Справа № 806/2657/15
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м.Житомир справа № 806/2657/15

категорія 5.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Іщенко І.П.,

за участю: позивача, представників позивача та відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протизаконним та скасування акту №н6/5/101000000/НОМЕР_1 від 23 червня 2015 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області в якому просить визнати незаконним та скасувати акт про результати документальної невиїзної перевірки з питань достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів №н6/5/101000000/НОМЕР_1 від 23.06.2015. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем було проведено документальну невиїзну перевірку у якій зроблено висновки про заниження ним митних платежів при митному оформленні транспортного засобу. Позивач вважає, що у відповідача відсутні повноваження щодо проведення такої перевірки, крім того, висновки викладені у оскаржуваному акті, є помилковими та протиправним, а тому просить визнати незаконним та скасувати акт перевірки.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Головним управлінням Державної фіскальної служби у Житомирській області було проведено документальну невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за результатом якої складено акт №н6/5/101000000/НОМЕР_1 від 23.06.2015.

Контролюючий орган у висновках цього акту вказує, що ОСОБА_1 при митному оформленні транспортного засобу було допущено порушення вимог ст.49, 51, ч.2 ст.52, ст.53, ст.57, ч.1 ст.279 МК України та п.190.1 ст.190 ПК України, внаслідок чого занижено сум ввізного мита, що підлягає сплаті до бюджету на 399,19 грн. та занижено суму ПДВ із ввезених на митну територію України товарів, що підлягає сплаті до бюджету на 878,22 грн.

За вимогами п.п.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно ст.ст. 336,351 МК України митний контроль та документальні невиїзні перевірки здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів, яким, зокрема, є відповідач.

Відповідно до п.75.1.2. п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

За визначенням п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями. які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Приписами п.86.4 ст.86 ПК України визначено, що акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його законним представникам або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов'язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов'язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Зокрема, згідно з п. 86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п'яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв'язку з необхідністю з'ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2011 року у справі № К/9991/36349/11 зазначено, що акт перевірки та внесення до нього даних є лише засобом документування дій контролюючого органу.

З викладених положень вбачається, що акт перевірки є службовим документом, у якому зафіксовано відповідні порушення податкового законодавства та який жодним чином не може порушувати прав та інтересів позивача.

Таким чином, склавши за результатами перевірки позивача оскаржуваний акт, відповідач, за переконанням суду, діяв згідно з податковим законодавством та жодним чином не порушив права та законні інтереси позивача.

Що стосується, посилання позивача на незгоду з висновками викладеними у оскаржуваному акті то суд з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року у справі № 21-237а13, дії, повязані з включенням до акта висновків, є обовязковими, тоді як самі висновки такими не є.

Висновки, викладені в акті, не породжують обовязкових юридичних наслідків. Водночас судження контролюючого органу про нікчемність окремих угод є висновками тільки контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені згадувані висновки акту.

Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, у тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

Учасниками процесу не заперечується факт винесення податковим органом податкового повідомлення-рішення на підставі оскаржуваного акту перевірки.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За переконанням суду, у ході судового розгляду справи позивач не надав належних доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовується позов.

На підставі викладених положень та обставин, суд дійшов висновку, що позов безпідставним, необґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протизаконним та скасування акту №н6/5/101000000/НОМЕР_1 від 23 червня 2015 року відмовити.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М.С. Токарева

Повний текст постанови виготовлено: 22 вересня 2015 р.