Справа № 2а-3393/12/0970
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 876/10605/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Автоливмаш» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області до Відкритого акціонерного товариства «Автоливмаш» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

01.11.2012 року позивач - управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області звернулося до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Автоливмаш», в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «а», «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в сумі 40271,79 грн.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнено з Відкритого акціонерного товариства «Автоливмаш» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 та №2 в розмірі 40271,79 грн.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ВАТ «Автоливмаш» в добровільному порядку не здійснило відшкодування управлінню Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 40271,79 грн., та дана сума заявлена позивачем до стягнення з відповідача в судовому порядку.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Відкрите акціонерне товариство «Автоливмаш» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що між ВАТ«Авто ливмаш» (продавець) та ДК «Укрекокомресурси» і ТзОВ «Куфур» (покупці) 27.07.2004 року укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ «Авто ливмаш», предметом якого став цілісний майновий комплекс ВАТ «Автоливмаш», який знаходиться в м. Івано-Франківськ, вул. Юності, 23. Майнові активи та грошові зобов'язання цілісного майнового комплексу передані покупцям згідно акту прийому-передачі від 30.09.2004 року. Відповідно до п. 1.6 Договору покупці є правонаступниками майнових прав та зобов'язань цілісного майнового комплексу. Таким чином, договором передбачено правонаступництво покупців у всіх майнових правах та зобов'язаннях цілісного майнового комплексу, без обмежень.

Апелянт стверджує, що після продажу цілісного майнового комплексу на балансі ВАТ «Автоливмаш» будь-які активи відсутні.

Таким чином, у даному випадку продажем цілісного майнового комплексу змінено його власника, тобто змінено власника підприємства і як наслідок відповідно до п. 6.3 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 N 21-1 витрати Пенсійному фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж» який дає право на даний вид пенсії на ВАТ «Автоливмиаш» повинні вносити правонаступники.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що Відкрите акціонерне товариство «Автоливмаш» є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, зареєстрований, як такий, в управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, знаходиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

В силу абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» для платників збору об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону.

Абзацом 1, 2, 3 та 5 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно вимог абзацу 7 пункту 2 Прикінцевих положень даного Закону виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень коментованого вище Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6.4 даної Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно пункту 6.8. Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що працівникам, які досягли відповідного віку та отримали право на пільгову пенсію за відпрацьований у відповідача стаж призначено пенсію на пільгових умовах у відповідності до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», виплата та доставка якої здійснена позивачем по списку № 1 в сумі 3711,85 грн., (за період з 01.12.2011 року по 01.07.2012 року) та по списку № 2 - 36 559,94 грн. (за період з 01.04.2012 року по 01.07.2012 року). Відповідачем на час звернення до суду, не відшкодувало позивачу здійснені витрати.

Також, як слідує з матеріалів справи, позивач на адресу відповідача надсилав розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які отримані відповідачем, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Згідно вказаних розрахунків і повідомлень відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати на виплату та доставку пільгових пенсій здійснених по списку №1 з 01.12.2011 року по 01.07.2012 року та списку №2 з 01.04.2012 року по 01.07.2012 року в загальній сумі 40271,79 грн.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що посилання апелянта про відсутність у ВАТ «Автоливмаш» обов'язку щодо сплати страхових внесків, у зв'язку із продажем товариства та переходу майнових прав та обов'язків до покупців-правонаступників не заслуговують на увагу, оскільки відповідності до ч.3 ст.15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь. ВАТ «Автоливмаш» не знятий з обліку як платник страхових внесків до Пенсійного фонду.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та обставин справи апеляційний суд вважає, що Відкрите акціонерне товариство «Автоливмаш» в добровільному порядку не здійснило відшкодування управлінню Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 40271,79 грн., яку правомірно стягнуто судом першої інстанції на користь управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Автоливмаш» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2012 року у справі №2а-3393/12/0970 за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області до Відкритого акціонерного товариства «Автоливмаш» про стягнення заборгованості - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б.Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 15.09.2015 року.