Справа № 2-а-3233/11
Суддя: Забіяко Ю. Г.
Дата ухвалення: 2011-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-а-3233/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2011р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Забіяко Ю.Г., при секретарі Вінник Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій неправомірними та зобовязання встановити статус жертва нацистських переслідуваньта видати посвідчення

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.09.2011р. звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій щодо не встановлення йому статусу жертва нацистських переслідуваньвідповідно до ст.1 Закону України Про жертви нацистських переслідувань, а також не видачі посвідчення відповідно до п.п.1, 2 Постанови КМУ від 27.09.2000р. №1467 Про затвердження Порядку виготовлення та видачі посвідчень, листів талонів на право одержання пільгових проїзних документів (квитків) жертвам нацистських переслідуваньза його заявою від 22.07.2011р. неправомірними та зобовязання встановити статус жертва нацистських переслідуваньта видати посвідчення.

В обґрунтування позову посилався на те, що від звернувся на адресу відповідача 22.07.2011р. із заявою про встановлення йому статусу жертва нацистських переслідуваньта видачі посвідчення, так як від єврей за національністю, в роки окупації фашистською Німеччиною території Радянського Союзу, перебував на окупованій території в м.Змієв Харківської області разом зі своїми батьками. Окупаційна влада переслідувала євреїв за національністю і внаслідок чого його переховували родичі весь час окупації в погребі (період 1941-1944р.р.). Його батько ОСОБА_2 був розстріляний окупантами у 1941 році на національною ознакою як єврей. Крім цього, під час окупації в 1941 році він був поранений у ногу від розриву авіабомби і його родичі не мали можливості звернутися до окупаційної влади за медичною допомогою, так як він за національною ознакою підлягав негайному знищенню.

На адресу відповідача позивачем були надані такі документи: копія паспорта, свідоцтва про народження, довідку МСЕК, думку лікаря-спеціаліста №1199, акт судово-медичного дослідження №178, лист Змієвської районної державної адміністрації Харківської області від 24.06.2005р., заяву ОСОБА_3, заяву ОСОБА_4 та пенсійне посвідчення з відміткою дитина війни.

Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району у письмовій відповіді №5104/06 від 03.08.2011р.зазначив, що надані позивачем документи не дають підстав для встановлення статусу жертви нацистських переслідувань.

В судовому засіданні позивач підтримав позов на підставах, які викладені в позовній заяві. Представник відповідача заперечувала проти позову та надала письмові заперечення.

Вислухавши учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований, тому не підлягає задоволенню.

Судом на підставі ст.2 КАС України перевірено чи діяв відповідач на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, на підставі та у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України з використанням цих повноважень з метою, з якою вони надані, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед законом, протягом розумного строку.

Відповідно до ст.1 Закону України Про жертви нацистських переслідуваньжертви нацистських переслідувань, це особи, які в роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни постраждали від нацистських переслідувань з мотивів політичного, національного і релігійного характеру, ворожого ставлення до націонал-соціалізму; нацистські переслідування - це злочинне позбавлення Німеччиною в роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни волі мирного населення на тимчасово окупованій території України або за її межами шляхом ув'язнення його у концентраційних таборах, гетто, інших місцях примусового тримання, а також насильне вивезення мирного населення на примусові роботи на територію Німеччини або її союзників, що перебували у стані війни з колишнім Союзом РСР, або на території окупованих ними інших держав.

Відповідно до ст.1 Закону України Про жертви нацистських переслідуваньособами, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, є: колишні в'язні концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання та місць примусових робіт у роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни; особи, які були насильно вивезені з території колишнього Союзу РСР на примусові роботи на територію Німеччини або її союзників, що перебували у стані війни з колишнім Союзом РСР, або на території окупованих ними інших держав; діти, які народилися в місцях примусового тримання їх батьків та в місцях відбування батьками примусових робіт; діти партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога, яких у зв'язку з патріотичною діяльністю їх батьків було піддано репресіям, фізичним розправам, гонінням. До жертв нацистських переслідувань належать також особи, які у роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни були насильно вивезені з території інших держав, що після 1944 року увійшли до складу колишнього Союзу РСР, а також особи, які після звільнення з концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання та місць примусових робіт були переселені на територію України.

Відповідно до ст.5 Закону України Про жертви нацистських переслідуваньжертвам нацистських переслідувань видаються відповідні посвідчення замість раніше виданого посвідчення ветерана війни. Зразок посвідчення, порядок виготовлення і видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п.1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.09.2000р. №1467 Про затвердження Порядку виготовлення та видачі посвідчень, листів талонів на право одержання пільгових проїзних документів (квитків) жертвам нацистських переслідувань посвідчення жертви нацистських переслідувань (далі посвідчення) є документом, що підтверджує статус жертви нацистських переслідувань і її право на отримання відповідних пільг згідно із Законами України Про жертви нацистських переслідуваньі Про податок з доходів фізичних осіб, іншими актами законодавства. Посвідчення видаються особам, які відповідно до Закону України Про жертви нацистських переслідуваньвизнані такими, що належать до числа жертв нацистських переслідувань на підставі одного з таких документів: довідки, виданої органами служби безпеки, державними архівами, архівами МВС, Міноборони, архівними установами інших держав; довідки Військово-медичного музею колишнього СРСР (м.Санкт-Петербург); довідки Міжнародної служби розшуку Червоного Хреста; довідки з архівів-музеїв, утворених в місцях розташування колишніх фашистських концтаборів (Освенцім, Бухенвальд, Дахау, Маутхаузен, Равенсбрюк та інші), гетто та інших місцях примусового тримання і примусових робіт у роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни, а також архівів іноземних антифашистських організацій; довідки Комісії у справах колишніх партизанів Великої Вітчизняної війни 1941-1945 років при ОСОБА_5 України. В окремих випадках посвідчення можуть видаватися також на підставі документів, які містять необхідні відомості про факт нацистських переслідувань, а саме: довідки, витягу з документів особової справи за місцем роботи; довідки з книг руху вихованців дитячих закладів із зазначенням назви цих закладів та часу перебування в них особи, яка звернулася за отриманням посвідчення; свідчення іноземних громадян, які проживають нині у Федеративній Республіці Німеччині або в інших державах, про нацистські переслідування особи, яка звернулася за отриманням посвідчення, засвідчених за місцем проживання у відповідних державних органах цих країн.

Відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.09.2000р. №1467 Про затвердження Порядку виготовлення та видачі посвідчень, листів талонів на право одержання пільгових проїзних документів (квитків) жертвам нацистських переслідуваньу разі відсутності документів про факт нацистських переслідувань факт і період перебування в місцях примусового тримання встановлюються в судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у задоволенні його заяви, оскільки необхідних документів, які передбачені діючим законодавством він не надав та не встановив в судовому порядку факт нацистських переслідувань, або факт періоду перебування в місцях примусового тримання.

Керуючись ст.158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району про визнання дій неправомірними та зобовязання встановити статус жертва нацистських переслідуваньта видати посвідчення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано

Суддя Забіяко Ю.Г.