Справа № 2а/0470/9067/11
Суддя: Потолова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2012-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2011 р. Справа № 2а/0470/9067/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Потолової Г.В.

при секретарі -Тимцунік Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська до Приватного підприємства «Торгівельної фірми «Інвайт»про стягнення штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Лівобережна МДПІ звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з ПП «Торгівельної фірми «Інвайт»штрафних (фінансових) санкцій у сумі 169грн.99коп.

Від представника позивача в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі його представника, в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, з адреси відповідача надійшов конверт-повернення з позначкою за зазначеною адресою фірми не існує. Враховуючи, що адреса відповідача зазначена у позовній заяві, співпадає зі зазначеною в довідці з ЄДР, відповідач вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідно до ст. 35 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За даних обставин та відповідно до вимог ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути у письмовому провадженні справу за наявними в ній доказами без участі сторін.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Торгівельна фірма «Інвайт», зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 18.03.2009 року, перебуває на обліку у Лівобережній МДПІ з 19.03.2009р.

Отже, відповідач належним чином зареєстрований як юридична особа та платник податків, а тому на нього поширюється дія законів та інших нормативно-правових актів, які регулюють сплату податків в Україні.

Так, 20.07.2010р. фахівцями Лівбережної МДПІ була проведена перевірка ПП ТФ «Інвайт» з питань затримки у поверненні реєстраційного свідоцтва платника ПДВ, якою встановлено, що останній протягом послідовних податкових місяців не подавав до податкового органу податкових декларацій з ПДВ, за результатами якої було складено акт №6133/15-2/36440239 про результати невиїзної документальної перевірки з питань затримки у поверненні свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість.

22.04.2010р. Лівбережною МДПІ було анульовано реєстраційне свідоцтво відповідача та підприємство виключено з Реєстру платників ПДВ про що складено акт №175, який листом №12960/10/15-2 від 21.04.2010р. надіслано на адресу ПП ТФ «Інвайт».

На підставі Акту перевірки №6133/15-2/36440239 від 20.07.2010р. керівником податкового органу відносно відповідача виставлене податкове повідомлення-рішення №/0 від 08.11.2010р. на суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 170грн.00коп.

Але у визначений строк відповідач в повному обсязі не перерахував штрафні санкції, його податкові зобов'язання стали податковим боргом.

Таким чином, відповідач має податковий борг перед бюджетом на загальну суму 169грн.99коп., яка на сьогоднішній день не погашена.

10.12.2010р. відносно відповідача виставлена перша податкова вимога за №1/1304 на суму 169грн.99коп., у зв'язку з тим, що відповідач відсутній за місцем знаходження, про що складено акт про неможливість вручення податкової вимоги (а.с.18), та розміщено на дошці оголошень.

Таким чином, податковий борг відповідача складає зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у зв'язку з несвоєчасним поданням податкових декларацій з податку на додану вартість та сплати зобов'язань з податку на додану вартість у загальній сумі 169грн.99коп., який на момент розгляду справи не погашений.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 Прикінцевих положень Податкового кодексу України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2011 року.

Пунктом 2 Кодексу визнано такими, що втратили чинність з 1 січня 2011 року, зокрема Закон України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, при прийнятті рішення судом застосовуються норми законів, що діяли на момент виникнення правовідносин.

Згідно ст.ст. 67, 68 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку та в розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції та законів України

Відповідно до ст.9 Закону України «Про систему оподаткування»платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

У відповідності до п.п. «ґ»п.9.8 ст.9 Закону України «Про податок на додану вартість», реєстрація платником ПДВ діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо особа, яка зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка(який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Пунктом 7 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»встановлено, що органи державної податкової служби мають право застосовувати до підприємств, установ, організацій і громадян фінансові санкції у порядку та розмірах, встановлених законом.

У відповідності до діючого законодавства стягнення несвоєчасно сплачених платниками податків штрафних (фінансових) санкцій, застосованих за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»здійснюється виключно у судовому порядку.

Статтею 25 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»суми фінансових санкцій підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Згідно п.11 ст.10 Закону України «Про державну податкову службу України»державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і цільовими фондами за рахунок їхнього майна.

Згідно із п.11 ст.11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми недоїмки з податків, інших платежів, штрафів та інших санкцій з громадян за рішенням суду.

За змістом частин 4, 5 ст.11 КАС суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська до Приватного підприємства «Торгівельної фірми «Інвайт»про стягнення штрафних (фінансових) санкцій -задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Торгівельної фірми «Інвайт» (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Богдана Хмельницького, буд.11, п/р 5600, в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005) на користь Державного бюджету України (49026, м.Дніпропетровськ, пр.ім.газ. «Правда», 95а, п/р 1246 в УДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012) податкового боргу по податку на додану вартість у розмірі 169грн.99коп. (сто шістдесят дев'ять грн.99коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження -з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд у десятиденний строк з дня отримання копії постанови, виготовленої у повному обсязі.

Суддя Г.В. Потолова