Справа № 872/12047/13
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"19" серпня 2015 р. справа № 804/2678/13-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко В.Є., Коршуна А.О.,

при секретарі судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 р. у справі № 804/2678/13-а

за позовом Комунального підприємства "Новомосковськтеплоенерго"

до Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції в Дніпропетровській області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

19.02.2013 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.12.2012 року відповідача, яким позивачеві за затримку на 762 дні сплати суми грошового зобовязання в розмірі 351 774,09 грн. застосовано штрафні санкції в розмірі 20% - в сумі 70 354,82 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 року адміністративний позов задоволено.

Постанова суду вмотивована тим, що позивачем 19.05.2010 року надано відповідачеві уточнюючий розрахунок податкових зобовязань у звязку з самостійно виявленими помилками за І квартал 2010 року, в якому податкове зобовязання зменшено на 371 101,00 грн., тому підстави вважати суму грошового зобовязання в розмірі 351 774,09 податковим боргом та нараховувати на неї штрафні санкції відсутні.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що станом на 01.05.2010 року по картці особового рахунку позивача по податку на прибуток обліковувалась заборгованість в загальній сумі 351 774,09 грн., яка виникла у 2008 році та не була погашена станом на 01.05.2010 року.

19.05.2010 року позивачем надано уточнюючий розрахунок податкових зобовязань у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за 1 квартал 2010 року, в якому зменшено податкове зобовязання на 371 101 грн., чим зменшено заборгованість по податку на прибуток, яка рахувалась раніше, станом на 01.05.2010 року в сумі 351 774,09 грн., а нарахування податкового зобовязання з податку на прибуток за 1 квартал 2010 року, згідно наданій декларації № 18744 від 06.05.2010 року сталось 20.05.2010 року, яке самостійно було погашено позивачем 20.06.2012 року.

Зазначає, що таким чином, відповідно до п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України ним правомірно було спрямовано кошти платника податків на погашення податкового боргу згідно черговості його виникнення.

Просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи до судового засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 18.12.2012 року відповідачем, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 та п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток по декларації з податку на прибуток за І квартал 2010 року, за результатами якої складено акт перевірки № 335/1510/03342190 від 18.12.2012 року.

За результатами акта перевірки встановлено порушення з боку позивача по сплаті самостійно визначеного грошового зобовязання в сумі 351 774,09 грн. з податку на прибуток строком на 762 дні.

На підставі вказаного акта перевірки 18.12.2012 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № НОМЕР_1, яким до позивачеві за затримку на 762 дні сплати суми грошового зобовязання в розмірі 351 774,09 грн. застосовано штрафні санкції в розмірі 20% - в розмірі 70 354,82 грн.

Відповідно до матеріалів справи позивачем 06.05.2010 року було подано до відповідача податкову декларацію з податку на прибуток за І квартал 2010 року, в якій самостійно визначив суму податку, яка підлягає сплаті до бюджету за звітний період у розмірі 371 1010,00 грн.

Згідно п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про порядку погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який діяв на час спірних правовідносин, платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.14 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Відповідно до абз. 2 п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про порядку погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» встановлено, що якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 15 цього Закону) платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок .

19.05.2010 року позивачем надано відповідачеві уточнюючий розрахунок податкових зобовязань у звязку з самостійно виявленими помилками за І квартал 2010 року, в якому зменшено податкове зобовязання на 371 101,00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи подання позивачем уточнюючого розрахунку податкових зобовязань у позивача відсутні податкові зобовязання з податку на прибуток по податковій декларації від 06.05.2010 року за І квартал 2010 року, а тому податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.12.2012 року є протиправним.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем а ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, а ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, не надано належних доказів правомірності висновків викладених акті перевірки, на підставі яких винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 18.12.2012 року.

Посилання відповідача на положення п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, оскільки зменшення податкового зобовязання на суму 371 101 грн. відбулося в травні 2010 року, під час дії Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року, тобто до набрання чинності Податковим кодексом України. Діюче на той час податкове законодавство не передбачало можливості зміни напрямку сплати, вищезазначеного платником податку. Отже, відсутні підстави зараховувати зменшення податкових зобовязань у травні 2010 року в рахунок податкового боргу за 2008 рік.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції обєктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому постанову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Новомосковської об'єднаної державної податкової інспекції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2013 р. у справі № 804/2678/13-а залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, визначені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко

Суддя: А.О. Коршун