Справа № 2-а-39/10
Суддя: Шумко В. А.
Дата ухвалення: 2010-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ржищевський міський суд Київської області
Справа №2-а-39/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 року Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді: Шумка В.А. при секретарі: Головатюк І.Р.

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про визнання відмови Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі щодо проведення перерахунку пенсії протиправною та зобов'язання відповідача провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю та компенсації за втрату годувальника, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулись до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідно до ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесена до 2 категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується її в розмірі 15% від прожиткового мінімуму для непрацездатних згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік...", чим обмежено права позивачів, а тому посилаючись на статтю 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, № 10-рп від 22.05.2008 року просить суд визнати дії УПФУ в Кагарлицькому районі протиправними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити заборгованість, яка утворилась внаслідок неправильного обчислення з 1 січня 2008 року.

Також відповідно до ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вона, як дружина померлого, має право на отримання компенсації за втрату годувальника, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Однак відповідачем компенсація втрату годувальника, виплачується їй в значно нижчому розмірі. А тому позивач, посилаючись на статтю 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Рішення Конституційного Суду України № 6-рп від 09.07.2007 року, № 10-рп від 22.05.2008 року просить суд визнати дії УПФУ в Кагарлицькому районі протиправними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплатити заборгованість, яка утворилась внаслідок неправильного обчислення з 1 серпня 2009 року.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, до суду надав заперечення на позовну заяву в якому просить справу слухати в його відсутність, також в запереченні зазначив, що Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі позовні вимоги позивачки не визнає. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позовних вимог відповідач посилається на те, що закони України "Про Державний бюджет України" на відповідні роки не містять жодних вказівок щодо застосування розмірів пенсій, на які посилається позивач. Розрахунок пенсій позивачу проводились та виплачуються відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року, виходячи з розміру 19,91 грн.

Визнання Рішеннями Конституційного Суду України неконституційними положень норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та право внесення змін до деяких законодавчих актів України», які зупиняли дію норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплат державної пенсії та пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах відповідно до розміру мінімальної пенсії за віком не дає підстав для його виконання, оскільки до Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» не внесено змін і не збільшено фінансування на вищевказані виплати. Тому УПФУ в Кагарлицькому районі правомірно нараховує та виплачує вищевказані пенсії і діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку щодо необхідності задоволення позову частково по таким підставам.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована і постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, являється учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відносяться до 2 категорії осіб, які постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією відповідного посвідчення серії А № 059458. Також позивачка являється дружиною померлого ліквідатора, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, що підтверджується копією посвідчення № 016767. ОСОБА_1 перебувають на обліку в УПФУ в Кагарлицькому районі та отримують пенсійне забезпечення від відповідача, який здійснює нарахування та виплату пенсійного забезпечення, тобто являється відповідачем у справі.

Згідно вимог ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 2 категорії встановлюється додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії;б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію пенсію.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», щомісячна компенсація в разі втрати годувальника призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї , який був на його утриманні, в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Відповідно до ст.28 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІУ) розмір мінімальної пенсії за віком встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначено з 01.01.2008 року - 470 грн., з 01.04.2008 року - 481 грн., з 01.07.2008 року -482 грн., з 01.10.2008 року-489 грн.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» визначено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Таким чином, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність визначено з 01.01.2009 року-498 грн.

Відповідно до Закону України від 05.10.2006 року «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаний Закон було доповнено ст.71, згідно з якою дія положень цього Закону не може призупинятись іншими законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп визнано неконституційними п.28 розділу II "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», якими були внесені зміни в Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У цьому ж Рішенні конституційного Суду України зазначається, що Конституція України не надає закону про Державний бюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів та при прийнятті закону України "Про Державний бюджет України" мають бути дотримані принципи соціальної, правової держави, верховенства права, забезпечена соціальна стабільність, а також збережені пільги, компенсації і гарантії, заробітна плата та пенсії для забезпечення права кожного на достатній життєвий рівень. Оскільки предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, Кодексі, то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими Законами України.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 11З Конституції України, Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів У країни. (Стаття 113 в редакції Закону N 2222-ГУ від 08.12.2004).

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки закони України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, а Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має особливу процедуру внесення до нього змін та доповнень суд вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню саме положення ст.51,52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, перерахованими Законами чітко визначений розмір компенсації у зв'язку з втратою годувальника, тому відповідно до ч.1ст.52 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячна компенсація ОСОБА_1 у зв'язку з втратою годувальника повинна бути призначена в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Крім того, позивач, як особа, яка віднесена до 2 категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 30 мінімальної пенсії за віком, починаючи з 22. 05.2008 року, з часу винесення рішення Конституційним Судом України, коли його порушені права щодо отримання належної доплати до пенсійного забезпечення були відновлені, так як відповідач, як розпорядник бюджетних коштів та орган, який здійснює свої функції на підставі делегованих повноважень щодо нарахування та виплати пенсійного забезпечення, до часу винесення рішення Конституційним судом діяв правомірно, в межах наданих йому законодавством повноважень, а тому позов слід задовольнити частково, з 22.05.2008 року по час набрання постанови законної сили.

Суд також вважає, що для обрахунку пенсій слід застосовувати мінімальну пенсію за віком, яка визначена абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове Державне пенсійне страхування» в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Даний прожитковий мінімум визначається Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно до ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Тому суд вважає, що позивачем строк звернення до суду не пропущений.

На підставі ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про Державне мито» позивач звільнений від сплати держмита (судового збору) на користь держави.

Керуючись ст.ст.19,95,113,152 Конституції України, ст.ст.50,51,54,67,70,71 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове Державне пенсійне страхування», ст.62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", Законом України «Про Державний бюджет на 2009 р.» Рішенням КСУ від 22.05.2008 року № 10-рп, ст.ст.6,9,17,122, 158- 163,167,185,186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області про визнання відмови Управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі щодо проведення перерахунку пенсії протиправною та зобов'язання відповідача провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю та компенсації за втрату годувальника задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області в відмові провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю та щомісячної компенсації за втрату годувальника ОСОБА_1 - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області починаючи з 22 травня 2008 року провести перерахунок та виплату додаткової пенсії ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну здоровю згідно ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України «Про Державний бюджет на 2009 р.» мінімальної пенсії за віком встановленої в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з врахуванням виплачених сум на час набрання постанови законної сили.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Кагарлицькому районі Київської області починаючи з 1 серпня 2009 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної компенсації у зв'язку з втратою годувальника згідно ст.52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з врахуванням виплачених сум на час набрання постанови законної сили.

Від сплати державного мита сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ржищівський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя: