Справа № 22-а-544/11
Суддя: Широкова Л. В.
Дата ухвалення: 2011-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа №22а/1387/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2011 року року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Широкової Л.В.,

суддів Снітка С.О., Худякова А.М.,

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1,

з участю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 06 травня 2009 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що він має статус громадянина, який постійно проживає та працює на території зони гарантованого добровільного відселення, а тому на підставі ст.ст. 37 і 39 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі Закон України № 796-ХІІ) має право на отримання щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, а також доплати до заробітної плати в розмірі 2 мінімальних заробітних плат.

Посилаючись на те, що зазначені грошова допомога і доплата до заробітної плати виплачуються у розмірах менших, ніж встановлені Законом України № 796-ХІІ, позивач просив стягнути на його користь з відповідача 415,80грн. недоплаченої грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування та доплату до заробітної плати в сумі 5677,08грн. за період з 01.07.2005 року по 31.07.2008 року.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 06 травня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача неправомірними та стягнуто на користь позивача з Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області 311грн. 80коп. грошової допомоги, передбаченої ст. 37 Закону, за період з 01.05.2008 року по 30.06.2008 року та 4900грн. 60коп. доплати до заробітної плати, передбаченої ст. 39 Закону, за період з 01.07.2007 року по 31.07.2008 року.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області просить скасувати судове рішення з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та працює на КП «Городницький фарфоровий завод», перебуваючи на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області, має статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 року №17 м. Овруч Житомирської області віднесене до зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до ст. 37 Закону України № 796-ХІІ, громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення у зоні гарантованого добровільного відселення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати.

Статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення в зоні гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата до заробітної плати у розмірі 2 мінімальних заробітних плат.

З матеріалів справи видно, що на виконання положень ст.ст. 37,39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідачем щомісяця виплачувалися позивачеві передбачені ст.ст.37,39 Закону виплати в розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вирішуючи цей спір, суд першої інстанції, з огляду на загальні засади пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, обґрунтовано визнав, що при визначенні розміру згаданої виплати застосуванню підлягають саме норми статей 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка істотно звужує обсяг установлених законом прав позивача.

За таких обставин правильним є висновок суду першої інстанції щодо неправомірності дій відповідача по виплаті грошової допомоги та доплати до заробітної плати в розмірах, встановлених зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836.

Разом з тим, визнавши неправомірними дії відповідача щодо неналежного нарахування і виплати позивачеві грошової допомоги та доплати до заробітної плати, суд першої інстанції допустив помилку, визначивши конкретну суму заборгованості по сплаті таких виплат.

При цьому суд не врахував те, що з огляду на положення статей 21, 105, 162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, поза увагою суду 1 інстанції залишилось те, що адміністративний суд повинен визнавати дії субєктів владних повноважень незаконними і зобов'язувати відповідача провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про визначення конкретних сум.

Враховуючи викладене та керуючись ч.1 ст. 41, ст.ст. 195,198,202,207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 06 травня 2009 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області в частині не нарахування допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, призначеної ОСОБА_2 відповідно до ст.37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 22.05.2008 року по 30.06.2008 року та доплати до заробітної плати, призначеної ОСОБА_2 відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 09.07.2007 року по 31.07.2008 року.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва відповідно до ст.37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 22.05.2008 року по 30.06.2008 року та доплати до заробітної плати, призначеної ОСОБА_2 відповідно до ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 09.07.2007 року по 31.07.2008 року з урахуванням виплачених коштів за вказаний період.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий :

Судді: