Справа № 2-а-599/10
Суддя: Юзьвяк Б. Г.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2010 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Суддя: Юзьвяк Б.Г.,

при секретарі судового засідання: Свирида М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника територіального управління Головавтотрансінспекції у Рівненській області про визнання нечинним рішення субєкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач посилається на те, що 26 квітня 2010 року відповідачем відносно нього винесено постанову про застосування фінансових санкцій, відповідно до якої накладено штраф в розмірі 510 гривень.

Позивач вважає вказану постанову незаконною з наступних підстав. Відповідач дійшов висновку,що позивач порушив законодавство про автомобільний транспорт, відповідальність на яке передбачена абзацом 4 частини 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме експлуатація легкового автомобіля, облаштованого як таксі без наявності ліцензійної картки на транспортний засіб.

З таким висновком позивач не погоджується, звертаючи увагу на наступне. Автомобіль ним не використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів. Автомобіль дійсно був облаштований як таксі саме з метою отримання ліцензії та ліцензійної картки. Так відповідно до п.33 ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та ч.4 ст.9 Закону України «Про автомобільний транспорт» діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу на таксі підлягає ліцензуванню. Крім того у ч.6 ст.9 Закону України «Про автомобільний транспорт» вказано, що ліцензійна картка на таксі надається за умови підтвердження в установленому порядку відповідності його облаштування вимогам визначення «таксі», визначеним у ст.1 цього Закону. Згідно ч.3 ст.9 Закону України «Про автомобільний транспорт» підтвердження відповідності перевізника вимогам ліцензійних умов здійснюється органом ліцензування шляхом перевірки перевізника за місцем його розташування або надання перевізником органу ліцензування сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам.

Отже позивач вказує, що належний йому автомобіль був облаштований як таксі з метою отримання ліцензії на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі та отримання ліцензійної картки і до отримання вказаних документів як таксі не використовувався, послуги з перевезення пасажирів позивачем не надавалися, про що він повідомив при складенні акту особами, що проводили перевірку.

Крім того позивач вважає, що строк на оскарження постанови ним не пропущено, оскільки 05 травня 2010 року звернувся зі скаргою на зазначену постанову до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті і до цього часу відповіді не отримав, через що звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та пояснив, що має намір займатися господарською діяльністю з перевезення пасажирів, тому подав документи на оформлення ліцензії. Для того, щоб оформити ліцензію, необхідно до того обладнати автомобіль як таксі, щоб він відповідав певним вимогам, що позивач і зробив. Документи на оформлення ліцензії подав 09 березня 2010 року і вони повинні були розглянуті протягом місяця. А 12 березня 2010 року коли він їхав по м.Дубно, був зупинений перевіряючи ми і на нього складено акт за порушення Закону «Про автомобільний транспорт». Запропоновано приїхати в м.Рівне для дачі пояснень, що він і зробив. В Головавтоінпекції перевірили по компютеру що він виробляє ліцензію, і сказали що ніби порушення немає, але незадовго він отримав постанову про накладення фінансових санкцій. Порушення в своїх діях позивач не вбачає, бо перевезенням пасажирів не займався, а їздив автомобілем для своїх потреб.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час слухання справи.

Вислухавши пояснення позивача, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Абзацом 4 частини 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», передбачена відповідальність за порушення цього Закону а саме за експлуатацію легкового автомобіля, облаштованого як таксі без наявності ліцензійної картки на транспортний засіб.

Не вимагається випадку перевезення пасажирів, тобто зайняття певним видом господарської діяльності без ліцензії, за що передбачена окрема відповідальність, а достатньо лише експлуатації автомобіля, що переобладнаний як таксі без наявності ліцензійної картки, що й мало місце в конкретному випадку.

З наведених підстав постанова відповідача про накладення фінансових санкцій винесена правомірно і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.158-163, 171-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позов ОСОБА_1 до начальника територіального управління Головавтотрансінспекції у Рівненській області про визнання нечинним рішення субєкта владних повноважень, відмовити за його неогрунтованістю.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя :