Справа № 316/2725/14-а
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2015-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/2725/14-а
Провадження № 2-а/316/58/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015 м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі головуючого судді Куценка М.О., при секретарі Рябухі О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Енергодар справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої суми щорічної разової допомоги як інваліду війни,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області (далі УПСЗН Енергодарської міської ради) про визнання протиправними дії під час проведення виплати одноразової щорічної допомоги до 5 травня в розмірі, встановленому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та стягнення недоотриманої щорічної грошової допомоги до 05 травня в розмірі семи мінімальних пенсій за віком за 2014 рік з урахування раніше сплаченої суми.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту», йому щорічно до 5-го травня повинна надаватись одноразова грошова допомога в розмірі семи мінімальних пенсії за віком, як інваліду війни 3 групи. У порушення цього Закону відповідач виплатив йому за 2014 рік щорічну грошову допомогу не в повному обсязі. У жовтні 2014р. він звернувся до УПСЗ Енергодарської міської ради із заявою щодо здійснення перерахунку відповідно до вимог Закону, але перерахунок та виплата допомоги здійснена не була.

В судове засідання позивач не зявився, просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, про що повідомив суд письмово (а.с.16).

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги не визнають, про що повідомила суд письмово (а.с.54).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, йому встановлена 3 група інвалідності, що підтверджується копією посвідченнями (а.с.6,7) та має право на пільги, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме: на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Позивач перебуває на обліку в УПСЗН Енергодарської міської ради Запорізької області.

21 жовтня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату на його користь одноразової грошової допомоги у розмірі, передбаченому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з розрахунку 7-ми мінімальних пенсій за віком, проте УПСЗН Енергодарської міської ради у своєму листі від 06.11.2014р. повідомило, що згідно п.п.1 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.2014р. №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», позивачу була виплачена разова грошова допомога до 5-го травня як інваліду війни 3 групи у розмірі 2020 грн. (а.с.14).

Згідно ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (у редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» № 107-VІ від 28.12.2007, тобто до 01.01.2008 року), щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога інвалідам III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до п.20 розділу 11 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено у такій редакції: щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими внесено зміни до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визнано такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

У відповідності до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» за станом на травень 2014 року та на момент здійснення відповідачем виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня дію ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не було зупинено, зміни до вказаної статті не вносились.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, відповідач у спірних правовідносинах повинен був діяти в межах законодавства, яке діяло на час проведення відповідної щорічної виплати разової грошової допомоги до 5 травня, а саме у відповідності до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якою встановлений розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам 3 групи - сім мінімальних пенсій за віком.

У відповідності до частини 1 статті 28 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум у 2014 році для осіб, які втратили працездатність, становив 949 гривень.

За викладених обставин, розмір щорічної разової грошової допомоги позивачу до 5 травня у 2014 році, що підлягав до сплати відповідачем, становив 6643 грн., натомість останнім було протиправно виплачено лише 2020 грн. (а.с.20).

Стосовно посилань відповідача на те, що виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачу здійснювалась відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.04.2014 р. №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» необхідно зазначити наступне.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади. Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 жовтня 2002 року N 17-рп (щодо повноважень Верховної Ради України) визначення Верховної Ради України єдиним органом законодавчої влади означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Так, згідно з частиною третьою статті 113 Конституції України Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне застосовувати до спірних правовідносин положення статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як такого, що має вищу юридичну силу за постанову Кабінету Міністрів України від 16.04.2014 р. №102 «Деякі питання виплати у 2014 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», а отже посилання відповідача на вказаний підзаконний нормативно-правовий акт є безпідставними.

Виходячи із аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2,8,11,69-71,94, 158-163,186, 256 КАС України, ст.ст. 19,58,64,113Конституції України. ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 28 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області, про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої суми щорічної разової допомоги як інваліду війни - задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області під час проведення виплати ОСОБА_1 одноразової щорічної допомоги до 5 травня в розмірі, встановленому ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2014 рік.

Зобовязати Управління соціального захисту населення Енергодарської міської ради Запорізької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразову щорічну грошову допомогу до 05 травня 2015 року відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі семи мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше сплаченої суми.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Енергодарський міський суд Запорізької області Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М. О. Куценко