Справа № 2а-1670/7356/11
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/7356/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кукоби О.О.,

при секретарі Марченко О.Є.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області до Відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції, третя особа: Комунальне підприємство "Ремонтно-будівельне підприємство Карлівського району" про скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Контрольно-ревізійне управління в Полтавській області (далі по тексту - позивач, КРУ в Полтавській області) 07 вересня 2011 року звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції (далі по тексту - відповідач, ВДВС Карлівського РУЮ), третя особа: Комунальне підприємство "Ремонтно-будівельне підприємство Карлівського району" (далі по тексту - КП "Ремонтно-будівельне підприємство Карлівського району") про скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 21.07.2011 року ВП № 27859472, зобовязання відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-1670/3126/11.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що постановою державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ від 21.07.2011 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження (прийнятті до провадження виконавчого документа) за виконавчим листом № 2а-1670/3126/11 від 21.06.2011 року з посиланням на п. 8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. При цьому, державний виконавець зазначив, що виконавчий лист містить два види стягнення (зобовязання вчинити дії та стягнення шкоди) та те, що чинним законодавством не передбачено покладення обовязку з визначення винних осіб на державного виконавця.

Дану постанову державного виконавця КРУ в Полтавській області вважає необґрунтованою та протиправною, оскільки виконавчий лист № 2а-1670/3126/11, що виданий Полтавським окружним адміністративним судом 21.06.2011 року, відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, засобами факсимільного звязку надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи посилаючись на перебування у відпустці державного виконавця, яким винесено оскаржувану постанову.

Розглянувши дане клопотання, заслухавши думку представника позивача, який при його вирішенні покладався на розсуд суду, суд дійшов висновку щодо відмови у його задоволенні, оскільки відповідачем не надано доказів перебування державного виконавця Підгорної Н.В. у відпустці. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Суд також зазначає, що чинним законодавством України не обмежено коло осіб, які можуть представляти інтереси сторін у справі, зокрема, інтереси субєкта владних повноважень, яким є відповідач.

За таких обставин, беручи до уваги той факт, що відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, доказів, в підтвердження підстав для відкладення розгляду справи (перебування у відпустці державного виконавця) ним не подано та зважаючи на скорочені строки розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника ВДВС Карлівського РУЮ.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Беручи до уваги положення ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе розглянути справу за даної явки.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2011 року у справі № 2а-1670/3126/11 задоволено позовні вимоги КРУ в Полтавській області до КП "Ремонтно-будівельне підприємство Карлівського району", зобовязано Комунальне підприємство "Ремонтно-будівельне підприємство Карлівського району" виконати п. 3 вимоги № 12-01-14/1065 від 01.11.2010 року про усунення виявлених плановою виїзною ревізією фінансово-господарської діяльності відповідача порушень законодавства з питань збереження і використання комунальної власності і фінансів, а саме: відобразити дебіторську заборгованість за фізичною особою, щодо якої здійснено безпідставні витрати; провести претензійно-позовну роботу з контрагентом щодо відшкодування коштів; в іншому випадку стягнути з осіб, винних у безпідставному покритті за рахунок бюджетних коштів витрат фізичних осіб на суму 4000, грн., шкоду в порядку та розмірі, встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

На виконання зазначеної постанови Полтавським окружним адміністративним судом 21.06.2011 року видано виконавчий лист № 2а-1670/3126/11 (а.с. 7).

Даний виконавчий лист 11.07.2011 року надіслано КРУ в Полтавській області для виконання до ВДВС Карлівського РУЮ.

Однак, постановою державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ від 21.07.2011 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження (прийнятті до провадження виконавчого документа) за виконавчим листом № 2а-1670/3126/11 від 21.06.2011 року з посиланням на п. 8 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. При цьому, державний виконавець зазначив, що виконавчий лист містить два види стягнення (зобовязання вчинити дії та стягнення шкоди) та вказав, що чинним законодавством не передбачено покладення обовязку з визначення винних осіб на державного виконавця (а.с. 6).

Не погоджуючись з вказаною постановою, вважаючи її необґрунтованою та протиправною, КРУ в Полтавській області звернулося до суду з вимогою про визнання постанови державного виконавця такою що не відповідає вимогам чинного законодавства, її скасування та зобовязання ВДВС Карлівського РУЮ відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-1670/3126/11.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 2 Закону № 606-XIV визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

За змістом ст. 8 Закону № 606-XIV сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону № 606-XIV відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів.

При цьому, перелік вимог, що предявляються до виконавчого документа, визначено ст. 18 Закону № 606-XIV.

Так, відповідно до частини першої зазначеної статті у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В ході розгляду даної справи судом досліджено виконавчий лист № 2а-1670/3126/11 та встановлено його повну відповідність вимогам ч. 1 ст. 18 Закону № 606-XIV (а.с. 7).

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 606-XIV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 25 Закону № 606-XIV визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, на законодавчому рівні встановлено обовязок державного виконавця відкрити виконавче провадження за виконавчим документом, що відповідає вимогам Закону № 606-XIV.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону № 606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-1670/3126/11 стало те, що виконавчий лист містить два види стягнення та те, що судовим рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ, не визначено коло винних осіб (а.с. 6).

Суд не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Таким чином, судове рішення, що набрало законної сили, є обовязковим до виконання на всій території України.

Суд також зазначає, що в силу п. 8 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV державний виконавець в ході примусового виконання виконавчого документа не позбавлений права звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем не надано доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, а тому суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому, зважаючи на те, що постанова державного виконавця є правовим актом індивідуальної дії та згідно ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі її неправомірності, визнається судом протиправною і скасовується, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження від 21.07.2011 року ВП № 27859472.

Що стосується позовних вимог про зобовязання ВДВС Карлівського РУЮ відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2а-1670/3126/11, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки прийняття виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження Законом № 606-XIV віднесені до повноважень саме державної виконавчої служби, а відповідно вони вчиняються згідно до вимог цього Закону і не можуть бути встановлені судом.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-11, 14, 69-71, 128, 160-163, 181, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Контрольно-ревізійного управління в Полтавській області до Відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції, третя особа: Комунальне підприємство "Ремонтно-будівельне підприємство Карлівського району" про скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 21.07.2011 року ВП № 27859472.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 19 вересня 2011 року.

Суддя О.О. Кукоба