Справа № 2а/0370/55/11
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року Справа № 2а/0370/55/11

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Александрової М.А.,

при секретарі судового засідання Лащуку О.Ю.,

за участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представників відповідача ОСОБА_4 митниці ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника відповідача ОСОБА_1 митниці ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_7 управління Державного казначейства України у Волинській області ОСОБА_8,

прокурора Рибака А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "К.П.Верес" до ОСОБА_4 митниці, ОСОБА_1 митниці, ОСОБА_7 управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення про визначення митної вартості товарів, картки відмови у митному оформленні товарів та повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "К.П.Верес" (ТзОВ "К.П.Верес") звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_4 митниці (яка є правонаступником ОСОБА_1 митниці), ОСОБА_1 митниці і ОСОБА_7 управління Державного казначейства України у Волинській області (ГУДКУ у Волинській області) про визнання протиправними та скасування рішення ОСОБА_1 митниці від 18 жовтня 2010 року № 201000006/2010/ 002523/1 про визначення митної вартості товарів, картки відмови ОСОБА_1 митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 18 жовтня 2010 року № 201000006/0/01127 та повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів в сумі 2 222,95 грн.

Позовні вимоги обгрунтовано такими обставинами.

18 жовтня 2010 року позивачем ввезено на територію України відповідно до контракту № UA - KR/Vtk - 005/2009 від 01 січня 2009 року, укладеного між ТзОВ "К.П.Верес" та Rockwool Polska Sp. z o.o. (ОСОБА_9), за вантажною митною декларацією (ВМД - форма МД-2) № 201000008/2010/008513 від 18 жовтня 2010 року товар вироби із мінеральної вати для тепло-, звуко-, пожежної ізоляції. Для здійснення митного оформлення товару декларантом позивача подані всі необхідні, належним чином оформлені, документи і визначена митна вартість товарів на підставі першого методу - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) - 43 610 грн. 46 коп. та сплачено митних платежів в сумі 11 338 грн. 72 коп. Однак, відповідач - ОСОБА_1 митниця 18 жовтня 2010 року прийняв рішення про визначення митної вартості товарів № 201000006/2010/002523/1, яким встановив вищу митну вартість товарів, ввезених позивачем, за резервним методом визначення митної вартості, вказавши, що джерелом інформації для визначення митної вартості є цінова інформація Державної митної служби України (Держмитслужба України); видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 201000006/0/01127 від 18 жовтня 2010 року, зазначивши вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, - приведення рівня митної вартості у відповідність до рішення про визначення митної вартості № 201000006/2010/002523/1 від 18 жовтня 2010 року.

Крім того, в декларації митної вартості (форма ДМВ-1) № 201000008/2010/008513 від 18 жовтня 2010 року в графі "Для відміток митного органу" посадовою особою митниці зроблено запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів.

Тому декларант звернувся до митного органу із заявою № 816 від 19 жовтня 2010 року про випуск товарів у вільний обіг і подав нову ВМД (форма МД-2) № 201000008/2010/008562 від 19 жовтня 2010 року із зазначенням митної вартості товарів, визначеної митним органом, в розмірі 52 160 грн. 29 коп. і сплатив митні платежі в сумі 13 561 грн. 67 коп. В результаті було надмірно сплачено 2 222 грн. 95 коп. платежів (13 561,67 - 11 338,72 = 2 222,95). Також була подана нова декларація митної вартості (форма ДМВ-2) № 201000008/2010/008562 від 19 жовтня 2010 року.

Позивач вважає, що ним були надані всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів за ціною договору (вартість операції), крім калькуляції фірми-виробника товару, яка містить комерційну таємницю, а митний орган в порушення вимог статті 266 Митного кодексу України (МК України) визначив митну вартість товарів за шостим резервним методом на підставі цінової інформації Держмитслужби України.

В письмових запереченнях проти позову відповідачі ОСОБА_4 митниця і ОСОБА_1 митниця просять відмовити в задоволенні позову повністю з наступних підстав.

Згідно із статтею 265 МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями Митного кодексу. Митний орган має право впевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до Митного кодексу України, пункту 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 квітня 2008 року № 339 (Порядок № 339), ОСОБА_1 митницею було здійснено порівняння заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих виробів, які входять до складу товарів, та встановлено, що заявлена позивачем митна вартість є нижчою митної вартості товарів щодо яких завершено митне оформлення, внесеної до бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Держмитслужби України.

Порядком роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом Держмитслужби України від 24 червня 2009 року № 602 (Порядок № 602), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 липня 2009 року за № 669/16685, передбачено, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів та прийнятті рішень використовуються такі джерела інформації : спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси ЄАІС Держмитслужби України; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від Держмитслужби України, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів та ін.

У разі потреби в підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант відповідно до вимог частини 2 статті 264 МК України зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 7 і 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 (Порядок № 1766), визначено, які документи зобовязаний подати декларант для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів і які інші документи ним можуть подаватися для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

Тому посадовою особою ОСОБА_1 митниці відповідно до Порядку № 1766 у графі "Для відміток митниці" ДМВ-1 № 201000008/2010/008513 від 18 жовтня 2010 року було вчинено запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів. Згідно з пунктом 13 зазначеного Порядку декларант зобов'язаний подати додаткові документи протягом 10 календарних днів після ознайомлення із записом митного органу про їх подання. Якщо декларантом не подано в установлений строк додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, митну вартість товару визначає митний орган на підставі наявних відомостей згідно із законодавством.

Оскільки декларант відмовився від надання в повному обсязі додаткових документів, ОСОБА_1 митницею визначено митну вартість товарів згідно з пунктом 8 Порядку № 602 - на підставі наявних відомостей з оформленням рішення № 201000006/2010/002523/1 від 18 жовтня 2010 року про визначення митної вартості товарів за формою та у порядку, встановленому наказом Держмитслужби України від 29 травня 2009 року № 506 "Про затвердження форми рішення про визначення митної вартості товарів, Порядку його заповнення та Класифікатора додаткових складових до ціни договору" (Наказ № 506), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 червня 2009 року за № 534/16550.

Митну вартість визначено за резервним методом, так як метод визначення митної вартості за ціною договору (вартість операції) не може бути застосований по причині наявності у митного органу довідкової інформації про ціни на товар; методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів і щодо подібних (аналогічних) товарів неприйнятні для застосування через відсутність у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методи визначення митної вартості на основі віднімання і основі додавання вартості неприйнятні через відсутність основи для віднімання або додавання вартості.

На підставі рішення про визначення митної вартості товарів, а також у зв'язку з невідповідністю заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам статті 262 МК України, Порядку № 1766, була виписана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 201000006/0/01127 від 18 жовтня 2010 року відповідно до ст. 80 МК України і Порядку оформлення й використання Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 12 грудня 2005 року № 1227, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2005 року за № 1562/11842 (Порядок № 1227).

Відповідно до Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Держмитслужби України від 20 квітня 2005 року № 314, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2005 року за № 439/10719 (Порядок № 314), реєстраційний номер ВМД № 201000008/2010/008513 від 18 жовтня 2010 року, за якою відмовлено в митному оформленні товарів, анульвано.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1766, з метою спрощення та оптимізації процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що ввозяться на територію України, а також реалізації права декларанта щодо випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до статті 264 МК України, розроблено Порядок випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України, затверджений наказом Держмитслужби України від 17 березня 2008 року № 230, зареєстрований в Міністерстві юстиції 27 березня 2008 року за № 259/14950 (Порядок № 230), пунктом 6 якого визначено, що гарантійні зобов'язання надаються шляхом сплати до державного бюджету суми податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, або надання гарантії уповноваженого банку.

Позивач звернувся до митниці з заявою про випуск у вільний обіг товарів під гарантійні зобов'язання, сплатив митні платежі, подав нову ВМД № 201000008/2010/008562 від 19 жовтня 2010 року. Згідно з частиною 5 статті 264 МК України строк гарантійних зобов'язань не може перевищувати 90 календарних днів з моменту випуску товарів у вільний обіг. Однак, протягом зазначеного строку декларант відповідно до пункту 13 Порядку № 230 не подав митному органу необхідних відомостей для підтвердження митної вартості товарів і не забезпечив можливості їх перевірки, тому позовні вимоги є безпідставними, а рішення про визначення митної вартості товару і картка відмови в митному оформленні товарів прийняті митним органом відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідач ГУДКУ у Волинській області в письмових поясненнях на адміністративний позов посилається на те, що відповідно до статті 50 Бюджетного кодексу України (БК України) Державне казначейство веде бухгалтерський облік надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету. На виконання статті 50 БК України розроблено Порядок повернення коштів помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Держказначейства України від 10 грудня 2002 року № 226, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за № 1000/7288. Згідно з Порядком таке повернення надмірно сплачених платежів здійснюється органами Державного казначейства України на підставі висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації. Однак, такий висновок до ГУДКУ у Волинській області не подавався.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позовні вимоги підтримують повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідачів ОСОБА_4 митниці і ОСОБА_1 митниці ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у судовому засіданні просять у задоволенні позовних вимог відмовити в зв'язку з безпідставністю позову. Рішення про визначення митної вартості товару і картка відмови у здійсненні митного оформлення товару прийняті ОСОБА_1 митницею правомірно.

Представник відповідача ГУДКУ у Волинській області ОСОБА_8 проти позову заперечує. Суду пояснив, що митним органом не надавався висновок про повернення платнику податків надмірно сплачених платежів, а згідно із статтею 50 БК України, Порядком повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, таке повернення здійснюється органами Державного казначейства України на підставі висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації.

Прокурор, який вступив у справу за своєю ініціативою відповідно до поданої заяви від 24 січня 2011 року № 05-46 вих.-11 (а.с.66), в судовому засіданні позов не визнає, просить відмовити в його задоволенні в звязку з правомірністю дій ОСОБА_1 митниці.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача ОСОБА_2 і ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_1 митниці ОСОБА_5 і ОСОБА_6, представника відповідача ГУДКУ у Волинській області ОСОБА_8, прокурора Рибака А.І., дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "К.П.Верес" 07 травня 1996 року зареєстроване виконавчим комітетом Ковельської міської ради Волинської області як юридична особа, одним із видів діяльності якої є оптова торгівля будівельними матеріалами, будівництво будівель, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 521295 (а.с.20), копією Довідки № 443 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), виданої Управлінням статистики у Ковельському районі (а.с.19).

Згідно із зовнішньоекономічним контрактом № UA - KR/Vtk - 005/2009 від 01 січня 2009 року, укладеним між ТзОВ "К.П.Верес" та Rockwool Polska Sp. z o.o. (ОСОБА_9) (а.с.24, 25), позивач 18 жовтня 2010 року ввіз за вантажною митною декларацією (ВМД - форма МД-2) № 201000008/2010/008513 від 18 жовтня 2010 року товар мінеральну вату для тепло-, звуко-, пожежної ізоляції, код згідно УКТЗЕД НОМЕР_1, країна виробництва ОСОБА_9, торгівельна марка Rockwool (а.с.28).

Для проведення митного оформлення ввезеного товару позивачем було подано до ОСОБА_1 митниці ВМД № 201000008/2010/008513 від 18 жовтня 2010 року (а.с.28), декларацію митної вартості (форма ДМВ-1) № 201000008/2010/008513 від 18 жовтня 2010 року (а.с.27) та товаросупровідні документи, а саме: контракт № UA - KR/Vtk - 005/2009 від 01 січня 2009 року (а.с.24, 25), рахунок-фактуру (інвойс) від 14 жовтня 2010 року № 92547382 (а.с. 29), міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 007177 від 14 жовтня 2010 року (а.с.31), специфікацію від 14 жовтня 2010 року № 92547382 (а.с.30), ВМД країни відправлення від 14 жовтня 2010 року (а.с.40), акт консультації ОСОБА_1 торгово-промислової палати від 12 липня 2010 року (а.с.41, 42), прайс-листи фірми-виробника зі знижкою 35% (а.с.36-39) та інші дозвільні документи на ввезення товару.

Митна вартість товарів позивачем визначена у ДМВ-1 і ВМД за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), в розмірі 43 610 грн. 46 коп. і сплачено митних платежів 11 338 грн. 72 коп., ціна за 1 кг визначена позивачем 0,7453 євро (а.с.27, 28, 32).

Судом також встановлено, що при перевірці митним органом заявленої декларантом митної вартості товару було проведено аналіз даних на подібні (аналогічні) товари, цінова інформація щодо яких розміщена в ЄАІС Державної митної служби України - зокрема, по Львівській митниці : за ВМД від 20 вересня 2010 року № 209000011/2010/33438, ВМД від 23 вересня 2010 року № 209000011/2010/33897, ВМД від 07 жовтня 2010 року № 209000011/2010/35457 ввезено товар - вату мінеральну, код згідно УКТЗЕД НОМЕР_1, країна виробництва ОСОБА_9, торгівельна марка Rockwool - митна вартість 1,05 доларів США за 1кг (а.с.86-89). Тобто, виявлено значне заниження позивачем митної вартості товарів.

18 жовтня 2010 року відповідачем ОСОБА_1 митницею прийнято рішення № 201000006/2010/002523/1 про визначення митної вартості товарів за шостим резервним методом визначення митної вартості товарів по ціні 1,05 доларів США за 1 кг вати мінеральної, на загальну суму 52 160 грн. 29 коп. Джерелом інформації, що використовувалась митним органом для визначення митної вартості, зазначено цінову інформацію Держмитслужби України (а.с.32).

ОСОБА_1 митницею 18 жовтня 2010 року було видано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 201000006/2010/01127 з тих підстав, що митна декларація не може бути прийнята, товари не підлягають митному оформленню з причин невідповідності заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам ст.ст. 259-273 МК України, постанови Кабінету Міністрів України № 1766 від 20 грудня 2006 року «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження»; митна вартість нижча за цінову інформацію бази даних Держмитслужби України. Зазначені вимоги, виконання яких забезпечує здійснення митного оформлення, приведення рівня митної вартості у відповідність до рішення про визначення митної вартості № 201000006/2010/002523/1 від18 жовтня 2010 року (а.с.26).

19 жовтня 2010 року позивач звернувся до митниці з заявою № 816 про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобовязання - сплата до бюджету суми податків і зборів (обовязкових платежів) (а.с.46) і з метою здійснення митного оформлення товару виконав вимогу митного органу та 19 жовтня 2010 року подав нову ВМД № 201000008/2010/008562 і нову ДМВ-2 № 201000008/2010/008562 із зазначенням митної вартості товарів, визначеної відповідачем, 52 160 грн. 29 коп. та сплатив всі платежі - 13 561 грн. 67 коп. (а.с.93, 94, 95).

Суд вважає правомірними дії відповідача ОСОБА_1 митниці щодо визначення митної вартості товару, ввезеного позивачем 18 жовтня 2010 року по ВМД № 201000008/2010/008513 з наступних підстав.

Статтею 259 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це заявлена декларантом або визначена митним органом вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, яка обчислюється на момент перетинання товарами митного кордону України відповідно до положень Митного кодексу України.

Відповідно до статті 265 МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу із застосуванням різних форм. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Порядком здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів (Порядок № 339) передбачено, що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 МК України шляхом: проведення перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю; усного опитування посадових осіб підприємств, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на вартість товарів; митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на рівень їх митної вартості; порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; застосування інших передбачених Митним кодексом України та законами з питань митної справи форм контролю.

Судом встановлено, що позивач при митному оформленні товару застосував саме метод визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідачем ОСОБА_1 митницею при порівнянні митної вартості задекларованих позивачем товарів вати мінеральної (заявлена позивачем митна вартість становить 0,7453 євро за 1 кг) (а.с.27, 28, 32) з ціновою інформацією ЄАІС Держмитслужби України, було встановлено, що подібні товари оформлялись за митною вартістю 1,05 доларів США за 1 кг (а.с.86-89). Таким чином, заявлена позивачем митна вартість товару була нижчою від вартості товарів, яка склалася у практиці щодо відповідних товарів, вартість яких вже колись була предметом визначення.

Відповідно до пункту 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження (Порядок № 1766) декларант зобов'язаний подати для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Згідно з пунктом 11 зазначеного Порядку № 1766 для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобовязаний подати додаткові документи про що зазначається в графі «Для відміток митниці» декларації митної вартості. Для підтвердження митної вартості можуть подаватися, зокрема : договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; відповідна бухгалтерська документація; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми виробника товару; калькуляція фірми виробника товару; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини та інші.

Як вбачається із ДМВ-1 від 18 жовтня 2010 року (а.с.27), в графі «Для відміток митного органу» відповідачем зобовязано позивача подати для підтвердження заявленої митної вартості товарів додаткові документи, зазначені в пункті 11 Порядку № 1766, а саме: каталоги, специфікації, прейскуранти фірми-виробника товару; калькуляцію фірми- виробника товару; копію вантажної митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; інформацію зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Судом встановлено з пояснень представників сторін, з матеріалів справи (а.с.35, 50), що декларантом для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів не надано митниці при розмитненні товару всіх необхідних документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, зокрема калькуляції фірми-виробника товару.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем підставно прийняте рішення про визначення митної вартості товару № 201000006/2010/002523/1 від 18 жовтня 2010 року та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 201000006/0/01127 від 18 жовтня 2010 року, оскільки позивачем не підтверджена заявлена ним митна вартість товару.

Відповідно до статті 266 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами : 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного. Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1, проводиться процедура консультацій між митним органом і декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості за наступними методами. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі, якщо неможливо застосувати жоден із зазначених пяти методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 273 МК України.

Згідно із статтею 265 МК України митний орган, що здійснює контроль за правильністю митної оцінки товарів з урахуванням положень цього Кодексу, має право приймати рішення про правильність заявленої декларантом митної вартості товарів.

У разі відсутності даних, що підтверджують правильність визначення заявленої декларантом митної вартості товарів, або за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей митний орган може самостійно визначити митну вартість товарів, що декларуються, послідовно застосовуючи методи визначення митної вартості, встановлені цим Кодексом, на підставі наявних у нього відомостей, у тому числі цінової інформації щодо ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів з коригуванням, що здійснюється згідно з цим Кодексом.

Як встановлено в ході судового розгляду, митна вартість товару була визначена митним органом за резервним методом, так як метод визначення митної вартості за ціною договору (вартість операції) не може бути застосований по причині наявності у митного органу довідкової інформації про ціни на товар; методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів і щодо подібних (аналогічних) товарів неприйнятні для застосування через відсутність у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методи визначення митної вартості на основі віднімання і на основі додавання вартості (обчислена вартість) неприйнятні через відсутність основи для віднімання або додавання вартості.

Відповідно до статті 273 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 267 - 272 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ), тобто за резервним методом. Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна щонайбільшою мірою ґрунтуватися на раніше визначеній за методами 1 - 6 митній вартості, однак при визначенні митної вартості відповідно до цієї статті допускається гнучкість при застосуванні цих методів.

Представниками ОСОБА_4 митниці у судовому засіданні доведено, а представником позивача не спростовано, неможливість застосування будь-яких інших перелічених у статті 266 Митного кодексу України методів визначення митної вартості товарів, крім резервного.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вимог чинного законодавства України та наявних у справі доказів, суд вважає, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 митницями доведено правомірність прийняття ОСОБА_1 митницею рішення про визначення митної вартості товарів № 201000006/2010/002523/1 від 18 жовтня 20010 року, видачі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 201000006/0/01127 від 18 жовтня 2010 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статтей 80, 262, 264, 265, 266-273 Митного кодексу України, Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 квітня 2008 року № 339, Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766, суд

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові товариства з обмеженою відповідальністю "К.П.Верес" до ОСОБА_4 митниці, ОСОБА_1 митниці, ОСОБА_7 управління Державного казначейства України у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення ОСОБА_1 митниці від 18 жовтня 2010 року № 201000006/2010/ 002523/1 про визначення митної вартості товарів, картки відмови ОСОБА_1 митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 18 жовтня 2010 року № 201000006/0/01127 та повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених платежів в сумі 2 222,95 грн. відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена в повному обсязі 15 лютого 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А.Александрова