Справа № 2-а-6252/11
Суддя: Рябченко Л. А.
Дата ухвалення: 2012-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6252/11
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2012 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Рябченко Л. А. ,

при секретарі Халімендик О. В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до

інспектора ДПС відділу ДАІ по обслуговуванню м.Біла Церква при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2,

відділу ДАІ по обслуговуванню м.Біла Церква при УДАІ ГУ МВС України в Київській області,

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття справи,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просить скасувати постанову серії АІ 1 № 144022 від 17.08.2011р., винесену інспектором ДПС відділу ДАІ по обслуговуванню м.Біла Церква при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення адмінстягнення в розмірі 500грн., закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вимоги обґрунтував тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що він 17.08.2011р. о 8год. 18хв. по вул.Першотравневій у м.Білій Церкві, керуючи а/м «Міцубісі», д.н. НОМЕР_1, при проїзді перехрестя, повертаючи праворуч, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку він повертав, чим порушив вимоги п.16.2 ПДР України. При підписанні протоколу позивач зазначив, що не згоден з ним, оскільки у момент наближення до пішохідного переходу пішохода на ньому не було, і на тротуарі теж. Пішохід вийшов на перехід позаду автомобіля, коли той вже перетинав перехід. Рух через перехрестя позивач почав на зелений сигнал світлофора, виконуючи поворот праворуч, переконався, що пішоходи, яким може бути створена загроза або небезпека відсутні.

П.1.10 ПДР визначено, що дати дорогу - це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. В даному випадку при проїзді пішохідного переходу пішохода на ньому не було і біля переходу теж, він зійшов з тротуару пізніше, коли автомобіль вже перетинав перехід, перейшов перехід спокійно, не був змушений змінювати ані швидкість руху, ані напрямок, небезпеки наїзду на нього не існувало, уникати наїзду він не був змушений. За таких умов обовязку дати дорогу не існувало і підстав для застосування п.16.2 ПДР не було. Крім того, позивач пропонував інспектору ДПС зупинити пішохода для зясування обставин, на що той відмовив. Таким чином, відсутній по справі як потерпілий, так і свідок, а як наслідок і докази вчинення правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення інспектор ДПС зазначив, що «застосовувалась фото-відео фіксація відеокамерою Саnоn», однак не вказано ні модель, ні серійний номер технічного засобу. Документи на камеру, сертифікат та документи на повірку інспектор відмовився давати. Відповідно до вимог п.19.2 Наказу МВС України № 111 від 27.03.2009р. «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС Державтоінспекції МВС», «під час несення служби працівникам підрозділів ДПС забороняється використовувати технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув». До того ж, в оскаржуваній постанові інспектор на відео фіксацію, як доказ скоєння правопорушення, не посилався. А при накладенні максимального адмінстягнення не врахував ні ступінь вини, ні матеріальний стан, ні обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність. Отже, така постанова має бути скасована як незаконна та винесена за вчинення адмінправопорушення, яке позивач не вчиняв.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачі до суду не зявилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, заперечення на позов не подали.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 17.08.2011р. інспектором ДПС відділу ДАІ по обслуговуванню м.Біла Церква при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 винесена постанова серії АІ 1 № 144022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладене адмінстягнення в розмірі 500грн.. В постанові та протоколі про адмінправопорушення вказано, що 17.08.2011р. о 8год. 18хв. по вул.Першотравневій у м.Білій Церкві, позивач керуючи а/м «Міцубісі», д.н. НОМЕР_1, при проїзді перехрестя, повертаючи праворуч, не надав дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину, на яку він повертав, чим порушив вимоги п.16.2 ПДР України. Вину у вчиненні правопорушення не визнав. Свідки при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення не залучались. У протоколі зазначено, що застосовувалась фото-відео фіксація, проте докази цього суду не надані.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст.71 КАС України, «кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову».

Відповідно до ст.251 КУпАП, «доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

В даному випадку заперечень від відповідачів щодо адміністративного позову не надійшло, в протоколі та постанові відсутні належні докази, що свідчать по вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, не вказані свідки зазначеної події чи то потерпілий, не зважаючи на невизнання порушником своєї вини, не надані належним чином оформлені докази фото-відео зйомки, у постанові в справі про адміністративне правопорушення не вказано, які вимоги ПДР позивачем порушені. Позивачем, в свою чергу, наведені доводи позовних вимог, які заслуговують на увагу.

Таким чином, суд вважає за можливе постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати та провадження по справі закрити, оскільки суду не надано доказів для підтвердження наявності в діях позивача складу вище вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 122 ч.2, 245, 247, 251, 256, 258, 280, 287, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 6, 17, 18, 71, 159-163, 167, 186 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ДПС відділу ДАІ по обслуговуванню м.Біла Церква при УДАІ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_2 від 17.08.2011 р. серія АІ 1 № 149022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та провадження по справі закрити.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3