Справа № 22-а-92/11
Суддя: Оношко Г. М.
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-92/2011 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія: 01, 57 Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Оношко Г.М., Семенцова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_3 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області, про визнання дій неправомірними та зобовязання провести донарахування та виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2009 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Мотивуючи свої вимоги тим, що являється інвалідом війни ІІ групи та відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на отримання одноразової щорічної грошової допомоги в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, яка має бути виплачена до 5 травня кожного року. Проте відповідач, в порушення чинного законодавства, виплату грошової допомоги у 2008 році провів у значно меншому розмірі.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2009 року позов задоволено.

Визнано дії відповідача щодо нарахування одноразової допомоги до 5 травня неправомірними та зобовязано провести донарахування та виплату на користь позивача 3448 грн. недоотриманої щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що вказана постанова суду винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач являється учасником бойових дій, що підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов в частині виплати одноразової грошової допомоги до 5 травня суд першої інстанції виходив з того, що для врегулювання спірних правовідносин у цій справі пріоритетними є норми Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Проте, такий висновок зроблений судом з порушенням правил застосування норм матеріального права.

Частиною 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що «учасникам бойових дій» виплачується разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком.

Однак Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлено виплату цієї допомоги «учасникам бойових дій» в 2008 році в розмірі 310 грн., а в 2009 році в розмірі 340 грн.

Тобто, в даному випадку на період виникнення спірних правовідносин, які є предметом спору в цій справі, були наявні нормативно-правові акти, які мають однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної допомоги до 5 травня учасникам бойових дій та інвалідам війни. При цьому дія ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» на час виникнення спірних правовідносин була зупинена Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Однак, суд, задовольняючи позов, не врахував вище зазначених норм матеріального права про зупинення дії норми, за якою позивач мав право на отримання допомоги в більшому розмірі. Тобто, судом було застосовано недіючу норму права.

Посилання суду на Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі №10-рп, якими визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), деякі положення закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», у тому числі і положення пунктів, якими зупинено на 2008 рік дію частину 5 статей 12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплати щорічної разової грошової допомоги колегія суддів вважає помилковим, оскільки це рішення було прийнято після закінчення строку проведення цієї допомоги.

Тобто, на момент виплати щорічної допомоги (до 5 травня) відповідач діяв відповідно до діючого законодавства.

Таким чином у відповідача відсутні правові підстави для здійснення такої відповідно до Закону від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ.

З огляду на викладене постанова підлягає скасуванню, оскільки висновок суду про зобовязання зробити виплату одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2008 рік є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Керуючись статтями 197, 201, 202, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 квітня 2009 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді