Справа № 803/193/14
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р. Справа № 876/2936/14
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря - Ратушної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 до Міністерства доходів і зборів України та Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом у якому просили зобов'язати Міністерство доходів і зборів України (далі - Міндоходів) не вносити про них інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (далі - Державний реєстр), використовуючи цифрові кодифікатори; зобов'язати Міндоходів зберегти за ними форму обліку платників податку за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та місцем реєстрації; зобов'язати Луцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Волинській області (далі - ОДПІ) здійснювати їх облік, як платників податків за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платників податків без використання серії та номеру паспорту; зобов'язати ОДПІ знищити інформацію про них з Державного реєстру, яка була надана під час реєстрації; зобов'язати ОДПІ проставити у паспортах (у паспорті ОСОБА_3 після його отримання) на ст.7,8 або 9 відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою, а також видати довідку ОСОБА_3; зобов'язати ОДПІ анулювати проставлену відмітку на ст.8 у паспорті ОСОБА_1

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2014 року в справі №803/193/14 у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржили позивачі, які покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою задовольнити позов в повному обсязі. У поданій апеляційній скарзі покликаються на обставини викладені в позовній заяві та вказують на те, що суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачі просили задовольнити вимоги, посилаючись на норми Конституції України, як норми прямої дії. Вважають, що судом не враховано долучені до матеріалів справи докази відносно правового обґрунтування дій позивачів, а також судової практики Верховного Суду України.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Щодо клопотання ОСОБА_1 від 11.09.2015, то апеляційний суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки позивач був повідомлений завчасно, а отже мав можливість забезпечити явку іншого представника, або ж взяти участь у судовому засіданні особисто, проте з невідомих суду причин таким правом не скористався та доказів неможливості з поважних причин прибути на розгляд справи не надав.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що порядок обліку платника податку, який відмовився від ідентифікаційного номера, в інший спосіб, ніж це передбачено податковим законодавством не може визначатися судовим рішенням, оскільки це не входить до компетенції суду.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття ідентифікаційного номеру, про що податковим органом в паспорті здійснено запис про можливість здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційного номеру.

У зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України (далі - ПК), ОСОБА_1 та ОСОБА_2 неодноразово зверталися до податкових органів (а.с.7-12) в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 із заявами в яких просили в подальшому здійснювати їх облік, як платників податків за раніше встановленими формами обліку без застосування цифрового ідентифікатора (за прізвищем, ім'ям та по батькові, та за місцем проживання), не вносити інформацію про них до Державного реєстру, а також проставити у паспорті (на с.7, 8 або 9) відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без номера облікової картки та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

На вказані заяви відповідачами були надані відповіді (а.с.16-21), якими роз'яснено порядок обліку з 01.01.2011 відповідно приписів статтей 63,70 ПК та «Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.11.2010 №1147 (далі - Положення) фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків і повідомили про це податкові органи.

Не погодившись із зазначеними діями позивачі звернулися до суду із даним адміністративним позовом.

Згідно з ч.2 ст.1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Конкретний порядок внесення такої відмітки передбачений «Порядком унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів» затвердженим спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від 19.10.2004 №602/1226.

Апеляційний суд, звертає увагу на те, що вказаний Закон втратив чинність з 01.01.2011, згідно з вступом в дію ПК, яким збережено право фізичних осіб - платників податків відмовитись від податкового номера через релігійні переконання та альтернативну форму обліку таких платників податків.

З матеріалів справи вбачається, що відмітка про право здійснювати будь-які платежі без застосування ідентифікаційного номера, в паспорті ОСОБА_1 уже проставлена, однак вона не бажає щоб її обліковували в базах даних Державного реєстру чи інших електронних реєстрах та інформаційних системах з застосуванням будь-яких цифрових ідентифікаторів в тому числі серії та номера паспорта.

Що ж до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 то її звернення щодо проставлення відповідної відмітки та обліку були залишенні без задоволення податковими органами у зв'язку із невідповідністю такого вимогам Положення.

Відповідно п.63.6ст.63 ПК облік платників податків в органах державної податкової служби ведеться за податковими номерами.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом державної податкової служби.

Згідно п.63.7ст.63 ПК України орган державної податкової служби зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) у всіх свідоцтвах, довідках, патентах, в інших документах або повідомленнях, що видаються платнику податків або надсилаються йому.

Кожен платник податків зазначає податковий номер або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) в усіх податкових деклараціях (розрахунках, звітах), платіжних документах щодо податків і зборів, у фінансових документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

За приписами п.70.1ст.70 ПК центральний орган державної податкової служби формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків.

Облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Відповідно п.70.5 ст.70 ПК фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному органу державної податкової служби повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт.

Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до органу державної податкової служби за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - органу державної податкової служби за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування.

Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Форма повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок їх подання встановлюються центральним органом державної податкової служби.

Згідно п.70.12 ст.70 ПК серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) використовуються органами державної влади та органами місцевого самоврядування, юридичними особами незалежно від організаційно-правових форм, включаючи установи Національного банку України, банки та інші фінансові установи, біржі, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичними особами - підприємцями, а також фізичними особами в усіх документах, які містять інформацію про об'єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків, зокрема у разі:

Відповідно п.70.14 ст.70 ПК орган державної податкової служби зазначає серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) у всіх повідомленнях, що надсилаються йому.

Кожен платник податків зазначає реєстраційний серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) в усіх звітних або інших документах, а також в інших випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до п.4 Розділу І Положення визначено, що порядок проведення реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі включає, зокрема внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, судом встановлено, що для здійснення обліку фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання в установленому законом порядку відмовились від використання ідентифікаційного номера - використовується прізвище, ім'я, по батькові, а також серія та номер паспорта. Облік таких осіб ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України.

Механізм відмови особи від ідентифікаційного номеру передбачає подання заяви згідно з установленою формою, а саме Повідомлення за формою №1П, для заповнення якої використовується паспорт особи та інші необхідні документи.

Як вбачається з матеріалів справи та апеляційної скарги, позивачі свідомо не вказали в Повідомленні необхідні данні, та зазначили, що ці данні є конфіденційною інформацією, а тому вони категорично проти передачі цих даних про себе до державних органів.

Апеляційний суд, ґрунтуючись на безумовній повазі до релігійних переконань позивачів, вважає помилковими їх міркування, що використання в податковому обліку серії та номеру паспорту, належного їм, призведе до звуження конституційного права на свободу віросповідання з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Разом з тим згідно ч.4 ст.35 Конституції України, ніхто не може бути увільнений від своїх обов'язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Крім того, суд критично оцінює доводи позивачів про те, що положення ПК України суперечать вимогам Конституції України та звужують їхні права визначені основним законом.

Відповідно до ст.9 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - кожен має право на свободу думки, совісті та релігії.

Свобода сповідувати свою релігію або переконання підлягає лише таким обмеженням, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах громадської безпеки, для охорони публічного порядку, здоров'я чи моралі або захисту прав і свобод інших людей.

Відповідно до положень ст.63 ПК, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Взяттю на облік або реєстрації в органах державної податкової служби підлягають всі платники податків.

Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних органах державної податкової служби за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, органи державної податкової служби за місцезнаходженням таких об'єктів у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби.

Крім того ст.19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Враховуючи викладене, положення ПК є обов'язковими до застосування суб'єктами владних повноважень, а саме відповідачем на час виникнення спірних правовідносин та спрямовані на забезпечення встановленого Конституцією та Законами України публічного порядку.

ПК не передбачає можливість вилучення інформації з реєстру чи заборони її внесення щодо осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та проставлення у паспортах таких осіб відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера, а навпаки передбачено ведення обліку таких осіб в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки та проставлення в паспортах таких осіб відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивачів про зобов'язання зберегти за ними «раніше встановлену» форму обліку платників податків - за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації; здійснювати в подальшому їх облік, як платників податків - за «раніше встановленими» формами обліку: без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платника податків без використання серії та номеру паспорту (за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації) не підлягають задоволенню.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що облік платників податків за паспортними даними в тому числі за серією та номером паспорта і раніше використовувався для ідентифікації фізичних осіб - платників податків, оскільки прізвище, ім'я та по батькові особи не є унікальними.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що чинним законодавством України передбачений порядок внесення відмітки щодо ідентифікаційного номеру лише до паспортів, а тому, своє право щодо відмови від ідентифікаційного номеру через свої релігійні або інші переконання малолітні особи зможуть використати після досягнення ними 16-річного віку, звернувшись із відповідною заявою до податкового органу за місцем їх проживання.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що діють в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 щодо зобов'язання відповідачів до вчинення дій.

Відповідно до ст.200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 18 вересня 2015 року.