Справа № 2-а-1949/10
Суддя: Савченко С. М.
Дата ухвалення: 2010-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2010 року. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Савченка С.М. при секретарі Борозній Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ м. Олександрії та району ОСОБА_2 про скасування постанови у адміністративній справі, -

УСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.07.2010 року про накладення штрафу.

Свої вимоги мотивує наступним:

21.07.2010 року відповідач виніс спірну постанову про накладення штрафу за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: 21.07.2010 року о 2015 на вул. Г. Сталінграду в м. Олександрії позивач керував автомобілем НОМЕР_1 та на пішохідному переході не надав переваги в русі пішоходу, який перебував на ньому, чим порушив п. 18.1 чинних ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Та накладено стягнення.

Постанову оскаржує в звязку з тим, що, рухаючись в зоні пішохідного переходу, не склав небезпеку для переходу будь-якого пішохода, тобто діяв відповідно до п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, вважає, що при накладенні адміністративного стягнення відповідачем не враховано вимоги ст. 251 КУпАП про докази.

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини не явки суду не відомі, а тому суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

21.07.2010 року відповідач виніс спірну постанову.

З представлених матеріалів видно, що відповідач свою вину не визнав, про що заявив працівнику ДАІ.

П. 18.1. чинних ПДР передбачено: водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Тобто, необхідність зупинки перед пішоходом чи не зупинки вирішує водій.

Позивач посилається на те, що пішоходів було не на проїзній частині і він їм перешкоди не чинив.

Доводів чи доказів, які б спростовували викладене відповідачем не представлено. В матеріалах справи вони також відсутні.

Крім того, п. 4 .7 чинних ПДР передбачає: пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

П. 4.14. чинних ПДР передбачає: пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

В разі, коли ПДР покладає обовязки на декількох учасників дорожнього руху, учасник, щодо якого не складено протокол, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, повинен бути зазначеним в протоколі.

Таким чином, судом установлено, що у справі відсутні докази вини позивача у вчиненні порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Тобто, відповідачем де враховано вимоги ст.ст. 251, 252 КУпАП, а саме: про докази. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність - даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

А тому суд вважає, що позивачем доведено правомірність своїх дій.

Таким чином, при накладені на позивача штрафу відповідачем не враховано вимоги ст.ст. 251, 252 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню.

На підставі вимог ч. 1 ст. 122, ст.ст. 251, 252 КУпАП, керуючись ст.ст.160 - 163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС ВДАІ м. Олександрії та району ОСОБА_2 при накладенні на ОСОБА_1 стягнення незаконними.

Скасувати постанову за 21.07.2010 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у зазначеній справі.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя