Справа № 405/11910/14-а (2-а/405/609/14)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"21" вересня 2015 р. справа № 405/11910/14-а (2-а/405/609/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити дії - задоволено повністю: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 02 жовтня 2012 року з обмеженням граничним розміром; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02 жовтня 2012 року без обмежень граничним розміром.

Не погодившись з постановою суду, Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах оскарження та доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1, являється пенсіонером органів прокуратури, з 01 березня 2002 року позивачу ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з максимального розміру 90% відсотків від чинної на той час заробітної плати на посаді працівника прокуратури. Згодом, а саме 01.07.2015 року позивача УПФУ України в м. Кіровограді було проведено перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов сплати працівників органів прокуратури» №505 від 31 травня 2012 року, в розмірі 80% відсотків від суми заробітної плати.

Крім того, 02.10.2012 року позивачу було проведено перерахунок пенсії у зв'язку із звільненням з органів прокуратури в розмірі 80% відсотків від суми заробітної плати.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 квітня 2014 року скасовано. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 01.07.2012 року та 02.10.2012 року в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2012 року та 02.10.2012 року в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати.

Зазначене судове рішення було вмотивовано тим, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, на підставі чого внесені Законом України №3668-VI зміни до ст. 50-1 Закону України №1789-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим в разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є ч. 13, ч. 18 ст. 50-1 Закону України №1789-XII, які змін у зв'язку з прийняттям Закону України №3668-VI не зазнали.

Вирішуючи питання про застосування зазначеного Закону в часі, згідно ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються та не можуть бути скасовані. Тобто при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, на підставі чого перерахунок пенсії призначеної до 1 жовтня 2011 року, проводиться в разі підвищення заробітної плати, виходячи з розміру, встановленого на час призначення пенсії, у зв'язку з чим УПФ України в м. Кіровограді повинен був перерахувати позивачу пенсію з 01.07.2012 року та з 02.10.2012 року відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 90№ від середнього заробітку та здійснити на користь позивача відповідні грошові виплати.

Зазначене рішення суду апеляційної інстанції набрало законної сили та відповідно до ч.2 ст. 14 КАС України є обов'язковим для виконання на всій території.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до УПФУ України в м. Кіровограді з питання надання їй повного розрахунку пенсії з 01 липня 2012 року, з зазначенням основного розміру пенсії, доплат, з зазначенням в які місяці та на яку суму проводилося обмеження розміру пенсії максимальним. З наданої відповіді та розрахунку (лист УПФ України в м. Кіровограді від 23.12.2014 року №111/Б-11) вбачається, що на виконання рішення суду від 28.10.2014 року Управлінням було проведено зазначені перерахунки 11.12.2014 року та , починаючи з розрахунку пенсії з 02.10.2012 року, але з обмеженням, виходячи з того, що розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. В зазначений розмір пенсії з обмеженням граничним розміром включено і підвищення позивачу зо особливі заслуги перед Україною.

Тобто, позивачу на підставі постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року було проведено перерахунок пенсії в розмірі 90 %, але з 02.10.2012 року з обмеженням пенсії максимальним розміром.

Також, матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 22.08.2002 року на підставі Указу Президента України від 22 серпня 2002 року була нагороджена орденом Княгині Ольги ІІІ-го ступеню, знак ордера НОМЕР_1. А 24 серпня 2012 року Указом Президента України №501/2012 позивачу присвоєно почесне звання «Заслужений юрист України».

Відповідно до витягу з протоколу №6 засідання комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Кіровоградській облдержадміністрації від 31 жовтня 2012 року ОСОБА_1 з 06.09.2012 року розмір встановленої надбавки за особливі заслуги перед Україною відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», встановивши іі у розмірі 28% від прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, позивачу було призначено пенсію 01.03.2002 року на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в ред. від 12.07.2001 року, яким працівникам прокуратури пенсії не обмежувалися максимальним розміром, то дії УПФ України в м. Кіровограді, щодо такого обмеження розміру пенсії позивача та фактичного позбавлення позивача надбавок за особливі заслуги є неправомірними.

Згідно п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсiї (щомiсячного довiчного грошового утримання) максимальним розмiром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсiонерiв, яким пенсiя (щомiсячне довiчне грошове утримання) призначена до набрання чинностi цим Законом. Пенсiонерам, яким пенсiя (щомiсячне довiчне грошове утримання) призначена до набрання чинностi цим Законом i в яких розмiр пенсiї (щомiсячного довiчного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, пiдвищень, додаткової пенсiї, цiльової грошової допомоги, пенсiї за особливi заслуги перед Україною, iндексацiї та iнших доплат до пенсiї, встановлених законодавством, крiм доплати до надбавок окремим категорiям осiб, якi мають особливi заслуги перед Батькiвщиною) перевищує максимальний розмiр пенсiї (щомiсячного довiчного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсiї (щомiсячного довiчного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, пiдвищень, додаткової пенсiї, цiльової грошової допомоги, пенсiї за особливi заслуги перед Україною, iндексацiї та iнших доплат до пенсiї, встановлених законодавством, крiм доплати до надбавок окремим категорiям осiб, якi мають особливi заслуги перед Батькiвщиною) здiйснюється без iндексацiї, без застосування положень частин другої та третьої статтi 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсiйне страхування» та проведення iнших перерахункiв, передбачених законодавством, до того часу, коли розмiр пенсiї (щомiсячного довiчного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, пiдвищень, додаткової пенсiї, цiльової грошової допомоги, пенсiї за особливi заслуги перед Україною, iндексацiї та iнших доплат до пенсiї, встановлених законодавством, крiм доплати до надбавок окремим категорiям осiб, якi мають особливi заслуги перед Батькiвщиною) вiдповiдатиме максимальному розмiру пенсiї (щомiсячного довiчного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Тобто, обмеження пенсії максимальним розміром установленим Законом №3668, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності цим Законом, тобто до 01.10.2011 року і в яких її розмір перевищує максимальний, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень ч. 2, ч.3 ст. 42 Закону про пенсійне страхування та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір вищезазначеної пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії, встановленому Законом №3668. Отже, якщо пенсію призначено до 01.10.2011 р., то її розмір не обмежується, проте він не перераховуватиметься до того часу, поки не буде відповідати максимальному розміру пенсії.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає доведеним неправомірність дій УПФУ в м. Кіровограді щодо проведення позивачу розрахунку пенсії .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність в їх задоволенні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції викладене достатньо повно, обґрунтовано та мотивовано з посиланням на конкретні пункти законів України, які регулюють спірні правовідносини, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

З огляду на встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та обрану правову позицію, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко