Справа № 607/6866/14-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 876/7671/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І.,Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лантана-ЛТД» на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.07.2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лантана-ЛТД» до Тернопільської міської ради про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року ТзОВ «Лантана-ЛТД» звернулося з позовом до Тернопільської міської ради про зобов'язання вчинити дії.

Позивач посилався на те, що листом від 25.01.2014 року вих. №.285/08 відповідач повідомив ТзОВ «Лантана-ЛТД», що рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,1905 га для обслуговування житлового будинку-гуртожитку, що перебуває у власності позивача, не прийнято.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, оскільки жодного рішення за результатами розгляду заяви про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1905 га для обслуговування гуртожитку відповідачем не прийнято, чим порушено його права як власника майна, позивач звернувся до суду та просив:

визнати неправомірною бездіяльність Тернопільської міської ради Тернопільської області щодо ненадання ТзОВ «Лантана-ЛТД» дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1905 га для обслуговування житлового будинку-гуртожитку №6 по вул. Микулинецька бічна в м. Тернополі;

зобов'язати Тернопільську міську раду Тернопільської області на черговій сесії міської ради надати ТзОВ «Лантана-ЛТД» дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл.. 0,1905 для обслуговування житлового будинку-гуртожитку №6 по вул. Микулинецька бічна в м. Тернополі.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.07.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржило ТзОВ «Лантана-ЛТД» подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на протиправну бездіяльність відповідача при розгляді їх заяви про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1905 для обслуговування гуртожитку, оскільки жодного рішення - ні позитивного, ні негативного відповідачем не прийнято.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

У справі встановлено, що позивач є власником житлового будинку-гуртожитку №6 по вул. Микулинецька бічна в м. Тернополі Тернопільської області, згідно рішення Арбітражного суду Тернопільської області від 16.02.1999 року по справі №2/19-109, яке зареєстроване в реєстраційній службі Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, реєстраційний номер об'єкта №, номер запису про право власності 68333.

На початку 2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,1905 га для обслуговування згаданого житлового будинку-гуртожитку.

Листом від 25.01.2014 року за вих. №. 285/08 відповідач повідомив позивача, що рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею до 0,1905 га для обслуговування вищезгаданого житлового будинку-гуртожитку не прийнято, що підтверджується витягом з протоколу сорок другої сесії Тернопільської міської ради від 24.12.2013 року, який наявний у матеріалах справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач виконав свій обов'язав, розглянув заяву позивача, проте за результатами голосування рішення не прийнято, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку вказаним відносинам зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У ч.3 ст.124 Земельного Кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст.123 Земельного кодексу України, чинної на момент виникнення спірних відносин, надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Відтак, законодавчо закріплено виключно права органу місцевого самоврядування щодо порядку розгляду заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме, право надати дозвіл або, у разі наявності підстав, надати мотивовану відмову.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 162 КАС України. Відповідно до пункту 2 частини першої цієї норми у разі задоволення адміністративного позову, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб'єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов'язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб'єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Частиною 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених чим Кодексом

Оскільки відповідач ухилився від виконання своїх обов'язків, не прийнявши жодного із допустимих в даній ситуації рішень, колегія суддів вважає за необхідне визнати такі дії протиправними та зобов'язати Тернопільську міську раду на найближчій сесії повторно розглянути заяву позивача та прийняти відповідне рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лантана-ЛТД» задовольнити частково.

Скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.07.2014 року у справі №607/6866/14-а та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Тернопільської міськрайонної ради Тернопільської області щодо неналежного розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Лантана-ЛТД» про надання дозволу на складання проекту землеустрою житлового будинку-гуртожитку №6 по вул. Микулинецька бічна в м. Тернополі Тернопільської області.

Зобов'язати Тернопільску міську раду Тернопільської області на найближчій сесії міської ради розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Лантана-ЛТД» про надання дозволу на складання проекту землеустрою житлового будинку-гуртожитку №6 по вул. Микулинецька бічна в м. Тернополі Тернопільської області та прийняти мотивоване рішення відповідно до вимог ст. 123 ЗК України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М.Старунський