Справа № 805/3163/15-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 р. Справа № 805/3163/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського,

Донецький окружний адміністративний суд в складі судді Аканова О.О., розглянувши у приміщенні суду за адресою: 84112, Донецька область, місто Словянськ, вулиця Добровольського, 2, у порядку письмового провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» до державної податкової інспекції у м. Краматорську головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 17 липня 2015 № /16774, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» звернулось до суду з адміністративним позовом до державної податкової інспекції у м.Краматорську головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 17 липня 2015 № /16774.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання законодавства в сфері зовнішньоекономічної діяльності за контрактами № 366-13 від 30.05.2013 за період з 12.12.2013 року по 01.01.2015, №240-13 від 04.04.2013 за період з 12.12.2013 по 01.01.2015, № 270-13 від 16.04.2013 за період з 16.04.2013 по 01.01.2015, № 350-13 від 12.06.2013 за період з 12.06.2013 по 01.01.2015, № 350.2-13 від 01.08.2013 за період з 01.08.2013 по 01.01.2015, № 122291 від 20.02.2011 за період з 01.01.2013 по 01.01.2015, 148-14 від 25.04.2014 за період з 25.04.2013 по 01.01.2015, про що складений акт № 343/05-15-22-01-00222999 від 23.06.2015 року.

За результатами перевірки відповідачем встановлене порушення ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині несвоєчасного надходження імпорту при виконанні контрактів.

На підставі зазначеного акту відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № /16774 від 17.07.2015, яким на підставі ст. ст.2, 4 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» застосовано до позивача санкцію у вигляді пені в розмірі 235421,88 грн.

Із вищевказаним податковим повідомленням-рішенням позивач не згоден, вважає його незаконним, прийнятим відповідачем з перевищенням повноважень, з огляду на наступне. Вважає, що датою імпорту (датою надходження на митну територію України) є не дата оформлення митної декларації в режимі «імпорт», а дата фактичного перетину товаром митного кордону України, що підтверджує своєчасність здійснення позивачем розрахунків в іноземній валюті за контрактами з граничним терміном.

Крім того, посилається на те, що відповідачем невірно застосовано ст. 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" до позивача субєкта господарювання, який знаходиться в зоні АТО.

Також, вказує на те, що відповідачем до позивача згідно оскаржуваного повідомлення-рішення застосовано пеня, яка за правовою природою є адміністративно-господарською санкцією, оскільки вона не стосується відносин, що існують при визначенні державою видів податків, їх введення, справляння, проведення контролю і притягнення до відповідальності за порушення податкового законодавства. Ця санкція встановлена законом і застосовується уповноваженим державним органом до суб'єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності, встановленими законодавчими актами, а тому просив застосувати статтю 250 ГК України.

А тому, просило суд скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 17 липня 2015 № /16774.

Представник позивача в заяві просила суд розглянути справу у письмовому провадженні.

Представник відповідача в запереченнях просила суд відмовити у позові, крім того, просила розглянути справу у письмовому провадженні.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливим розглянути справу в письмовому провадженні.

За приписами ч. 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд встановив.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №608393 ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» є юридичною особою, ідентифікаційний код 00222999.

Відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання законодавства в сфері зовнішньоекономічної діяльності за контрактами № 366-13 від 30.05.2013 за період з 12.12.2013 року по 01.01.2015, №240-13 від 04.04.2013 за період з 12.12.2013 по 01.01.2015, № 270-13 від 16.04.2013 за період з 16.04.2013 по 01.01.2015, № 350-13 від 12.06.2013 за період з 12.06.2013 по 01.01.2015, № 350.2-13 від 01.08.2013 за період з 01.08.2013 по 01.01.2015, № 122291 від 20.02.2011 за період з 01.01.2013 по 01.01.2015, 148-14 від 25.04.2014 за період з 25.04.2013 по 01.01.2015, про що складений акт № 343/05-15-22-01-00222999 від 23.06.2015 року.

Актом перевірки встановлено порушення вимог статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» в частині несвоєчасного надходження імпорту при виконанні контрактів :

- контракту № 148-14 від 25.04.2014, укладеного з нерезидентом «HYDAS Sp.z.o.o.» (ОСОБА_1), з порушенням термінів розрахунків на 22 дні ( з 25.08.2014 по 15.09.2014) по сумі 1047,08 євро;

- контракту № 366-13 від 30.05.2013, укладеного з нерезидентом DUFERCO SA (Switherland), з порушенням термінів розрахунків на 15 днів ( з 29.04.2014 по 13.05.2014) по сумі 76101,00 дол. США;

- контракту № 240-13 від 04.04.2013, укладеного з нерезидентом «Kabelschlepp Systemtechnic, s.r.o.» (SLOVARIA), з порушенням термінів розрахунків на 1 день (20.06.2014) по сумі 837,52 євро, на 77 днів ( з 20.06.2014 по 04.09.2014) по сумі 1997,98 євро, на 52 дні ( з 15.07.2014 по 04.09.2014) по сумі 3970,50 євро, на 37 днів ( з 30.07.2014 по 04.09.2014) по сумі 837,52 євро;

- контракту № 122291 від 20.02.2011, укладеного з нерезидентом «Gertner Service GmdH» (Deutchland), з порушенням термінів розрахунків на 10 днів ( з 21.05.2014 по 30.05.2014) по сумі 360,60 євро на 17 днів (з 19.08.2014 по 04.09.2014) по сумі 1 995,60 євро;

- контракту № 270-13 від 16.04.2013, укладеного з нерезидентом «C u F Casting and Fording e.K» ( Німеччина), з порушенням термінів розрахунків:

- на 25 днів ( з 04.07.2014 по 28.07.2014) по сумі 506,58 євро;

- на 63 дні затримки ( з 04.07.2014 по 04.09.2014) по сумі 83,82 євро;

- на 58 днів ( з 09.07.2014 по 04.09.2014) по сумі 2658,18 євро;

- на 83 дні ( з 09.07.2014 по 29.09.2014) по сумі 1000,00 євро;

- на 90 дні ( з 09.07.2014 по 06.10.2014) по сумі 4524,92 євро;

- на 69 днів ( з 30.07.2014 по 06.10.2014) по сумі 506,58 євро;

- контракту № 350.2-13 від 01.08.2013, укладеного з нерезидентом « FWT Trade Gmbh» (Deutchland), з порушенням термінів розрахунків:

- на 1 день ( 12.03.2014) по сумі 1153,12 євро;

- на 1 день ( 14.03.2014) по сумі 3710,82 євро;

- на 3 дні (з 09.07.2014 по 11.07.2014) по сумі 2870,85 євро;

- на 2 дні ( з 10.07.2014 по 11.07.2014) по сумі 591,89 євро;

- на 1 день ( 15.07.2014) по сумі 730,38 євро;

- на 1 день ( 15.07.2014) по сумі 886,30 євро;

- на 15 днів ( з 15.07.2014 по 29.07.2014) по сумі 2769,42 євро;

- на 29 днів ( 15.07.2014 по 12.08.2014) по сумі 7063,86 євро;

- на 58 днів ( з 15.07.2014 по 10.09.2014) по сумі 1302,00 євро;

- на 58 днів ( з 15.07.2014 по 10.09.2014) по сумі 533,06 євро;

- на 58 днів ( з 15.07.2014 по 10.09.2014) по сумі 5285,28 євро;

- на 59 днів ( з 15.07.2014 по 11.09.2014) по сумі 2115,40 євро;

- на 57 днів ( з 17.07.2014 по 11.09.2014) по сумі 484,00 євро;

- на 57 днів ( з 17.07.2014 по 11.09.2014) по сумі 730,38 євро;

- на 52 днів ( з 22.07.2014 по 11.09.2014) по сумі 299,44 євро;

- на 78 днів ( з 22.07.2014 по 07.10.2014) по сумі 2069,30 євро;

- на 78 днів ( з 22.07.2014 по 07.10.2014) по сумі 0,46 євро;

- на 78 днів ( з 22.07.2014 по 07.10.2014) по сумі 2368,28 євро;

- на 43 днів ( з 26.08.2014 по 07.10.2014) по сумі 1419,63 євро;

- на 43 днів ( з 26.08.2014 по 07.10.2014) по сумі 519,86 євро;

- на 43 днів ( з 26.08.2014 по 07.10.2014) по сумі 353,40 євро;

- на 42 днів ( з 27.08.2014 по 07.10.2014) по сумі 15066,00 євро;

- контракту № 350-13 від 12.06.2013, укладеного з нерезидентом «FWT Trade Gmbh» (Німеччина), в частині порушення термінів розрахунків на 8 днів ( з 07.03.2014 по 14.03.2014) у сумі 19425,00 євро на 25 днів ( з 18.03.2014 по 11.04.2014) у сумі 36526, 00 євро та 36 днів ( з 07.03.2014 по 11.04.2014) у сумі 1,00 євро.

На підставі вищезазначеного акту відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № /16774 від 17.07.2015, яким на підставі ст. ст. 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» застосовано до позивача санкцію у вигляді пені в розмірі 235421,88 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Так, постановою правління Національного Банку України від 14.05.2013 №163 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», яка набрала чинності 20.05.2013 року встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами, крім субєктів

господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення

антитерористичної операції на період її проведення, строків,

передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених

Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього

Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення

у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості

недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у

грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку

України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір

нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки

(вартості недопоставленого товару).

Позивач відповідно до Закону України від 16 квітня 1991 № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність» є суб'єктом зовнішньоекономічної діяльності, одним з видів якої згідно зі статті 4 цього Закону є імпорт.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» моментом здійснення імпорту є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що імпортується, від продавця до покупця.

Термін «момент перетину товаром митного кордону України» визначено Митним кодексом України. Зокрема, ч. 4 ст. 1 Митного кодексу України встановлено, що ввезення товарів і транспортних засобів на митну територію України - це сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України у відповідному напрямку.

Відповідно до ст. 10 Митного кодексу України межі митної території України є митним кордоном України. Митний кордон України збігається з державним кордоном України.

Таким чином, суд вважає, що момент перетину товаром державного кордону є моментом ввезення товару на митну територію України.

За приписами ст. 321 Митного кодексу України товари перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно з заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України

Перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

Відповідно до абз. 14 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та абз. 2 підпункту 1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Національного банку України від 24 березня 1999 № 136, імпорт - це купівля українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

Імпортна операція у розумінні ст. 2 Закону України від 23 вересня 1994 р. №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (далі - Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті») передбачає здійснення суб'єктом господарювання імпорту.

При цьому моментом здійснення імпорту відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.

Таким чином, суд дійшов висновку, що моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією, для застосування статей 2, 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» є момент фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України або переходу права власності на імпортований товар.

З приводу застосування статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" до позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. «а» пункту 1 частини 4 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, внесено зміни, зокрема, до статті 4 Закону України № 185 «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року, якою встановлено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару)".

Крім того, вищезазначеним Законом також були внесені зміни до частини сьомої статті 6 цього Закону, відповідно до якої підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Суд зазначає, що з аналізу наведених норм вбачається, що існує дві безумовні підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, визначених відповідно до Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті:

- знаходження суб'єкта господарювання на території проведення антитерористичної операції;

- наявність сертифікату Торгово-промислової палати, який підтверджує наявність обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстава для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, визначених відповідно до Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

В матеріалах справи відсутній сертифікат Торгово-промислової палати України, який підтверджував би наявність обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції.

Оскільки у підприємства відсутній сертифікат Торгово-промислової палати, який би підтверджував наявність обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, визначених Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", тому суд дійшов висновку, що позивач не звільняється від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, які визначені Законом України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", крім того, суд вважає, що ч. 7 ст. 6 Закону № 185, є спеціальною нормою Закону у спірних правовідносинах.

З приводу застосування 250 ГК України до позивача, суд зазначає наступне.

Підпунктом 1.1. статті 1 Податкового кодексу України встановлено, що він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 14 ПК України встановлено, що :

податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);

пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки;

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 102 ПК України встановлено строки давності та їх застосування, а саме : контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня.

Відповідно до статті 238 ГК за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до субєктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення субєкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Одним із видів таких санкцій є адміністративно-господарський штраф (частина перша статті 239 ГК).

Як встановлено судом позивачем як субєктом господарювання допущено порушення в частині несвоєчасного надходження імпорту при виконанні контрактів у сфері валютного регулювання під час господарської діяльності, займаючись якою, вони мали дотримуватися нормативно визначених приписів (правил) щодо підстав, порядку, строків та умов здійснення валютних операцій, а також використання іноземної валюти як засобу розрахунку. За недотримання цих правил встановлена фінансова відповідальність, до якої було притягнуто позивача.

Зі змісту (природи) виявлених порушень випливає, що вони не містять у собі ознак (елементів) складу податкового правовідношення, оскільки вони не стосуються відносин, що існують при визначенні Державою видів податків, їх введення, справляння, проведення контролю і притягнення до відповідальності за порушення податкового законодавства; вони не стосуються відносини, повязаних із вилученням власності.

Зміст конкретних обставин і зумовлене ним правозастосування дає підстави вважати, що порушення статті 2, 4 Закону № 185/94-ВР, на підставі яких винесено спірне ППР, відповідно, є порушеннями валютного законодавства, що підпадають під визначення порушень, за які застосовуються адміністративні-господарські санкції, передбачені статтею 238 ГК, і на них не поширюються штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначається податковим кодексом України.

Відповідно до статті 250 ГК адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 244-2 КАС України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 року справа № 21-469а14.

Також, суд зазначає, що аналогічний підхід до розуміння суті адміністративно-господарських санкцій та їх відмінність від штрафних санкцій, визначених у податковому законодавстві, був сформульований (з певними поправками) у постановах Верховного Суду України від 4 липня 2011 року (справа № 21-163а11), 10 липня 2012 року (справа № 21-147а12), 27 травня 2014 року (справа № 21-126а14).

Щодо періоду прострочення повернення валюти та розрахунку фінансової санкції, суд зазначає наступне.

За контрактом № 148-14 від 25.04.2014 граничний строк надходження імпорту - 24.08.2014 року, а контрольна сума імпорту 1047,08 євро.

П.1 специфікації до контракту додатку № 1 умови поставки визначені сторонами згідно базису FCA Миколов, ОСОБА_1 згідно Інкотермс 2010.

Відповідно до правил ІНКОТЕРМС-2010, термін FCA - "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару перевізнику чи іншій особі, які призначені покупцем, на площах продавця чи в іншому названому місці. В такому пункті право власності переходить до покупця.

При цьому, одночасно у наданих документах при базисі поставки FCA зазначається як про поставку на борт судна, так і завантаження на автомобільний транспорт з оформленням CMR.

Накладна на перевезення вантажу № GD 216632382 оформлена 20.08.2014, отже згідно базису поставки FCA право власності на товар перейшло до позивача (покупця) 20.08.2014 року.

Таким чином, датою імпорту за цим контрактом є 20.08.2014 р, у звязку із чим повернення виручки позивача в іноземній валюті в розмірі 1047,08 євро відбулося без порушення законодавчо встановленого терміну.

Окрім того, перетин митного кордону України зазначеним товаром відбувся згідно ВМД № 700020000/2014/006071. Процедуру митного оформлення товару в режимі «імпорт» розпочато 22.08.2014 року (також до настання граничного строку на повернення валюти), про що свідчить штемпель Київської регіональної митниці «під митним контролем» на інвойсі № 904057752 і накладній № GD 216632382 від 20.08.2014 та завершено 15.09.2014 року, що підтверджується митною декларацією.

На підставі вищенаведеного, нарахована згідно оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню пеня в розмірі 1224,94 грн. є безпідставною, так як імпорт надійшов за контрактом № 148-14 від 25.04.2014 року без порушення граничного терміну.

За контрактом № 366-13 від 30.05.2013 граничний строк надходження імпорту - 28.04.2014 року, а контрольна сума імпорту 76101,00 дол. США.

Згідно п. 3.1 контракту № 366-13 від 30.05.2013 року товар поставляється на умовах CIF FO порт Одеса, Україна.

Відповідно до правил Інкотермс 2010 термін CIF «вартість, страхування та фрахт» означає, що продавець здійснить поставку товару на борт судна або забезпечив надання товару, що вже поставлений таким чином. Ризик втрати чи пошкодження товару переходить, коли товар вже знаходиться на борту судна.

Тобто згідно зазначеному контракту датою переходу права власності на товар є дата прибуття вантажу до порту Одеса, Україна, тобто 08.05.2014 року.

Надходження товару позивачу відбулося за CMR № 083689: дата завантаження 08.05.2014, місце завантаження м. Одеса ОМТП (інформаційне поле № 4). Місце перетину митного кордону України товаром зазначене в інформаційному полі № 29 ВМД № 700020000/2014/003093 «Південна митниця Міндоходів».

Відповідно до штемпеля Південної митниці «під митним контролем» на CMR та інвойсі № НОМЕР_1 вказаний товар фактично перетнув митний кордон 08.05.2014 року, тобто з порушенням граничного строку на повернення виручки у валюті на 11 днів, а не 15 днів, як зазначає відповідач.

Розрахунок пені на підставі ст. 4 ЗУ «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» складається наступним чином:

Сума імпорту * валютний курс НБУ на дату виникнення заборгованості * кількість днів прострочення * 0,3% (ставка пені згідно ст. 4) = пеня (грн.)

76101,00 дол. США * 11,357246 * 11 днів (за період з 29.04.2014 до 08.05.2014) * 0,3% = 28521,83 грн.

Але, суд зазначає, що відповідачем пропущений строк на застосування санкції відносно позивача, який встановлений статтею 250 ГК України, оскільки датою порушення є 29.04.2014 року, а тому спірне ППР у сумі 38893,40 грн. прийняте відповідачем поза межами річного терміну - 17.07.2015 року.

За контрактом № 240-13 від 04.04.2013 граничний строк надходження імпорт - 19.06.2014 року, а контрольна сума імпорту 837,52 євро; граничний строк надходження імпорт - 19.06.2014 року, а контрольна сума імпорту 1997,98 євро; граничний строк надходження імпорт - 14.07.2014 року, а контрольна сума імпорту 3970,50 євро; граничний строк надходження імпорт - 29.07.2014 року, а контрольна сума імпорту 837,52 євро.

Товар погоджений у специфікаціях до зазначеного договору поставляється на умовах FCA м. Нові замки.

Відвантаження товару відбулося за накладною на товар № GD216891360 від 30.05.2014, отже перехід права власності відбувся 30.05.2014, а тому імпорт на суму 837,52 євро позивачем здійснено без порушення строку.

Надходження товару на митну територію України відбулося згідно ВМД №700020000/2014/004071.

Відповідно до штемпеля Київської регіональної митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 11400207 від 30.05.2014 товар фактично перетнув митний кордон 04.06.2014 року, тобто без порушення граничного терміну на імпорт.

Відвантаження товару відбулося за накладною № GD313752574 від 13.08.2014 тобто дата імпорту сум : 1997,98 євро, 3970,50 євро, 837,52 євро 13.08.2015 року.

Перетин митного кордону відбувся за ВМД № 700020000/2014/005782.

Відповідно до штемпеля Київської регіональної митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 11400285 від 13.08.2014 товар фактично перетнув митний кордон 19.08.2014 року.

Таким чином імпорт :

на суму 1997,98 євро надійшов з порушенням терміну на 60 днів, розмір пені 5780,07 грн.;

на суму 3970,50 євро надійшов з порушенням в 36 днів, пеня складає 6818,59 грн.;

на суму 837,52 євро з порушенням на 15 днів, пеня складає 606,90 грн.

Але, суд зазначає, що відповідачем пропущений строк на застосування санкції відносно позивача, який встановлений статтею 250 ГК України, оскільки датою порушення є 20.06.2014, 15.07.2014, а тому спірне ППР у сумі 17307,22 грн. прийняте відповідачем поза межами річного терміну - 17.07.2015 року.

Щодо пені застосованої відповідачем до позивача на суму 837,52 євро з порушенням на 15 днів, пеня складає 606,90 грн., суд зазначає, що вона є правомірною.

За контрактом № 122291 від 20.02.2011, граничний строк надходження імпорту 20.05.2014, а контрольна сума 360,60 євро; граничний строк надходження імпорту 18.08.2014, а контрольна сума 1995,60 євро.

Валютна виручка в розмірі 360,60 євро повернута позивачем із порушенням строку на 6 днів : за накладною № НОМЕР_2 від 23.05.2014 та ВМД №100020000/2014/003550. Відповідно до штемпеля Київської регіональної митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 128680 дата імпорту - 26.05.2014 року.

Отже розмір пені за період з 21.05.2015 по 26.05.2014 має скласти 104,30грн.

Сума 1995,60 євро повернута позивачем за накладною № НОМЕР_3 від 13.08.2014 та ВМД № 100290003/2014/375550, відповідно до штемпеля Київської регіональної митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 127727 від 11.08.2014 товар фактично перетнув митний кордон 14.08.2014 року, тобто без порушення граничного терміну на імпорт.

Таким чином, датою імпорту за цим контрактом є 18.08.2014, у звязку із чим повернення виручки позивача в іноземній валюті в розмірі 1995,60 євро відбулося без порушення законодавчо встановленого терміну.

Але, суд зазначає, що відповідачем пропущений строк на застосування санкції відносно позивача, який встановлений статтею 250 ГК України, оскільки датою порушення є 21.05.2014, а тому спірне ППР у сумі 173,83 грн. прийняте відповідачем поза межами річного терміну - 17.07.2015 року.

За контрактом № 350-13 від 12.06.2013, граничним терміном на повернення валюти визначені : 06.03.2014 19425 євро, 17.03.2014 36526 євро, 06.03.2014 1 євро.

Повернення грошових коштів позивачу відбулося 14.03.2014 та 11.04.2014, тобто з порушенням термінів 8 та 25 днів відповідно.

Але, суд зазначає, що відповідачем пропущений строк на застосування санкції відносно позивача, який встановлений статтею 250 ГК України, оскільки датою порушення є 07.03.2014, 18.03.2014, а тому спірне ППР у сумі 43185,41 грн. грн. прийняте відповідачем поза межами річного терміну - 17.07.2015 року.

За контрактом № 270-13 від 16.04.2013, з граничним терміном імпорту 03.07.2014, а контрольна сума 506,58 євро.

Базис поставки: DAP Краматорськ, отже датою імпорту є дата перетину митної території.

Відповідно до штемпеля Львівської митниці «під митним контролем» на CMR № 0055892 та інвойсі № 2014/059 товар (за ВМД № 700020000/2014/004890) фактично перетнув митний кордон 24.07.2014 року, тобто з порушенням граничного строку на повернення виручки у валюті на 21 день, а не 25 днів, як зазначає відповідач.

З граничним терміном імпорту 03.07.2014 контрольна сума 83,82 євро.

Базис поставки : DAP Краматорськ, отже датою імпорту є дата перетину митної території.

Відповідно до штемпеля Львівської митниці «під митним контролем» на CMR № 576078 та інвойсах № 2014/013 від 14.02.2014, № 2014/134 від 07.07.2014 товар (за ВМД № 700020000/2014/005775) фактично перетнув митний кордон 22.08.2014 року, тобто з порушенням граничного строку на повернення виручки у валюті на 50 днів, а не 63 дні, як зазначає відповідач.

З граничним терміном імпорту 08.07.2014, а контрольна сума 1000,00 євро. Базис поставки: FCA.

Згідно даним накладної завантаження відбулося 19.08.2014. отже перехід права власності відбувся 19.08.2014. При цьому відповідно до штемпеля Київської регіональної митниці «під митним контролем» на накладній № GD 315804543 та інвойсі № 2014/170 товар (за ВМД № 700020000/2014/006447) фактично перетнув митний кордон 22.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті складає 42 дня.

З граничним терміном імпорту 08.07.2014 контрольна сума 4524,95 євро.

Базис поставки: FCA.

Згідно CMR № 0077549 завантаження товару відбулося 01.10.2014 року. Отже право власності та дата імпорту 01.10.2014 року.

Відповідно до штемпеля Львівської митниці «під митним контролем» на накладній CMR та інвойсах № 2014/171 від 15.09.2014 , № 2014/040 від 18.03.2014 (копія інвойсу додаток № 64) товар (ВМД № 700020000/2014/006653) фактично перетнув митний кордон 03.10.2014 року, тобто з порушенням граничного строку на повернення виручки у валюті на 85 днів, а не 90 днів, як зазначає відповідач.

З граничним терміном імпорту 08.07.2014 контрольна сума 2658,18 євро.

Базис поставки: FCA.

Згідно CMR № 576078 завантаження 14.08.2014.

Відповідно до штемпеля Львівської митниці «під митним контролем» на CMR № 576078 та інвойсах № 2014/013 від 14.02.2014, № 2014/134 від 07.07.2014 товар (за ВМД № 700020000/2014/005775) фактично перетнув митний кордон 22.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті склало 42 дня, а не 58 днів, як зазначає відповідач.

Але, суд зазначає, що відповідачем пропущений строк на застосування санкції відносно позивача, який встановлений статтею 250 ГК України, оскільки датою порушення є 04.07.2014, 09.07.2014, а тому спірне ППР у сумі 31636,18 грн. прийняте відповідачем поза межами річного терміну - 17.07.2015 року.

З граничним терміном імпорту 29.07.2014, а контрольна сума 506,58 євро.

Відповідно до штемпеля Львівської митниці «під митним контролем» на накладній CMR та інвойсах № 2014/171 від 15.09.2014, № 2014/040 від 18.03.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/006653) фактично перетнув митний кордон 03.10.2014 року, тобто з порушенням граничного строку на повернення виручки у валюті на 66 днів, а не 69 днів, як зазначає відповідач.

Тому пеня складає за період з 30.07.2014 по 03.10.2014 у сумі 1615,18 грн. Пеня, яка застосована відповідачем до позивача у сумі 73,42 грн. є неправомірною.

Щодо пені застосованої відповідачем до позивача на суму 506,58 євро з порушенням на 66 днів, пеня складає 1615,18 грн., суд зазначає, що вона є правомірною.

За контрактом № 350.2-13 від 01.08.2013, базис поставки: FCA.

Надходження імпорту відбулося наступним чином.

З граничним терміном 11.03.2014, а контрольна сума 1153,12 євро.

Право власності перейшло згідно CMR № 2014_25 від 20.02.2014 року, без порушення законодавчо встановлених термінів.

Крім того, відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 14.01011 від 20.02.2014 товар (ВМД №700020000/2014/001498) фактично перетнув митний кордон 24.02.2014 року, без порушення граничного терміну на імпорт.

З граничним терміном 08.07.2014, а контрольна сума 3710,82 євро:

Згідно CMR № 2014_97 датою переходу права власності є 17.04.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 14.04005 від 17.04.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/004484) фактично перетнув митний кордон 30.05.2014 року.

Тобто повернення валюти відбулося без порушення граничного терміну на імпорт.

З граничним терміном 09.07.2014, а контрольна сума 2870,85 євро.

Згідно CMR № 2014_97 датою переходу права власності є 17.04.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 14.04005 від 17.04.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/004484) фактично перетнув митний кордон 30.05.2014 року, тобто без порушення граничного терміну на імпорт.

З граничним терміном 14.07.2014 контрольна сума 730,38 євро та 886,30 євро.

Згідно CMR № 2014_141 датою переходу права власності є 26.05.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400810 від 26.05.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/004591) фактично перетнув митний кордон 30.05.2014 року, тобто без порушення граничного терміну на імпорт.

З граничним терміном 14.07.2014, а контрольна сума 2769,42 євро:

Згідно CMR № 2014_139 датою переходу права власності є 14.05.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400786 від 14.05.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/004911) фактично перетнув митний кордон 30.05.2014 року, тобто без порушення граничного терміну на імпорт.

З граничним терміном 14.07.2014, а контрольна сума 7063,86 євро:

Згідно CMR № 2014_141 датою переходу права власності є 14.05.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400810 від 26.05.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/005207) фактично перетнув митний кордон 30.05.2014 року, тобто без порушення граничного терміну на імпорт.

З граничним терміном 14.07.2014, а контрольна сума 1302,00 євро:

Згідно CMR № 2014_201 датою переходу права власності є 05.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400865 від 05.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/005957) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті складає 22 дня, а не 58 днів, як зазначає відповідач.

Але, суд зазначає, що відповідачем пропущений строк на застосування санкції відносно позивача, який встановлений статтею 250 ГК України, оскільки датою порушення є 15.07.2014, а тому спірне ППР у сумі 3602,35 грн. прийняте відповідачем поза межами річного терміну - 17.07.2015 року.

З граничним терміном 14.07.2014, а контрольна сума 533,06 євро.

Згідно CMR № 2014_208 датою переходу права власності є 07.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400869 від 07.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/005959) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті склало 24 дня, а не 58 днів, як зазначає відповідач.

Але, суд зазначає, що відповідачем пропущений строк на застосування санкції відносно позивача, який встановлений статтею 250 ГК України, оскільки датою порушення є 15.07.2014, а тому спірне ППР у сумі 1474,86 грн. прийняте відповідачем поза межами річного терміну - 17.07.2015 року.

З граничним терміном 14.07.2014, а контрольна сума 5285,28 євро:

Згідно CMR № 2014_211 датою переходу права власності є 12.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400876 від 12.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/005960) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті склало 29 днів, а не 58 днів, як зазначає відповідач.

Але, суд зазначає, що відповідачем пропущений строк на застосування санкції відносно позивача, який встановлений статтею 250 ГК України, оскільки датою порушення є 15.07.2014, а тому спірне ППР у сумі 14623,22 грн. прийняте відповідачем поза межами річного терміну - 17.07.2015 року.

З граничним терміном 14.07.2014, а контрольна сума 2115,40 євро:

Згідно CMR № 2014_214 датою переходу права власності є 13.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400881 від 13.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/005978) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті склало 30 днів, а не 59 днів, як зазначає відповідач.

Але, суд зазначає, що відповідачем пропущений строк на застосування санкції відносно позивача, який встановлений статтею 250 ГК України, оскільки датою порушення є 15.07.2014, а тому спірне ППР у сумі 5953,76 грн. прийняте відповідачем поза межами річного терміну - 17.07.2015 року.

З граничним терміном 16.07.2014, а контрольна сума 484,00 євро:

Згідно CMR № 2014_214 датою переходу права власності є 13.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400881 від 13.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/005978) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті склало 28 днів, а не 57 днів, як зазначає відповідач.

Тому пеня складає за період з 17.07.2014 по 18.08.2014 у сумі 648,54 грн. Пеня, яка застосована відповідачем до позивача у сумі 671,70 грн. є неправомірною.

Щодо пені застосованої відповідачем до позивача на суму 484,00 євро з порушенням на 28 днів, пеня складає 648,54 грн., суд зазначає, що вона є правомірною.

З граничним терміном 16.07.2014 контрольна сума 730,38 євро.

Згідно CMR № 2014_214 датою переходу права власності є 13.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400881 від 13.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/005978) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті склало 28 днів, а не 57 днів, як зазначає відповідач.

Тому пеня складає за період з 17.07.2014 по 13.08.2014 у сумі 978,67 грн. Пеня, яка застосована відповідачем до позивача у сумі 1013,63 грн. є неправомірною.

Щодо пені застосованої відповідачем до позивача на суму 730,38 євро з порушенням на 28 днів, пеня складає 978,67 грн., суд зазначає, що вона є правомірною.

З граничним терміном 21.07.2014 контрольна 299,44 євро:

Згідно CMR № 2014_214 право власності перейшло 13.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400881 від 13.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/005978) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті склало 23 дня, а не 52 дня, як зазначає відповідач.

Тому пеня складає за період з 22.07.2014 по 13.08.2014 у сумі 325,71 грн. Пеня, яка застосована відповідачем до позивача у сумі 410,68 грн. є неправомірною.

Щодо пені застосованої відповідачем до позивача на суму 299,44 євро з порушенням на 23 дня, пеня складає 325,71 грн., суд зазначає, що вона є правомірною.

З граничним терміном 21.07.2014, а контрольна сума 2069,30 євро:

Згідно CMR № 2014_211 право власності перейшло 12.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400876 від 12.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/006702) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті склало 22 дня, а не 78 дня, як зазначає відповідач.

Тому пеня складає за період з 22.07.2014 по 12.08.2014 у сумі 2152,98 грн. Пеня, яка застосована відповідачем до позивача у сумі 5480,30 грн. є неправомірною.

Щодо пені застосованої відповідачем до позивача на суму 2069,30 євро з порушенням на 22 дня, пеня складає 2152,98 грн., суд зазначає, що вона є правомірною.

З граничним терміном 21.07.2014 контрольна сума 2368,28 євро.

Згідно CMR № 2014_212 датою переходу права власності є 13.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400879 від 13.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/006703) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто порушення граничного строку на повернення виручки у валюті склало 23 дня, а не 78 дня, як зазначає відповідач.

Тому пеня складає за період з 22.07.2014 по 13.08.2014 у сумі 2576,05 грн. Пеня, яка застосована відповідачем до позивача у сумі 6160,11 грн. є неправомірною.

Щодо пені застосованої відповідачем до позивача на суму 2368,28 євро з порушенням на 23 дня, пеня складає 2576,05 грн., суд зазначає, що вона є правомірною.

З граничним терміном 25.08.2014 контрольна сума 1419,36 євро.

Згідно CMR № 2014_212 датою переходу права власності є 13.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400879 від 13.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/006703) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто повернення валюти та імпорт товару відбувся без порушення строку, отже оскаржуване ППР в цій частині підлягає скасуванню у сумі 3245,45 грн.

Контрольні суми з граничним терміном : 519,86 євро - 26.08.2014; 0,46 євро 21.07.2014; 353,40 євро 25.08.2014, 15066,00 євро 26.08.2014 року.

Згідно CMR № 2014_212 датою переходу права власності є 13.08.2014 року.

Відповідно до штемпеля Ягодинської митниці «під митним контролем» на накладній та інвойсі № 400879 від 13.08.2014 товар (ВМД № 700020000/2014/006703) фактично перетнув митний кордон 18.08.2014 року.

Тобто повернення валюти та імпорт товару відбувся без порушення строку, отже оскаржуване ППР в цій частині підлягає скасуванню у сумі 1188,69 грн., 1,70грн., 808,07 грн., 34227,43 грн., а всього : 36225,89 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове скасування податкового повідомлення рішення № /16774 від 17 липня 2015 року державної податкової інспекції у м. Краматорську головного управління Міндоходів у Донецькій області у сумі 220722,52 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частинами 1, 3 статті 94 КАС України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається із платіжного доручення від 23.07.2015 № 12 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 470,84 грн., то у відсотковому відношенні щодо часткового задоволення позову позивачу підлягає поверненню судовий збір у розмірі 442,59 грн.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 442,59грн.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» до державної податкової інспекції у м. Краматорську головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 17 липня 2015 №/16774 задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення № /16774 від 17 липня 2015 року державної податкової інспекції у м. Краматорську головного управління Міндоходів у Донецькій області у сумі 220722,52 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити з державної податкової інспекції у м. Краматорську головного управління ДФС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь публічного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» судові витрати у розмірі 442,59грн.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Аканов О.О.