Справа № 645/1707/13-а
Суддя: Алфьорова Т. М.
Дата ухвалення: 2013-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/645/54/13
Справа № 645/170713а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2013 року

Фрунзенський районний суд м. Харькова. у складі: головуючого судді Алфьорової Т.М., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульної служби 1го взводу ДАІ ХМУ прапорщиком міліції ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова, як адміністративного суду за місцем свого проживання, з адміністративним позовом до Інспектора дорожньо-патрульної служби ОСОБА_3 про скасування винесеної відповідачем постанову серії АХ1 №185378 від 21.02.2013 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500,00 грн.

В обґрунтування позову він посилається на те, що відповідач, являючись посадовою особою органу державної влади ДАІ УМВС України в м. Харкові, якій чинним законодавством України надане право вирішення питань щодо притягнення громадян до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення на транспорті, 21.02.2013 р. без достатніх на те законних підстав виніс вищезазначену постанову про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу. Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності був визнаний факт порушення ним п. 8.7.3. ПДР.

Разом з тим, ОСОБА_2 вважає докази, якими обґрунтована постанова незаконними, складена с істотними порушеннями, ніяких доказів не надано. Дійсно 21.02.2013р. він рухався на автомобілі НОМЕР_1 по вул. Полтавський шлях м. Харкова в сторону площі Р.Люксембург. Під час руху проїхав перехрестя з вулицею ОСОБА_4. Коли відїхав під перехрестя день на 1,5 км. Був зупинений інспектором, який наздогнав на патрульній машині, та звинуватив його в тому, що він проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору і в якості доказів послався на відеозапис порушення і дійсно відеозапис велася, але на його пропозицію показати цю запис, отримав відмову. Відповідач не довів відповідно до ст. 71 КАСУ його віну в скоєнні адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов у повному обсязі, та надав пояснення згідно викладеному вище.

Відповідач - Інспектор ДПС 1 го взводу ДАІ ХМУ прапорщик міліції ОСОБА_3 будучі субєктом владних повноважень і будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду через місце роботи, про що свідчить повідомлення, в судове засідання не з`явився, а тому справа у відповідності до ч.4 ст.128 КАС України була розглянута за його відсутності.

Суд, вислухавши позивача та дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, згідно до вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди зобовязані перевірити оскаржене рішення на предмет прийняття його на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо; добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на яке спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень, суд зобовязаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Як свідчать матеріали справи, 21.02.2013року відносно позивача ОСОБА_2 інспектором Інспектор ДПС 1 го взводу ДАІ ХМУ прапорщиком міліції ОСОБА_3 був складений протокол про порушення п. 8.7.3 ПДР України та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122.ч.2 КУПАП у вигляді штрафу в розмірі 500 грн.

Так, згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення, 21.02.2013року 21.02.2013р. о 00 .30 хвил. ОСОБА_2 рухався на автомобілі „ ВАЗ -2109 д/н АХ 6647 АО по вул. Полтавський шлях та здійснив проїзд перехрестя з вул.. ОСОБА_4 на забороняючий сигнал світлофору.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідками, потерпілими, експертизою, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням прав, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано жодного доказу, хоча позивач стверджує, що відповідач посилався на відеозапис його порушення, але ця запис не була надана та приймаючи до уваги приписи ч.ч.1 та 3 ст.2, ч.2 ст.71 КАС України, суд вважає, що приймаючи постанову по справі про адміністративне правопорушення, відповідач діяв з порушенням норм КУпАП, що регламентують порядок фіксування правопорушень та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Стаття 288 КУпАП передбачає, що постанова іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд вважає необхідним повністю задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

Зважаючи ж на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження по відповідній справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 10, 11,99 -100, 160-163,

167 КАС України, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до інспектора дорожньо-патрульної служби 1 го взводу ДАІ ХМУ прапорщиком міліції ОСОБА_3. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії АХ1 №185378 від 21.02.2013 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 по ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу 500 грн., винесену інспектором дорожньо-патрульної служби 1 го взводу ДАІ ХМУ прапорщиком міліції ОСОБА_3 Лаліхановичєм.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий -