Справа № 340/233/15-а 2-а/340/32/15
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 876/5964/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючогосудді Сеника Р.П.,

суддів Хобор Р.Б., Попка Я.С.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Верховенському районі Івано-Франківської області на постанову Верховенського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015 року у справі № 340/233/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Верховенському районі Івано-Франківської області про зобов'язання припинити щомісячне утримання із пенсії та виплатити суму утриманих коштів з 01.08.2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

14 квітня 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України у Верховенському районі Івано-Франківської області про зобов'язання припинити щомісячне утримання із пенсії та виплатити суму утриманих коштів з 01.08.2013 року

Позовні вимоги мотивує тим, що 13.03.2015 року відповідачем на її скаргу надано відповідь про те, що розмір її пенсії розраховано за оптимальним варіантом із виключенням заробітної плати з 04.01.2011 року, отриманої в МП "Черемош" за період 1993-1998 років з утриманням при цьому 20% із пенсії з 01.08.2013 року.

Вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки в МП "Черемош" вона працювала з 15.01.1993 року по 30.05.1998 року працівником по виробництву товарів непродовольчої групи по сумісництву, про що свідчать довідки про роботу та заробітну плату за 1993-1998 роки від 27.12.2010 року за №23 та №24, які видані і підписані керівником цього підприємства ОСОБА_3 та які були в установленому порядку прийняті управлінням ПФУ у Верховинському районі для призначення пенсії.

Постановою Верховенського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Верховинському районі Івано-Франківської припинити стягнення із пенсії ОСОБА_2 20 процентів щомісячно до погашення переплати та повернути їй суму утриманих із пенсії коштів, починаючи з 14.10.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постанову суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки дане рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та таке, що неповно відображає обставини, які мають істотне значення для даної справи.

Просить скасувати постанову Верховенського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань від осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю не поступало, а тому колегія суддів, у відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 04.01.2011 року позивачу ОСОБА_2 управлінням Пенсійного фонду України у Верховинському районі призначено пенсію.

З 01.06.2013 року розмір її пенсії зменшено у зв'язку з виключенням заробітної плати по МП "Черемош" за період 1993-1998 років. Також із пенсії позивача з 01.08.2013 року щомісячно знімається 20% до погашення виниклої переплати.

Відповідачем такі дії мотивовано тим, що в результаті проведеної в травні 2013 року перевірки шляхом співставлення звітів форми 4-ПФ МП "Черемош" із довідкою, поданою ОСОБА_2 про заробітну плату в МП "Черемош" в період 1993-1998 років було виявлено, що суми нарахованої заробітної плати відображені в довідці являються більшими від загального фонду оплати праці по МП "Черемош", а тому зроблено висновок про недостовірність довідки №23 від 27.12.2010 року, яка видана МП "Черемош"(а.с.4,5,43-46).

Задовольняючи частково у позовних вимогах у справі, суд першої інстанції виходив з того, що жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку ОСОБА_2 допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера, у суб'єкта владних повноважень не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Виходячи зі змісту вищенаведених норм, суд зазначає, що обов'язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування, яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються з страхувальника.

Як встановлено судом першої інстанції, матеріалів справи та не спростовано відповідачем, жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку позивача допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з пенсіонера, у суб'єкта владних повноважень не було.

Більше того, відповідачем не подано належних доказів, які б підтверджували фіктивність виданої довідки №23 від 27.12.2010 року(а.с.5). Та обставина, що відомості зазначені в довідці не підтвердились при проведенні перевірки не може бути беззаперечною підставою для формування висновку щодо її недостовірності та слугувати підставою для припинення виплати пенсії в такому розмірі (згідно статті 49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

У ст. 1166 Цивільного кодексу України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вина. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, саме відповідач повинен був довести факт протиправної поведінки позивача, настання шкоди ( її розмір) та причинний зв'язок між ними.

З урахуванням того, що довідку №23 від 27.12.2010 року, видано МП "Черемош" (а.с.5) та за умови доведення органом Пенсійного фонду факту внесення до неї недостовірних даних, суми надміру виплачених пенсій ОСОБА_2 повинно б відшкодовувати підприємство, яке видало довідку.

Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, що слід зобов'язати відповідача припинити стягнення 20 процентів із пенсії ОСОБА_2 до погашення переплати, та повернути позивачу суму утриманих коштів, починаючи з 14.10.2014 року.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.195-197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Верховенському районі Івано-Франківської області - залишити без задоволення.

Постанову Верховенського районного суду Івано-Франківської області від 06.05.2015 року у справі № 340/233/15-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.П. Сеник

Судді : Р.Б. Хобор

Я.С. Попко