Справа № 127/10532/15-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 вересня 2015 р. Справа № 127/10532/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука Віктора Володимировича

позивача: ОСОБА_1

представників відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області

про: визнання протиправними дій щодо стягнення з пенсії податку з доходу фізичних осіб та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з Вінницького міського суду Вінницької області надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання протиправними дій щодо стягнення з пенсії податку з доходу фізичних осіб та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 03.08.2015р. вказану справу прийнято до провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходив службу в Збройних Силах колишнього СРСР та збройних Силах України. На пенсійному обліку перебуває з 25.02.1993р. по даний час. Пенсія призначена за вислугою років в розмірі 75% середньомісячного заробітку. На звернення до відповідача, позивачу було надано відповідь про те, що у зв'язку із набранням чинності змін до Податкового кодексу України, з 1 січня 2015 року податок на доходи фізичних осіб справляється з суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону), якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяці), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення. Тому з пенсії ОСОБА_1 було утримано податок на дохід фізичних осіб 15% та військовий збір з фізичних осіб 1,5%.

Дії управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці позивач вважає протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом та просить визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо утримання з його пенсії податку з доходів фізичних осіб та зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці припинити щомісячне утримання з пенсій позивача податку з доходів фізичних осіб зі ставкою збору 15% бази оподаткування і повернути незаконно утриманий податок у 2015р.

Ухвалою суду від 02.07.2015р. до участі в справі в якості другого відповідача залучено Вінницьку ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області.

Позивач в судовому засіданні надав пояснення, що повністю відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів та представник третьої особи - управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області не була допущена до участі у справі у звязку з не наданням дійсного документа, що посвідчує її особу.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та їх представників, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 є пенсіонером, що підтверджується посвідченням серії №137391(а.с. 10).

Позивач звертався з листом до управління ПФУ в м. Вінниці про надання йому роз`яснень щодо підстав зменшення йому пенсійного забезпечення. Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці направило на адресу позивача лист від 21.04.2015р. №106/К-1, в якому зазначено, що на виконання положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-УІІІ від 28.12.2014 року у зв'язку із набранням чинності змінами до Податкового кодексу України з 1 січня 2015 року податок на доходи фізичних осіб справляється з суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону), якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення. Сума пенсійної виплати ОСОБА_1 на 2015 рік за місяць склала 6634 грн. 80 коп. + 147 грн. 10 коп. (індексація відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991р. №1282 та постанови Кабінету Міністрів Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення від 17.07.2003р. №1078) = 6781 грн. 90 коп. , базою оподаткування є сума 6781 грн. 90 коп. - 3654 грн. 00 коп. = 3127 грн., 90 коп., з якої утримано податок на дохід: 3127 грн. 90 коп.*15% = 469 грн. 18 коп. Також утримано військовий збір (1,5% з суми 3127 грн. 90 коп.) = 46 грн. 92 коп. Пенсія до виплати склала 6265 грн. 80 коп. (а.с. 7).

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 ОСОБА_5 України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 46 ОСОБА_5 України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

ОСОБА_5 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_5 України гарантується.

Згідно із ч.2 ст.3 ОСОБА_5 України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У відповідності до ч.2 ст.19 ОСОБА_5 України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійні виплати - грошові виплати в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати; пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", законодавство про пенсійне забезпечення базується на ОСОБА_5 України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно п.п.164.1 ст. 164 Податкового кодексу України (далі - ПК України), базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п.164.1.1. ст. 164 ПК України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Податковим Кодексом України та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIIІ від 28.12.2014 (далі - Закон №71-VIIІ) встановлено, що особи, з яких удержується податок на доходи фізичних осіб, визначені п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України, тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Об'єктом оподаткування збору є доходи, визначені п. 162.1 ст. 163 Податкового кодексу України, тобто доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п.п.164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПК України та Закону №71-VIIІ, до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включаються, суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Згідно статті 8 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» від 28.12.2014 №80 у 2015 році мінімальну заробітну плату встановлено у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 грн., відтак, відповідно до положень ПК України та Закону № 71-VIIІ, базою оподаткування у 2015 році є суми пенсій або щомісячного довічного грошового утримання у частині, що перевищує 3654 грн. на місяць.

Статтею 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до п. 164.3. ст. 164 ПК України, при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Також, до завершення реформи Збройних сил України були внесені зміни до Перехідних положень Податкового кодексу України, якими встановлюється військовий збір.

Так, платниками військового збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПК України, а саме - фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до ст. 163 ПК України, об'єктом оподаткування військового збору є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

З огляду на вищевикладене, вбачається що об'єктом оподаткування військового збору, є розмір доходу, з якого справляється податок на доходи фізичних осіб, при цьому базою оподаткування по відношенню до позивача є загальний розмір пенсії.

Як вбачається з довідки УПФ у м. Вінниці про призначений та фактично отриманий розмір пенсії гр. ОСОБА_1 №421, розмір нарахованої пенсії позивачу за січень- лютий 2015 року становить 6781 грн. 90 коп. щомісячно, за березень-червень - 7071,63 грн. щомісячно, за липень-вересень - 7071,36 грн. щомісячно, що перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, у зв'язку з чим, із пенсії позивача було правомірно утримано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір. В цілому за період з 01.01.2015р. по 30.09.2015р. розмір нарахованої пенсії позивачу становить 63065 грн. 21 коп., з якої утримано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 4020 грн. 55 коп. та військовий збір у розмірі 402 грн. 03 коп.

Оскільки, положення ПК України в частині оподаткування пенсії набрали чинності 01.01.2015 року, і не визнанні такими, що не відповідають ОСОБА_5 України, то управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці діє відповідно до чинного законодавства.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 3 червня 2014 року у справі «Великода проти України» (Заява № 43331/12) згідно з частиною першою статті 46 ОСОБА_5 України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Із цим конституційним правом громадян кореспондується обов'язок держави щодо його забезпечення. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, проте мають забезпечувати конституційне право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, гарантоване статтею 48 ОСОБА_5 України.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників вказав і Конституційний Суд України, зокрема, у Рішенні від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001 у справі щодо стажу наукової роботи, зазначивши, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов'язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Крім того, у Рішенні від 8 жовтня 2008 року N 20-рп/2008 у справі про страхові виплати Конституційний Суд України вказав, що види і розміри соціальних послуг та виплат потерпілим встановлюються державою з урахуванням його фінансових можливостей.

Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, враховує також положення актів міжнародного права. Так, згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Вищевказані заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 ОСОБА_5 України є найважливішою функцією держави. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 ОСОБА_5 України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 ОСОБА_5 України.

Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач довів правомірність утримання з пенсії позивача податку з доходів фізичних осіб та військового збору, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України підстав для стягнення судових витрат не вбачається.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович