Справа № 22-а-194/11
Суддя: Галичанський А. Д.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Чернівецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Галичанського А.Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Яремка В.В

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області про визнання неправомірними дій щодо не донарахування та невиплати державної соціальної допомоги як дитині війни, за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області ( далі УПФУ в Заставнівському районі Чернівецької області ) на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2010 року, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до УПФУ в Заставнівському районі Чернівецької області про визнання неправомірними дій щодо не донарахування та невиплати державної соціальної допомоги як дитині війни за 2006-2009 роки.

Вказував на те, що він є дитиною війни і відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Він звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку і виплати підвищення до пенсії, однак відповідачем відмовлено йому у цьому.

Посилаючись на ці обставини, просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати УПФУ в Заставнівському районі нарахувати та виплатити йому щомісячну соціальну допомогу як дитині війни за 2006-2009 роки і виплачувати її в подальшому.

_________________________________________________________________________________

Справа №22а-194/11. Головуючий у І інстанції

Категорія: 57 ОСОБА_2

Суддя-доповідач: ОСОБА_3

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано відмову УПФУ в Заставнівському районі Чернівецької області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком неправомірною; зобовязано УПФУ в Заставнівському районі Чернівецької області здійснити розрахунок недоплачених сум та виплатити ОСОБА_1 за період з 11 серпня по 31 грудня 2007 року державну соціальну допомогу як дитині війни у відповідності до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 22 травня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року державну соціальну допомогу як дитині війни у відповідності до вимог ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у розмірі 20% мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ в Заставнівському районі просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права.

Вважає, що з 2008 року ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни фактично втратила чинність і з 22 травня 2008 року питання виплати дітям війни підвищення до пенсії регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530.

Окрім того, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом України „Про соціальний захист дітей війни, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, але Законом України „Про державний бюджет України на 2009 рік не передбачено видатків на здійснення виплат дітям війни підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У звязку з цим, на думку апелянта, правових підстав для виплати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком немає.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач є дитиною війни.

Відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (в редакції Закону від 18 листопада 2004 року №2195-ІV) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

На 2007 рік дія ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни була зупинена п.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік, однак рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року положення цього пункту визнані неконституційними.

Пунктом 41 розділу ІІ „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни було викладено в новій редакції, у відповідності до якої дітям війни (крім тих, на які поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 положення розділу ІІ „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно зі ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Оскільки розмір підвищення до пенсії у відповідності до Закону України „Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком, то стаття 71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2009 рік, яка передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати, до спірних правовідносин не може бути застосована.

Виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що при визначенні розміру підвищення до пенсії позивачам застосуванню підлягає ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни (в редакції Закону від 18 листопада 2004 року №2195-ІV), а не Постанова Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Мінімальний розмір пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого цією нормою мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин судом першої інстанції обґрунтовано визнано неправомірною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком та зобовязано його провести перерахунок і виплату вказаної соціальної допомоги.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для виплати дітям війни підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком є безпідставними, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФУ для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляції не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України , колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Заставнівському районі Чернівецької області залишити без задоволення, а рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2010 року - без змін

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: