Справа № 2-а-271/10
Суддя: Савенко О. М.
Дата ухвалення: 2010-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-271/10
провадження № -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2010 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого судді Савенко О.М

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище, Черкаської області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі про визнання дій посадових осіб УПФ у Городищенському районі неправомірними та перерахунок і виплату пенсії інваліду третьої групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії з жовтня 2005 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплату яких передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, яка діяла станом на час звернення із позовом (далі Закон №796) посилаючись на те, що вона є інвалідом 3 групи внаслідок захворювання повязаного з участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та отримує державну та додаткову пенсії, виплата яких передбачена ст.ст. 50 та 54 Закону № 796, зазначивши, що розміри призначених і виплачуваних їй пенсій не відповідають розмірам передбаченим цим Законом та на відмову Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області привести їх у відповідність з вимогами Закону, просить суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його усунути зазначені порушення, здійснивши відповідний перерахунок та виплату за період з жовтня 2005 року.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просив визнати неправомірними дії відповідача повязані з виплатою пенсії їй в розмірі меншому встановленого ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та здійснити перерахунок та виплату пенсії їй в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю з розмірі 50 % мінімальної пенсії з жовтня 2005 року подальшим перерахунком та виплатою пенсії довічно.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову, посилаючись на те, що Управлінням Пенсійного фонду України в Городищенському районі на законних підставах призначено позивачці пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків як інваліду 3 групи, І категорії, захворювання яке пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і просив відмовити у зв»язку із пропущенням строків звернення до суду.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2М є інвалідом 3 групи, захворювання якого повязано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується копією посвідчення серія АГ №109307 та Висновком обласної спеціалізованої лікарсько-консультативної комісії Черкаської обласної лікарні від 31 жовтня 2005 року та довідки МСЕК.

Статтею 49 Закону України № 796 передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 54 Закону № 796, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 цього Закону інвалідам 3 групи віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-ІV) встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розрахунок пенсії позивачці відповідач здійснив виходячи із встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету розміру, що становить 19 грн. 91коп.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Ця Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням статей 50, 54 Закону України № 796. Пунктом 2 Постанови від 3 січня 2002 року № 1 Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, всупереч положень статей 50, 54 Закону № 796 Кабінет Міністрів України установив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, при тому що ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи визнання Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008року № 11-п 2008 неконституційними положень пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін і доповнень до деяких законодавчих актів», якими з 01.01.2008р. були внесені зміни, зокрема, до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на які саме зробило посилання Управління ПФУ в Городищенському районі при прийнятті рішення щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії, відповідач повинен був взяти до відома, що починаючи з 22 травня 2008 року вищезазначені положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін і доповнень до деяких законодавчих актів» втративши юридичну силу не можуть мати інших правових наслідків.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над

законними актами, при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають стаття 50 та стаття 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Зі змісту положень статей 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний

захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Так, згідно чинного законодавства розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене вважаю, що невзяття до уваги положень частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян. які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2010 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ( стаття 52 ) затверджено прожитковий мінімум на одну особу та для осіб, які втратили працездатність в таких розмірах: з 01.01.2010 року - 695 гривень, з 01.04.2010 року 706 гривень, з 01.07.2010 року 709 гривень, з 01.10.2010 року - 723 гривень, з 01.12.2010 року 734гривень.

Оскільки позивачці слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок відповідачем пенсії позивачці повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,свобод чи інтересів. Із матеріалів справи вбачається, що 22.09.2010 р. позивачка, одержала довідку відповідача про часткову виплату пенсії, а 8.10.2010 р. звернулася до суду з даним позовом, що надає суду підстави вбачати, що про порушення своїх прав позивачка дізналася саме 22.09.2010 року .

Таким чином, з урахуванням ухвали суду від 8 жовтня 2010 р. про залишення частини позовних вимог без розгляду за періоди з: жовтня 2005 року по 7.04.2010 року, включно, суд вважає необхідним зобов»язати відповідача провести нарахування та виплату позивачці пенсії, як інваліду 3 групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю, тобто з 8.04.2010 року по 8.10.2010 року, за останні 6 місяців до дня звернення до суду, без врахування виплачених сум.

Частиною 1 статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, приходить до висновку, що відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності невиплати позивачу пенсії та доплати до пенсії, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача в подальшому довічно нараховувати пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не підлягають задоволенню, оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання та спрямоване на відновлення порушених прав, свобод та інтересів. Виходячи із змісту законодавства воно не може в майбутньому регулювати суспільні відносини.

Підстав щодо негайного допущення виконання постанови немає.

Суд, вважає, що сторони необхідно звільнити від сплати судового збору по справі: позивача на підставі абз.3п.18 ч.1 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито»,а відповідача на підставі п.34 ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито».

На підставі наведеного та керуючись статтями 16, 19, 22, 45, 46, 64, 86, 121, 124 Конституції України, ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», ст.ст. 28, 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про прожитковий мінімум», Законом України «Про державний бюджет України на 2010рік», ст.ст. 159, 160, 161, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі про визнання дій посадових осіб УПФ у Городищенському районі неправомірними та перерахунок і виплату пенсії інваліду третьої групи, учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії з жовтня 2005 року задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, повязані з виплатою пенсії ОСОБА_2 в розмірі, меншому встановленого ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю з розмірі 50 % мінімальної пенсії з 8.04.2010 року по 8.10.2010 року.

Від сплати судового збору сторони звільнені.

Постанова суду може бути оскаржена повністю або частково до Київського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_4