Справа № 2а-4928/10/0570
Суддя: Горбенко К.П.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шинкарьова І.В., Смагар С.В., Стойка В.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року справа №2а-4928/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Горбенко К.П.

суддів Геращенка І.В., Попова В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2010 року по адміністративній справі №2а-4928/10/0570 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, за участю третіх осіб Державного казначейства України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, за участю третіх осіб Державного казначейства України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те що, вона з 05.07.2004 року працює головою Дебальцевського районного суду Донецької області. Постановою №1310 від 21.12.2005 року Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865» доповнено постанову КМУ №865 про те, що розміри посадових окладів встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332,00 грн. і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної їх перерахунок не проводиться. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2007 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2007 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 жовтня 2009 року, визнано протиправним та скасовано пункт 4? Постанови КМУ від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці суддів». Вважає, що обчислення посадового окладу суддів з 03 грудня 2007 року повинно здійснюватися не з розміру мінімальної заробітної плати, зафіксованої в сумі 332,00 грн., а з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої у відповідний місяць, за який нараховується заробітна плата. Крім цього, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що одним з основних завдань відповідача є здійснення матеріального і соціального забезпечення суддів та працівників апаратів судів. На порушення зазначених норм матеріального права, постанови Печерського районного суду Києва від 19 березня 2007 року, яка набула чинності 03 грудня 2007 року відповідач продовжує виплачувати заробітну плату з розрахунку 332,00 грн., ані з розрахунку мінімальної заробітної плати діючого на момент виплати, що є протиправною бездіяльністю відповідача.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області по розрахунку заробітної плати голові Дебальцевського міського суду ОСОБА_3 з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виплати заробітної плати з 19 серпня 2009 року до дати винесення судового рішення; зобов'язано ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації в Донецькій провести перерахунок та виплату заробітної плати голові Дебальцевського міського суду ОСОБА_3 з урахуванням мінімальної заробітної плати встановленої законом на момент виплати заробітної плати, з 19 серпня 2009 року до дати винесення судового рішення.

Відповідач - ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації в Донецькій області з даним судовим рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу в якій ставив питання про скасування постанови суду першої інстанції. В обґрунтування скарги посилався на те, що в даному випадку ОСОБА_4 судова адміністрація України в повному обсязі виконувала свої завдання, діяла відповідно до вимог Законів України про ОСОБА_4 бюджет України на 2005-2010 роки, Бюджетного кодексу України та статті 68 Конституції України. Апелянт зазначав, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, невірно застосував норми матеріального права.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи за апеляційними скаргами, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

До такого висновку колегія прийшла з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, на ОСОБА_3 згідно наказу виконуючого обов'язків управління Державної судової адміністрації Донецькій області від 22 червня 2004 року №457-к «Про накладення обов'язків», покладено виконання обов'язків голови Дебальцевського районного суду Донецької області.

На підставі наказу від 20 червня 2007 року №190 припинено здійснення адміністративних повноважень ОСОБА_3. На підставі рішення від 18 січня 2008 року Ради суддів України та наказу від 21 січня 2008 року Голови Дебальцевського міського суду ОСОБА_3 призначена головою Дебальцевського міського суду Донецької області.

Як вбачається з довідок про доходи за 2005-2010 роки, виданих ОСОБА_2 управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області, заробітна плата позивачеві обчислювалася виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, з урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі законів України про ОСОБА_4 бюджет України на 2007 - 2009 роки.

Відповідно до довідки від 25 березня 2010 року, яка видана позивачу ОСОБА_2 управлінням Державної судової адміністрації в Донецькій області, вказане призвело до недоотримання ним за період з грудня 2007 року до грудня 2009 року коштів у розмірі 109719,40 грн.

Законом України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року визначено статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006) - заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

З урахуванням статусу позивача професійного судді, якому гарантовано належне фінансове та матеріально-технічне забезпечення (ч. 1 ст. 130 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про статус суддів» ), держава має забезпечити реалізацію цих гарантій, а тому вони не можуть бути звужені або скасовані іншими нормативними актами.

Складовою основою конституційної гарантії незалежності і недоторканості суддів є їх матеріальне і соціальне забезпечення, які не можуть бути скасовані чи звужені іншими нормативними актами держави, оскільки держава, виконуючи свій обовязок, забезпечує відповідне фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права.

Відповідно до абзацу другого п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України» - посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 року визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, виходячи з норми ч.2 ст. 44 Закону України «Про статус суддів» - на законодавчому рівні підлягали закріпленню й посадові оклади решти суддів судів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 «Про оплату праці суддів» -затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи.

Відповідно до п. 5 Постанова КМУ № 865 від 03.09.2005 року набрала законної сили з 1 січня 2006 року.

Розміри посадових окладів керівників та суддів апеляційних судів викладено у додатку 4 вказаної Постанови та залежать від груп міст.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 614 «Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці» Донецьку область за оплатою праці віднесено до групи «поза групою».

Таким чином, відповідно до додатку 4 до Постанови КМУ № 865 з 01.01.2006 року - посадовий оклад голови місцевого суду Донецької області становить 8,5 розмірів мінімальних заробітних плат.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 затверджено зміни що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865» та пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року встановлено, що Кабінет Міністрів України, в порушення п. 14 ст. 92 Конституції України, вийшов за межі своєї компетенції виконавши функцію законодавця щодо встановлення розмірів посадових окладів суддів, поставивши в залежність виплату заробітної плати суддям від розмірів мінімальної заробітної плати, з одночасною забороною їх перерахування, чим допустився обмеження гарантій незалежності і недоторканості суддів.

Гарантії самостійності судів і незалежності суддів забезпечують особливий порядок фінансування та організаційне забезпечення діяльності судів, встановлених законом (пункт 7 ст. 14 Закону України «Про судоустрій України» від 07.02.2002р. № 3018-ІІІ, частина 3 ст. 3 Закону № 2862-ХІІ). Реалізація належного фінансового забезпечення судів та виплати суддям гарантованої державою заробітної плати, повязана з діяльністю центральних органів виконавчої влади: Кабінетом Міністрів України, Міністерством фінансів України, ОСОБА_4 судовою адміністрацією України, ОСОБА_4 казначейством України та судом в якому працює суддя.

Положення ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України зобовязують органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі закону, тобто у своїй діяльності повинні приймати такі рішення, які не суперечать чинному законодавству, а їх управлінські функції не повинні виходити за межі закону. Конституція України встановлює для субєкта владних повноважень спосіб діяльності, передбачений Конституцією та законами України, а також визначає сферу його компетенції.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що реалізація державою певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, в особі субєктів владних повноважень є "гарантією стабільності суспільних відносин", що також узгоджується з правовою позицією, викладеною в Рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп.

Постанова окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 набрала законної сили 19 серпня 2009 року після її перегляду в апеляційному порядку, та є обовязковою для виконання.

Наслідком визнання незаконним нормативно-правового акту є втрата ним чинності з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року не вирішено питання щодо повороту виконання судового рішення, тобто Постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005р. № 865» та пункт 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність з 19 серпня 2009 року.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку, що з моменту втрати чинності пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», яке мало місце 19 серпня 2009 року, відповідачі ОСОБА_4 судова адміністрація України, Міністерство фінансів України, ОСОБА_4 казначейство України зобовязані були застосовувати Постанову КМУ № 865 в первісній редакції.

Статтею 55 Закону України "Про ОСОБА_4 бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 № 835-VI передбачено розміри мінімальних заробітних плат на 2009 рік. Так, станом на 1 липня 2009 року розмір мінімальної заробітної плати становив 630 грн., з 1 жовтня 2009 року - 650 грн.

Відповідно до Закону України від 20 жовтня 2009 року № 1646-VI «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» - розмір мінімальної заробітної плати з 1 листопада 2009 року становить 744 грн., а з 1 січня 2010 року встановлено на рівні 869 гривень.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства та обставини справи, колегія суддів зазначає, що невиплата позивачеві заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 8,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, починаючи з 19 серпня 2009 року - є звуженням його права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії, повязаного з одночасним порушенням державою конституційної гарантії недоторканості судді, втручанням виконавчої влади у виключну сферу судової влади.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 судова адміністрація України, як головний розпорядник бюджетних коштів та учасник бюджетного процесу, не звернулася з бюджетним запитом до Міністерства фінансів України для подальшої підготовки пропозицій до Кабінету Міністрів України при розробленні проекту Державного бюджету України.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України, від 21.12.2005 року № 1232 , якою затверджено "Положення про ОСОБА_4 казначейство України" - ОСОБА_4 казначейство України є урядовим органом державного управління, що діє у складі Міністерства фінансів України і йому підпорядковується. У своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Мінфіну та цим Положенням. Відповідно до пункту 3. Основними завданнями Державного казначейства є зокрема: розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів; контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов'язань та проведенні платежів за цими зобов'язаннями. Казначейство відповідно до покладених на нього завдань: провадить безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів і бюджетних установ, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування; здійснює розподіл коштів між державним бюджетом, бюджетами Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя, а також між рівнями місцевих бюджетів відповідно до нормативів відрахувань, визначених бюджетним законодавством, і перерахування розподілених коштів за належністю.

Згідно зі статтею 9.1. Наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2007, № 662 "Про затвердження Порядку взаємодії Міністерства фінансів України як головного розпорядника коштів державного бюджету та відповідальних виконавців бюджетних програм на всіх стадіях бюджетного процесу", ОСОБА_4 казначейство України готує та затверджує розпорядження про виділення коштів головним розпорядникам і в установленому порядку повідомляє головному розпоряднику коштів (у розрізі відповідальних виконавців) розмір виділених сум.

Таким чином, колегія суддів поділяє висновки суду першої інстанції в частині того, що не здійснення перерахунку коштів позивачеві фактично є відмовою державного органу у реалізації позивачу його права, яка обумовлена юридичною значущістю та негативними наслідками для заявника, оскільки не надає і не визнає за собою субєктивного права позивача на реалізацію конституційної гарантії та охоронюваних правовідносин з приводу отримання від держави соціальних послуг, а також реалізації особою свого абсолютного права.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку в частині визнання протиправною бездіяльності відповідачів починаючи з 19.08.2009 та зобовязання провести перерахунок заробітної плати та грошового забезпечення позивача з 19.08.2009 року.

Доводи відповідачів щодо відсутності коштів необхідних для виплати позивачу посадового окладу та грошового забезпечення виходячи із 8,5 розмірів мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на день проведення виплати, судова колегія до уваги не приймає оскільки зазначеними відповідачами не виконувались покладені нормативними актами обовязки щодо належного фінансування професійного судді, як складової частини його незалежності.

Крім того, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ч.2 ст. 233 Кодексу Законів про працю). З огляду на що, загальний строк подання адміністративного позову для захисту прав, свобод та інтересів особи, який становить один рік з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, встановлений ч. 1 ст. 99 КАС України, до даних правовідносин не застосовується.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції має бути залишена без змін.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія;-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2010 року залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2010 року у справі № 2-а-4928/10/0570 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, за участю третіх осіб Державного казначейства України, Міністерства фінансів України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п?ять днів після направлення їх копій особами, які беруть участь у справі і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: