Справа № 338/470/15-а
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 876/4610/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В.М.,

суддів Рибачука А.І., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3.04.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

25 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Позивач просив визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо перерахунку його пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу;

зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Богородчанському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні періоди роботи ОСОБА_1 з 6.04.2000 року по 3.05.2001 року, з 4.05.2001 року по 30.06.2003 року та з 1.07.2003 року по 29.05.2008 року як трудовий стаж, набутий в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та провести перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу з лютого 2008 року (з моменту призначення пенсії).

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3.04.2015 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за період з лютого 2008 року по 24.09.2014 року залишено без розгляду.

Постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3.04.2015 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі зарахувати ОСОБА_1 в пільговому обчисленні періоди його роботи з з 6.04.2000 року по 3.05.2001 року, з 4.05.2001 року по 30.06.2003 року та з 1.07.2003 року по 29.05.2008 року як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік і шість місяців.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з врахуванням пільгового стажу з 25.09.2014 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі, подавши на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що пільги щодо обчислення стажу надавались працівникам, що переводились, направлялись чи запрошувалися на роботу в райони Крайньої Півночі і місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, із інших місцевостей країни при умові, що ці працівники уклали трудові договори про роботу в цих районах на п'ять років. Оскільки позивач таких трудових договорів при призначенні йому пенсії не надав, тому немає підстав вважати, що на нього поширювалися норми закону щодо пільгового обчислення стажу.

Особи, які беруть участь в справі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте в судове засідання не прибули, що є підставою для її розгляду в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що ОСОБА_1 працював вахтово-експедиційним методом помічником бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ в ОАО «Ноябрьснефтегаз» під час виконання підприємством робіт в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ) в період з 6.04.2000 року по 3.05.2001 рік, з 4.05.2001 року по 30.06.2003 рік, з 1.07.2003 року по 29.05.2008 року.

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області щодо зарахування в пільговому обчисленні періодів його роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та проведення у зв'язку з цим перерахунку пенсії.

Листом відповідача від 13.03.2015 року № 1360/03 позивачу було відмовлено в такому перерахунку в зв'язку з відсутністю строкових трудових договорів або документів, які підтверджують їх укладення, про роботу на території районів Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відмова відповідача в зарахуванні до пільгового стажу роботи позивача періодів його роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі є неправомірною, тому управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі зобов'язане здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - Указ), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (далі - постанова), Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

При цьому, слід звернути увагу, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV).

Відповідно до пп. «б» п.7 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за період роботи до 01.01.1991 на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Відтак, із системного аналізу наведених норм права випливає, що письмовий трудовий договір не є єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, записи у трудовій книжці є основним підтвердженням укладення трудових договорів у місцевостях, прирівняних до Крайньої Півночі, та тільки за їх відсутності, необхідним є доведення пільг шляхом надання трудового договору або уточнюючої довідки.

Згідно даних трудової книжки, ОСОБА_1 працював вахтово-експедиційним методом в ОАО «Ноябрьснефтегаз» під час виконання підприємством робіт в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ) в період з 6.04.2000 року по 3.05.2001 рік, з 4.05.2001 року по 30.06.2003 рік, з 1.07.2003 року по 29.05.2008 року.

Підпунктом «д» п. 5 Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надаються додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Пунктом 3 постанови визначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Беручи до уваги відомості трудової книжки ОСОБА_1 до пільгового трудового стажу позивача підлягають зарахуванню періоди роботи з 6.04.2000 року по 3.05.2001 року, з 4.05.2001 року по 30.06.2003 року та з 1.07.2003 року по 29.05.2008 року з розрахунку за кожний рік роботи - один рік і шість місяців.

Тому висновки суду першої інстанції щодо проведення перерахунку пенсії позивача з 25.09.2014 року (в межах строку, встановленого ст. 99 КАС України) з врахуванням пільгового обчислення стажу є правильними.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції розглянув спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого обґрунтовано задовольнив позов в межах строку, встановленого ст. 99 КАС України, у зв'язку з чим підстав для скасування оскаржуваної постанови колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області залишити без задоволення.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 3.04.2015 року в справі № 338/470/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В.М. Багрій

Судді : А.І. Рибачук

Д.М. Старунський