Справа № 2-а-81/11
Суддя: Павлів З. С.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З. С.

при секретарі - Михавко І. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради, міського голови міста Дрогобича, про визнання локального акту субєкта владних повноважень індивідуальної дії протиправним та його скасування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови міста Дрогобича №716-р від 29.10.2010 року «Про зупинення дії рішення Дрогобицької міської ради від 26.10.2010 року № 1374 «Про включення в перелік земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу у власність».

Позовні вимоги мотивує тим, що 29.10.2010 року колишній міський голова міста Дрогобича ОСОБА_2 прийняв розпорядження № 716 р, яким зупинив дію рішення Дрогобицької міської ради «Про внесення в перелік земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу у власність». Даним рішенням внесено в перелік земельну ділянку площею 1625 кв.м на вул. ОСОБА_3, цільове призначення - для обслуговування медичного центру, яка підлягає для продажу їй у власність. Розпорядження винесено на підставі того, що нібито нею не представлено документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно, розташоване на вказаній земельній ділянці, а лише представлено довідку КП ЛОР Дрогобицького МБТІ та ЕО про реєстрацію права власності на незавершене будівництво готовністю 5%, що на думку міського голови, є підставою для відмови у продажі земельної ділянки. Вважає дане розпорядження незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що спірна земельна ділянка перебуває у її строковому платному користуванні з 2005 року. 30.11.2009 року між нею та Дрогобицькою міською радою було переукладено договір оренди землі площею 1625 кв.м, згідно якого надано в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення для зайняття під майбутнє будівництво по вул.І.Франка в м. Дрогобичі. Вказаний договір оренди зареєстрований у Дрогобицькому міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК. На земельну ділянку розроблена вся технічна документація, зокрема, проект відводу. Вона, як орендар, виконувала вчасно та в повному обємі всі обовязки, визначені п.10.2 договору оренди, в тому числі щодо сплати орендної плати. Дана обставина підтверджується довідкою ДПІ у Дрогобицькому районі від 06 серпня 2010 року про відсутність заборгованості по орендній платі. За час оренди земельної ділянки нею зведена незавершена будівництвом будівля медичного центру - фундамент, стан готовності якого складає 5 відсотків. Виходячи з того, що цільове призначення земельної ділянки під будівництво, вказаний обєкт нерухомого майна обєкт незавершеного будівництва зареєстрований в Комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», номер запису 448, в книзі 5; про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26878749 від 01.08.2010 року. 25 жовтня 2010 року постійна комісія ради по регулюванню земельних відносин прийняла рішення, яким рекомендувала Дрогобицькій міській раді включити в перелік для продажу земельну ділянку площею 1625 кв.м. по вул.Франка для обслуговування медичного центру. 26 жовтня 2010 року Дрогобицька міська рада прийняла рішення №1374, яким вирішила внести в перелік спірну земельну ділянку несільськогосподарського призначення для продажу їй у власність для обслуговування медичного центру. Вважає, що відповідач колишній міський голова ОСОБА_2, приймаючи оскаржуване розпорядження, грубо порушив її першочергове право на викуп орендованої земельної ділянки, яке передбачено Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі».

Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі і пояснила, що колишнім міським головою грубо порушено право позивачки на приватизацію земельної ділянки, за яку вона впродовж багатьох років, відповідно до договорів оренди, які неодноразово переукладалися, справно вносила орендну плату. Сесія, попередньо розглянувши заяву ОСОБА_1 на земельній комісії, прийняла позитивне рішення. Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Позивачка, в передбаченому законом порядку, зареєструвала своє право власності на незавершену будівництвом будівлю медичного центру в Комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Після законного рішення власника землі Дрогобицької міської ради, позивачка фактично почала реалізовувати своє право на викуп спірної земельної ділянки, однак, через чотири дні зявилося оспорюване розпорядження міського голови, яке безпідставно зупинило дію рішення.

Представник позивачки ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що ОСОБА_1 з 2006 року почала розробку проектно кошторисної документації для будівництва медичного центру, аналогів якому немає в регіоні. На розробку документації нею вже витрачено понад 400 тис. грн. Тому твердження відповідача про те, що позивачкою нібито не планується будівництво медичного центру є безпідставним. Будівництво розпочато у 2009 році. Є офіційний дозвіл на початок проведення будівельних робіт. Крім цього, початку будівництва перешкоджало і те, що вїзду на земельну ділянку загороджували два самовільно збудовані гаражі, які після тривалих спорів, при сприянні правоохоронних органів, були знесені як незаконні. І вже після цього розпочалося будівництво. Тільки із зазначених причин обєкт споруджено на 5 %. До майбутнього медичного центру підведено всі комунікації, на що позивачкою також затрачено значні кошти. Позивач споруджує медичний центр, в першу чергу, для задоволення потреб мешканців міста.

Представник відповідачів - Дрогобицької міської ради та міського голови м. Дрогобича ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та пояснив, що на спірній земельній ділянці знаходиться незавершене будівництво, а не обєкт нерухомості. На його думку, це - ні будівля, ні споруда. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено процедуру зупинки дії рішення ради міським головою, тому останній діяв в межах своїх повноважень. У позивачки є дозвіл на початок будівельних робіт, однак вона не здійснювала будівництва, що, на його думку, ставить під сумнів її намір спорудити саме медичний центр. Законодавством передбачена процедура подолання вето. П. 2 оскаржуваного розпорядження міського голови зобовязано винести питання на повторний розгляд Дрогобицької міської ради. Відтак, оскарження розпорядження в судовому порядку - порушення визначеної законодавством процедури.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

З розпорядження голови міста Дрогобича ОСОБА_2 №716-р від 29 жовтня 2010 року вбачається, що ним зупинено дію рішення Дрогобицької міської ради №1374 «Про включення в перелік земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу у власність» з тієї підстави, що ОСОБА_1 не представила документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці по вул..І.Франка у м.Дрогобичі, а лише представила довідку КП ЛОР Дрогобицького МБТІ та ЕО про реєстрацію права власності на незавершене будівництво готовністю 5%.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Враховуючи субєктний склад спірних правовідносин та їх зміст, оскаржуваний локальний нормативний акт - розпорядження голови міста Дрогобича ОСОБА_2 №716-р від 29 жовтня 2010 року стосується реалізації права орендаря земельної ділянки на викуп орендованої земельної ділянки у визначеному законом порядку, тому вказане розпорядження підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з договору оренди землі від 30 листопада 2009 року, між Дрогобицькою міською радою (Орендодавцем) та фізичною особою ОСОБА_1 (Орендарем) було переукладено договір оренди землі, згідно якого надано в строкове платне користування земельну ділянку розміром 1625 кв.м. несільськогосподарського призначення землі, що зайняті під майбутнє будівництво по вул.Франка в м.Дрогобичі (згідно проекту відведення); кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0105. Договір оренди зареєстрований у Дрогобицькому міському відділі Львівської регіональної філії центру ДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 30 листопада 2009 року за №16.

Згідно акту приймання передачі від 30.11.2009 року вбачається, що орендодавець Дрогобицька міська рада, в особі міського голови ОСОБА_2, передає, а орендар ОСОБА_1 приймає згідно договору оренди від 30.11.2009 року придатну для використання земельну ділянку загальною площею 1625 кв.м., розташовану за адресою: м.Дрогобич, вул.І.Франка (згідно проекту відведення). Цільове призначення земельної ділянки землі, що зайняті під майбутнє будівництво.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статі 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідо до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 №1692/5), державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на обєкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26878749 від 01.08.2010 року, виданого комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», вбачається, що на орендованій земельній ділянці зведена незавершена будівництвом будівля медичного центру - фундамент, стан готовності якого складає 5 відсотків. Вказаний обєкт нерухомого майна обєкт незавершеного будівництва зареєстрований в Комунальному підприємстві Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» за номером 448 в книзі 5.

Відтак, посилання міського голови в оспорюваному розпорядженні на відсутність у позивачки належних документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно, є безпідставним.

Статтею 9 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він

сплачує ціну, за якою вона продається.

У відповідності до ст.128 Земельного Кодексу України до компетенції органів місцевого самоврядування відноситься продаж громадянам або юридичним особам земельних ділянок комунальної власності. Громадяни, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради. У заяві зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви долучаються: документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою та документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі, споруди), розташоване на цій земельній ділянці, копію документу, що засвідчує особу. Орган місцевого самоврядування у місячний термін розглядає заяву та приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) або проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

З рішення №1374 від 26 жовтня 2010 року Дрогобицької міської ради, вбачається, що сесія, розглянувши заяву позивачки про викуп землі, враховуючи рекомендації постійної комісії ради по регулюванню земельних відносин, вирішила внести в перелік земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка підлягає продажу у власність ОСОБА_1, площею 1625 кв.м. на вул.Франка для обслуговування медичного центру.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що Дрогобицька міська рада, як власник землі, приймаючи зазначене рішення про внесення в перелік земельної ділянки, яка підлягає продажу у власність, діяла в межах повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону до виключної компетенції міської ради віднесено вирішення відповідно до закону питань земельних відносин. Відтак, у відповідача міського голови м.Дрогобича не було законних підстав зупиняти дію рішення сесії Дрогобицької міської ради №1374 «Про включення в перелік земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу у власність».

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні і сторонами не оспорюється, укладаючи договори оренди земельної ділянки з ОСОБА_1, власник землі Дрогобицька міська рада, від імені якою діяв міський голова ОСОБА_2, визначив її цільове призначення. Так, у п. 1.1 договору оренди від 30.11.2009 року зазначено, що орендар приймає земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі, що зайняті під майбутнє будівництво, яка знаходиться у м. Дрогобичі на вул. ОСОБА_3 (згідно проекту відведення). Вказане цільове призначення закріплено і в акті приймання передачі обєкта оренди від 30.11.2009 року, підписаному позивачкою та міським головою ОСОБА_2, який діяв від імені Дрогобицької міської ради. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що укладаючи вищевказаний договір оренди, міський голова та власник землі погоджувалися із спорудженням на спірній земельній ділянці обєкта нерухомості позивачкою ОСОБА_1, що в подальшому, окрім врахування факту багаторічної оренди, також давало їй право на приватизацію. Крім цього, рішення, яке своїм розпорядженням зупинив міський голова, власником землі, Дрогобицькою міською радою приймалося після опрацювання відповідних документів профільною комісією, що сторонами в судовому засіданні також не оспорювалося.

Безпідставними суд вважає посилання представника відповідача на те, що скасування оспорюваного розпорядження міського голови в судовому порядку буде незаконним, оскільки, на його думку, процедура подолання вето передбачена Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Так, ч. 4 ст. 59 вказаного Закону передбачено, що рішення міської ради у пятиденний строк з моменту його прийняття може бути зупинено міським головою і внесено на повторний розгляд відповідної ради із обґрунтуванням зауважень. Рада зобовязана у двотижневий строк повторно розглянути рішення. Однак, як вбачається з наданих суду письмових доказів, і жодною із сторін в судовому засіданні не спростовано, Дрогобицька міська рада, в порушення процедури, визначеної чинним законодавством, не виконала свого обовязку щодо зібрання для повторного розгляду питання. Відтак, вето міського голови (оскаржуване розпорядження № 716 р від 29.10.2010 року) не лише не відхилялося, але й, всупереч законодавству, сесією Дрогобицької міської ради не розглядалося.

А тому суд прийшов до переконання, що позивачка законно скористалася своїм правом, визначеним ч. 2 ст. 55 Конституції України, на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, та звернулася з позовними вимогами, які є підставними і підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 7- 14, 18, 19, 71, 143, 158 - 163, 167 КАC України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 181, 182, 316 ЦК України, ст.128 Земельного Кодексу, ст.9 Закону України «Про оренду землі», суд, -

п о с т а н о в и в:

Позов задоволити. Визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови міста Дрогобича №716-р від 29 жовтня 2009 року «Про зупинення дії рішення Дрогобицької міської ради від 26.10.2010 року № 1374 «Про включення в перелік земельних ділянок несільськогосподарського призначення, які підлягають продажу у власність».

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її отримання щляхом подачі апеляційної скарги через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області, з одночасним надісланням її копії до апеляційної інстанції.

Суддя