Справа № 524/5741/15-а
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2015-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/5741/15-а
Провадження №
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

20.07.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі - КовальТ.М.

з участю предтавника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у порядку скороченого провадження у залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації представнику сімї, що втратила годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року ОСОБА_2 (надалі позивач; - ОСОБА_2І.) звернулася з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області (надалі відповідач; - УПСЗН ) та просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови ОСОБА_2у нарахуванні та виплаті одноразової компенсації, як представнику сімї, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, відповідно до вимог статті 48 Закону Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі Закон №796), «Стандарту надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 23.03.2012 року №158 (зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2012 року за № 534/20847) (надалі Стандарт №158), в розмірі сім тисяч пятсот вісімдесят шість грн.; зобов'язати УПСЗН нарахувати та виплатити одноразову компенсацію ОСОБА_2, як представнику сімї, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, відповідно до вимог статті 48 Закону №796, Стандарту №158, в розмірі сім тисяч пятсот вісімдесят шість грн.; зобов'язати відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили; розгляд справи проводити без неї.

В обґрунтування позову позивач вказує на те, що вона народилася 28 лютого 1960 року, має відповідні пільгові посвідчення, загальний стаж роботи понад 20 років, на день смерті чоловіка перебувала на його утриманні, у повторний шлюб після смерті чоловіка не вступала, перебуває на обліку в УПСЗН, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Її чоловік, ОСОБА_3, який помер 09 жовтня 2013року, і його захворювання, які призвели його до смерті повязанні з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у 1986 році приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мав відповідне посвідчення, перебував на обліку у відповідача.

06 квітня 2015 року позивачка звернулася до УПСЗН із заявою відповідної форми та просила нарахувати та виплатити їй одноразову компенсацію, як представнику сімї, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою в розмірі сім тисяч пятсот вісімдесят шість грн..

Відповідно до рішення відповідача, оформленного у вигляді листа за №08-5727 від 29.05.2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у виплаті одноразової грошової компенсації, оскільки на момент смерті чоловіка вона не досягла пенсійного віку.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи із наступного.

Так, ОСОБА_2, народилася 28 лютого 1960 року, має посвідчення дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 2А, смерть якого повязана з Чорнобильською катастрофою за №512755с від 09.07.2014 року, а також посвідчення, предявник якого має право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни за №518737 від 30.04.2015 року серія Г (посвідчення члена сімї загиблого),має загальний стаж роботи понад 20 років, на день смерті чоловіка перебувала на його утриманні (проживала разом з годувальником за однією адресою), у повторний шлюб після смерті чоловіка не вступала, отримує пенсію за віком, перебуває на обліку в УПСЗН, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3, чоловік позивачки (свідоцтво про укладення шлюбу серія 1-КЕ №350160 від 17.06.1979року), помер 09 жовтня 2013 року(свідоцтво про смерть серія 1-КЕ №249879 від 10.10.2013року), і його захворювання, які привели його до смерті повязанні з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, про що свідчить висновок Донецької регіональної міжвідомчої Експертної комісії по установленню звязку захворювань, інвалідності та смерті з діянням іонізованого випромінювання та інших шкідливих наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 12.05.2014 року №290та витяг із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного звязку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 27.04.2015 року №1549, у 1986 році він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС та мав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2-ї категорії серії А №167155 від 15.12.1992 року, перебував на обліку у відповідача.

Судом встановлено, що 06 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до УПСЗН із заявою відповідної форми та просила нарахувати та виплатити їй одноразову грошову компенсацію, як представнику сімї, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою в розмірі сім тисяч пятсот вісімдесят шість грн..

14.04.2015 року на поштову адресу позивачки зазначене управління направляє лист за №08-3580, де зазначається, що сформована особова справа з розпорядженням управління від 18.03.2015 року з призначенням виплати 7586 грн. одноразової компенсації по втраті годувальника. Особова справа направлена повідомленням №842 від 10.04.2015 року до відділу контролю з можливою подальшою передачею до центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області.

Судом також встановлено, що 29.05.2015 року, зазначене управління направляє на поштову адресу ОСОБА_2 другій лист за №08-5727, де зазначається, що, так як на дату смерті чоловіка Ви не були визнанні інвалідом та не досягли пенсійного віку (не були на його утриманні), тому і права на отримання одноразової компенсації у звязку з втратою годувальника Ви не маєте.

Згідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом №796.

Згідно зі статтею 13 Закону №796 держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть повязана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ст. 48 Закону №796 передбачено одноразову компенсацію учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Суд зазначає, що Закон №796 є спеціальним законом, а Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (надалі Закон №1788) та Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІY (надалі Закон № 1058), на які посилається відповідач, мотивуючи свою відмову, регулюють порядок призначення пенсій, у той час, як ОСОБА_2 просила виплатити їй не пенсію, а одноразову грошову компенсацію.

Нормою ст. 48 Закону №796 не передбачено, що особа, яка відноситься до сім'ї, яка втратила годувальника, має бути непрацездатною.

Крім того, згідно нормам пункту 3.3 «Стандарту надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 23.03.2012 року №158 (зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2012 року за № 534/20847) визначено вичерпний перелік документів, необхідних для надання (отримання) цієї послуги.

Зокрема, для призначення компенсації подається заява за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики України від 22 лютого 2012 року № 96 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг» (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012 року за № 418/20731), та такі документи:

Для надання послуги з призначення компенсаційних виплат подаються:

3.3. Для компенсаційної виплати сімям, які втратили годувальника із числа учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС:

- заява;

- копія паспорта;

- копія свідоцтва про смерть годувальника (учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС);

- експертний висновок міжвідомчих експертних комісій по встановленню причинного зв'язку смерті з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- копія посвідчення померлого учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- копія пенсійного посвідчення або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" (за наявності);

- копія довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта з відміткою про відмову від прийняття такого номера.

Розділ VІІ Стандарту №158 визначає вичерпаний перелік підстав для відмови у наданні послуги, а саме: послуга не надається у разі подання встановленого переліку документів не у повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно відривного талончика (розписки), до відповідної форми заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг (форма №96), який отримала ОСОБА_2 від відповідальної особи управління при здачі своєї заяви на виплату одноразової компенсації не зазначено, що для розгляду її заяви їй необхідно ще додатково до певної дати додати ще якісь документи, при цьому зазначено, що її заяву та документи на 7 аркушах прийнято 06 квітня 2015 року та зареєстровано під № 157.

Таким чином, суд не погоджується із висновком відповідача, що ОСОБА_2 не має права на отримання одноразової грошової компенсації, яка виплачується сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, оскільки на момент смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 була працездатною особою.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятого ним рішення.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІІ, позивача від сплати судового збору звільнено.

Керуючись: ч.1 ст. 46 Конституції України; ст. ст. 48, 70, 71 Закону Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-12; «Порядком використання коштів Державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936 (із змінами); підпунктом 4) пункту 1 Постанови КМУ «Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 20.04.2007 року №649; «Стандартом надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 23.03.2012 року №158 (зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2012 року за № 534/20847); ч. 2 ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №3551-ХІІ; Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ; ст.. ст. 2, 3, 6, 8, 17, 18, ч. 2 ст. 71, 87, 90, 99, 100, 104, 183-2, 255, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати одноразової компенсації представнику сімї, що втратила годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, задовольнити частково:

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області щодо відмови ОСОБА_2у нарахуванні та виплаті одноразової компенсації, як представнику сімї, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, відповідно до вимог статті 48 Закону Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Стандарту надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 23.03.2012 року №158 (зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2012 року за № 534/20847), в розмірі сім тисяч пятсот вісімдесят шість грн..

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області нарахувати та виплатити одноразову компенсацію ОСОБА_2, як представнику сімї, що втратила годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, відповідно до вимог статті 48 Закону Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Стандарту надання послуги з призначення компенсаційних виплат громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 23.03.2012 року №158 (зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2012 року за № 534/20847), в розмірі сім тисяч пятсот вісімдесят шість грн..

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області подати суду звіт про виконання судового рішення протягом 1 місяця з дня набрання постановою законної сили.

Відмовити у залишковій частині позову.

Судові витрати в розмірі 73 грн. 08 коп. віднести за рахунок Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Харківським Апеляційним Адміністративним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя