Справа № 2а-342/10/1370
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2010-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2010 року № 2а-342/10/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Потабенко В.А.

при секретарі судового засідання Білас Ю.Ю.,

з участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, згідно довіреності,

від відповідача - ОСОБА_2 згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області (надалі УПФ в Сокальському районі) до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сокальському районі Львівської області (надалі ВД ФССНВ в Сокальському районі) про спонукання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

УПФ в Сокальському районі Львівської області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідача ВД ФССНВ включити в ОСОБА_2 звірки та прийняти до відшкодування виплату щомісячної адресної допомоги за липень-вересень 2009 року та приймати її до відшкодування у подальшому. Оскільки відповідач відмовився прийняти вказану суму до відшкодування, позивач змушений звернутись з позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, в поясненнях підтримав подане Фондом заперечення на позов від 01.02.2010 року, з якого вбачається, що згідно ст. 21 ОСОБА_3 України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (надалі Фонд) зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, в тому числі пенсії по інвалідності від трудового каліцтва або професійного захворювання та пенсії в зв'язку з втратою годувальника з цих причин. ОСОБА_3 не передбачено відшкодування витрат на виплату щомісячної державної адресної допомоги, доплати та надбавок, встановлених постановами КМУ від 26.03.208р., № 265 та від 16.907.08р. № 654. Крім того, відповідно до Порядку № 5-4/4 від 04.03.2003 року, Фондом проводиться відшкодування Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою зазначених пенсій. Частиною 1 п. 6 Прикінцевих положень ОСОБА_3 України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим ОСОБА_3, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із ОСОБА_3 України "Про пенсійне забезпечення". Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим ОСОБА_3 з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відтак, підстав для відшкодування таких надбавок (адресної допомоги та підвищення) Фондом немає. Також, відповідач покликається на те, що Порядок № 5-4/4 від 04.03.2003 року, який регулює відносини підписання актів звірки розрахунків між Пенсійним фондом України та Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, не розрахований на наявність спору між сторонами. У разі незгоди на підписання актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають вирішуватись в судовому порядку, а не шляхом предявлення вимог про спонукання до вчинення дій.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області з липня по вересень 2009 року включно виплатило державної адресної допомоги на загальну суму 269556,33 грн.

З актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з липня по вересень 2009 року, вбачається, що відповідач не прийняв до відшкодування витрати УПФ в Сокальському районі Львівської області на виплату державної адресної допомоги .

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 вересня 2004 р. N 1215 "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення", у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством), крім соціальних пенсій за віком, не досягає прожиткового мінімуму, встановленого на 2004 рік для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії (дотація) у сумі, що не вистачає до зазначеного прожиткового мінімуму.

Згідно п. 6 Прикінцевих положень ОСОБА_3 України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV, з наступними змінами та доповненнями, до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим ОСОБА_3, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із ОСОБА_3 України "Про пенсійне забезпечення". Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим ОСОБА_3 з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 16 ст. 34 ОСОБА_3 України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року N 1105-XIV, з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення, крім випадків, передбачених пунктом 2 статті 8 та статтею 9 цього ОСОБА_3.

Статтею 8 ОСОБА_3 України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року N 1788-XII, з наступними змінами та доповненнями, виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Оскільки, відповідно до вказаних норм, виплата щомісячної державної адресної допомоги здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України та державного бюджету, відповідно до ОСОБА_3 України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", не належить до числа соціальних послуг та страхових виплат, ця адресна допомога не включається до заліку витрат Пенсійного фонду, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій, призначених у зв'язку з втратою годувальника з цих причин.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, повязаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого спільною постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління ФССНВВ України від 04.03.2003 р. за №5-4/4, щодо обовязку по відшкодуванню державної адресної допомоги та підвищення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, є необґрунтованим.

Вказаний порядок не врегульовує спірних відносин, які виникли між сторонами, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розраховано на відсутність спору.

При наявності спору між суб'єктами владних повноважень та недосягненні згоди щодо підписання актів зі сторони Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, як є в даному відпадку, він (спір) повинен вирішуватись шляхом пред'явлення адміністративного позову про стягнення відповідних коштів, а не шляхом пред'явлення вимог щодо підписання актів звірки розрахунків, оскільки така дія передбачає обопільну згоду та відсутність спору між сторонами.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем не було пред'явлено у встановленому законом порядку позову про проведення відшкодування відповідачем виплачених коштів, а вимоги про зобов'язання підписання акту звірок не можуть бути задоволені, крім іншого, через наявність спору між сторонами із цього приводу, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Суд, приймаючи дане рішення, також враховує позицію Верховного суду України з даного питання.

Керуючись ст. ст. 7 - 14, 18, 19, 69, 70, 71, 86, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-денний термін з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 02.03.2010 року.

Суддя Потабенко В.А.