу Пенсійного фонду України, на звернення до суду з вимогою про стягнення витрат в інтересах Пенсійного фонду України передбачено на законодавчому рівні.

Таким чином, вимоги позивача про зобовязання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Васильківському районі прийняти до відшкодування витрати УПФУ у Васильківському районі на виплату та доставку пенсії по інвалідності пенсіонеру ОСОБА_1 за період з 01.06.2011 року по 30.11.2011 року на загальну суму 914, 04 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Водночас, обраний у цій справі спосіб захисту порушеного права (зобовязати відповідача включити до акту щомісячної звірки витрати УПФУ у Васильківському районі на виплату та доставку пенсії по інвалідності пенсіонеру ОСОБА_1 в сумі 4 696, 14 грн.) є таким, що не відповідають змісту прав позивача щодо відшкодування понесених ним витрат. Порядок №5-4/4 не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків передбачено у випадку безспірного відшкодування коштів.

У разі відсутності згоди на включення до акту щомісячної звірки витрат по особових справах збоку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України вимоги про відшкодування таких сум вирішуються у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції шляхом предявлення позову про стягнення витрат, а не шляхом предявлення вимог про включення в акт щомісячної звірки витрат по особових справах. Отже, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Також підстав для прийняття відповідачем до заліку витрати щодо державної адресної допомоги в розмірі 3 782 грн. 10 коп. також немає, оскільки Законом України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за №5-4/4, таке прийняття не передбачене.

Державна адресна допомога не входить до переліку сум, що підлягають відшкодуванню відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та не є складовою частиною пенсії. Отже, суд вважає, що також в цій частині позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобовязати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в Васильківському районі прийняти до відшкодування витрати Управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі на виплату та доставку пенсії по інвалідності пенсіонеру ОСОБА_1 за період з 01.06.2011 року по 30.11.2011 року на загальну суму 914, 04 грн.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_2