Справа № 2а-5390/10/1270
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2010-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Солоніченко О.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2010 року справа №2а-5390/10/1270 < приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26 >

зал судового засідання №5 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П., суддів: Сіваченко І.В., Шишова О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2010 року по адміністративній справі №2а-5390/10/1270 за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» про стягнення адміністративно господарських санкцій

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позивом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» про стягнення з відповідача адміністративно господарські санкції у розмірі 4010,00грн , пені за порушення термінів сплати у розмірі -100,80 грн. Позов обґрунтовує тим, що у 2009 році відповідач не виконав норми статей 19,20 Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 07.09. 2010 року у задоволенні позовних вимог Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, відмовлено за необґрунтованістю.

З постановою суду першої інстанції позивач не погодився, подав апеляційну скаргу, вважаючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що відповідач не звітував до центру зайнятості; не виконав заходи щодо забезпечення та працевлаштування інвалідів у звітному періоді. Просив рішення суду скасувати і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, незважаючи на те , що належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до підпункту третього пункту четвертого Положення про Фонд соціального захисту інвалідів (затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 1434 від 26 вересня 2002 року), Фонд соціального захисту інвалідів як урядовий орган державного управління (та його територіальні відділення) відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за своєчасним перерахуванням сум штрафних санкцій, що надходять від підприємств, установ і організацій за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

За змістом статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875- ХІІ (надалі Закон України № 875- ХІІ), саме Фонду соціального страхування захисту інвалідів надано право на стягнення санкцій за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Стаття 19 зазначеного Закону встановлює для підприємств (обєднань), установ і організацій (далі підприємства) нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України № 875-ХІІ , підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно встановив правовідносини між сторонами по справі, застосував відповідні норми матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Як вбачається із звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Джерело» становить 10 осіб.

Згідно статті 19 Закону України № 875-ХІІ на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Джерело» у 2009 році повинно бути працевлаштовано - 1 інвалід. Натомість, на підприємстві не працює жодного інваліді.

У відповідності до частини 4 статті 20 Закону України № 875-ХІІ адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Пунктом 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. № 70, передбачено, що роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. Порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний календарний день прострочення.

Таким чином, на підприємстві за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, відповідач повинен був до 15.04.2009 року самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі - 4010,00 грн.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Джерело» вказана сума не була перерахована, позивачем нарахована пеня в розмірі -100,80 грн.

Відповідно до статті 18-1 Закону України № 875-ХІІ, державна служба зайнятості здійснює пошук відповідної роботи відповідно до рекомендації МСЕК, що є у інваліда кваліфікації і знань, з урахуванням його побажань.

Таким чином, на підприємство хоча і не покладається обов'язок працевлаштовувати інвалідів, але покладається обов'язок інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів. Наказом Державного комітету статистики № 244 від 06.0/.1УУ8 затверджена форма статистичної звітності № 3-ПН "Звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних посад)", яка подається підприємствами, установами та організаціями щомісячно на адресу державної служби зайнятості.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно листа Алчевського міського центру

зайнятості від 19.05.2010 року № 02/7-1173 , відповідач своєчасно в 2009 році виділив робоче місце для працевлаштування інваліда та систематично, інформував міський центр зайнятості про наявність робочого місця для працевлаштування інваліда шляхом подання звітності згідно вимог законодавства. Відмови у працевлаштуванні інвалідів - відсутні.

З наданих відповідачем документів, це: звіти про наявність вакансій за період з січня по грудень 2009 року форми № 3-ПН, джерела СМІ (газета «Вечірній Алчевск» №11 от 18.03. 2009 року, газета «Неділя» №5 от 18.02. 2009 року, газета «Неділя» №6 от 25.02. 2009 року) з опублікованими вакансіями міського центру зайнятості вбачається, що відповідач повністю виконував свої обовязки у повному обсязі.

Заявлені до стягнення санкції є адміністративно господарськими, відтак, на них розповсюджуються загальні засади відповідальності учасників господарських відносин визначені у статтях 216-218, 238,241 Господарського кодексу України, системний аналіз яких посвідчує підставу сплати за наявності складу правопорушення.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ч. 1-3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2010 року по адміністративній справі №2а-5390/10/1270 за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» про стягнення адміністративно господарських санкцій - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили .

Головуючий: Дяченко С.П.

Судді: Сіваченко І.В.

ОСОБА_2