Справа № 2а-1870/4103/11
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/4103/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глазька С.М.,

суддів - Шевченко І.Г., Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Вангородської Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача та третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України у справах національностей та релігій, третя особа - Сектор Міграційної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного комітету України у справах національностей та релігій, третя особа - Сектор міграційної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення Державного комітету України у справах національностей та релігій від 25 грудня 2008 року №893-08 про відмову в наданні статусу біженця ОСОБА_1, громадянину ОСОБА_4 та зобов'язання Державний комітет України у справах національностей та релігій повторно розглянути заяву ОСОБА_1, громадянина ОСОБА_4, про надання йому статусу біженця.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач приймаючи рішення від 25 грудня 2008 року №893-08 про відмову у наданні статусу біженця ОСОБА_1, громадянину ОСОБА_4, не в повній мірі вивчив обставини, які позивач вважав достатніми для надання йому статусу біженця. Також позивач вважає, що вказане рішення суперечить ч. 2 ст. 26 Конституції України, Конвенції про статус біженців 1951 року і Протоколу до неї 1967 року, до яких Україна приєдналася 10 січня 2002 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та зазначав, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прибув в Україну 06 грудня 2007 року, з ОСОБА_4, легально перетнувши Державний кордон України, за імміграційною карткою. До України прямував літаком.

28 серпня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до Сектору міграційної служби у Сумській області з заявою про надання йому статусу біженця в Україні (а.с.40).

В заяві він вказав, що причиною для подання заяви про надання статусу біженця в Україні стали його побоювання щодо переслідування в ОСОБА_4 за національною ознакою.

Як вбачається з протоколу співбесіди від 29 серпня 2008 року із громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_1 (а.с.48-49), ОСОБА_1 роз'яснив, що побоюється за своє життя і не може зараз виїхати до ОСОБА_4, бо населений пункт м. Горі, де він мешкав, знаходиться під контролем влади Південної Осетії. Зі слів ОСОБА_1, за національністю він грузин, а тому боїться, що за умови повернення на батьківщину до нього буде вороже ставлення з боку органів влади Південної Осетії і місцевого населення, які його будуть переслідувати як грузина.

На території України позивач перебуває легально

За набуттям статусу біженця до органу міграційної служби у Сумській області звертається вперше.

25 грудня 2008 року Державним комітетом України у справах національностей та релігій було прийнято рішення №893-08 про відмову у наданні статусу біженця ОСОБА_1 (а.с.38).

Відповідно до абзацу 2 ст. 1 Закону України "Про біженців" (чинного на час виникнення спірних правовідносин), біженець - особа, яка не є громадянином України і внаслідок цілком обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, перебуває за межами країни своєї громадянської належності та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань.

Згідно абзацу 5 ст.10 Закону України "Про біженців" (чинного на час виникнення спірних правовідносин), статус біженця не надається особі: стосовно якої встановлено, що умови, передбачені абзацом другим статті 1 цього Закону, відсутні.

Згідно абзацу 5 ст.14 Закону України "Про біженців" (чинного на час виникнення спірних правовідносин), на основі всебічного вивчення і оцінки всіх документів та матеріалів, що можуть бути доказом наявності умов для набуття статусу біженця, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у справах міграції приймає рішення про надання статусу біженця або про відмову у наданні статусу біженця.

З матеріалів справи вбачається, що при виїзді з ОСОБА_4 позивач мав національний паспорт, який був йому безперешкодно виданий у країні громадянської належності 16 листопада 2004 року.

У заяві про надання статусу біженця заявник повинен доказувати достовірність своїх тверджень і точність фактів, на яких ґрунтується його заява.

Як свідчить аналіз матеріалів справи, побоювання ОСОБА_1 стати жертвою переслідування за національною ознакою є необґрунтованими і не підтверджені документально. Надана інформація непереконлива, оскільки заявник не навів достатніх доказів, що в країні громадянської належності, він зазнає реальних переслідувань за національною ознакою.

Тобто ОСОБА_1 не навів жодного конкретного факту про побоювання утисків особисто до нього в країні громадянської належності, не навів також будь-якої аргументації своїм побоюванням у разі повернення на батьківщину, які б базувалися на реальних подіях, або інших доказів того, що ці побоювання є обґрунтованими та відповідають вимогам абзацу 2 ст. 1 Закону України "Про біженців" (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Надані ОСОБА_1 документи та результати співбесід, проведених із ним свідчать, що він не має обґрунтованих підстав для його ймовірного переслідування в країні громадянської належності "за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань", визначених абзацом 2 ст. 1 Закону України "Про біженців" (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що Державним комітетом України у справах національностей та релігій правомірно та у відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України було прийнято рішення від 25 грудня 2008 року №893-08 про відмову в наданні статусу біженця ОСОБА_1, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного комітету України у справах національностей та релігій, третя особа - Сектор Міграційної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення Державного комітету України у справах національностей та релігій від 25 грудня 2008 року №893-08 про відмову в наданні статусу біженця ОСОБА_1, громадянину ОСОБА_4 та зобов'язання Державний комітет України у справах національностей та релігій повторно розглянути заяву ОСОБА_1, громадянина ОСОБА_4, про надання йому статусу біженця відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис) С.М. Глазько

Судді (підпис) І.Г. Шевченко

(підпис) ОСОБА_5

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Глазько

Повнивний текст постанови складений 30 вересня 2011 року