Справа № 2а-4329/10/1770
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-4329/10/1770

10 грудня 2010 р. 13год. 35хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів - Комшелюк Т.О. (головуючий), суддів Борискіна С.А. Махаринця Д. Є. , за участю секретаря судового засідання Анікушин В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідача: представник ОСОБА_3,

третьої особи відповідача: представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Державна митна служба України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Рівненська митниця,
про скасування наказу про припинення перебування на державній службі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Рівненського окружного адміністративного суду до відповідача та третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача про скасування наказу про припинення перебування на державній службі. Свій позов обґрунтовує тим, що наказом відповідача № 1620 від 27.08.2010 року його було звільнено з посади головного інспектора сектора митного оформлення №1 відділу митного оформлення №1 з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу» (за порушення Присяги в частині несумлінного виконання своїх зобовязань), а саме: йому було поставлено у вину те, що він в 2007-2008р.р. проводив митне оформлення розприскувачів самохідних для сільського господарства марки «Miller» модель NITRO4215, Hardi модель ALPHA3418/46-46 за кодом НОМЕР_1, що передбачає нульову митну ставку, а також те, що при митному оформленні вищевказаного товару допустив порушення п.26 наказу ДМСУ №314 від 20.04.2005р. Позивач зазначає, що у відповідності до зазначеного пункту ДМСУ №314 від 20.04.2005р. особа, яка оформляє товар, робить запит у відділ контролю та номенклатури у таких випадках як: виникнення спірних питань правильності класифікації товару та кодування товарів; в разі виникнення питань правильності визначення митної вартості товарів; в разі потреби перевірки правильності визначення країни походження товару; в разі потреби перевірки сертифікату про походження товару, який застосовується для підтвердження країни походження товару, що ввозиться на митну територію України на умовах угод про вільну торгівлю, укладених Україною (далі: преференційний сертифікат). Крім цього, у відповідності до п.17 наказу ДМСУ №314 від 20.04.2005р. перевірка правильності класифікації та кодування товарів проводиться згідно з поданих документів. Таким чином, позивач вказує, що він не мав підстав для оформлення запиту. До того ж, відповідач своїм листом тільки 02.04.2009р. №11/4-10.29/2985 надав розяснення, що при митному оформленні моторних розприскувачів для сільського господарства слід застосовувати код 8705, що встановлює митну ставку 5%. Отже на момент розмитнення в 2007-2008р. застосовувався код 8424, а тому позивач вважає, що він допустив порушення, яке на момент оформлення товару не вважалося як порушення. В звязку з цим винесений відповідачем наказ про його припинення перебування на державній службі не відповідає дійсним обставинам справи, а твердження про несумлінне виконання ним обовязків є невірним, в звязку з чим просить даний наказ скасувати та поновити його на посаді, з якої він був звільнений.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення аналогічні позову.

Представник відповідача подав до суду письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги позивача не визнав та просив суд відмовити в позові. В своїх запереченнях вказує, що відповідно до наказу Рівненської митниці від 23.03.2010 року №157, з метою обєктивного та всебічного зясування обставин правомірності дій працівників митниці при здійсненні митного контролю та митного оформлення за період 2007-2009 років вантажів «самохідні обприскувачі», проведено службове розслідування, яким встановлено, що в зоні діяльності Рівненської митниці за період з 01.01.2007р. по 01.04.2009р. проведено митне оформлення за 29 вантажними митними деклараціями товару «самохідні обприскувачі» різних торговельних марок за кодом Українського класифікатора товарів зовнішньої економічної діяльності НОМЕР_1 (ставка мита 0%). Одним із посадових осіб, які здійснювали митний контроль та митне оформлення товарів сектору митного оформлення №2 відділу митного оформлення №1 Рівненської митниці був відповідач. Безпосередньо відповідачем оформлено 10 вантажних митних декларацій на товар «самохідні обприскувачі»: № 204000001/2007/170123 ві 01.03.2007р., № 204000001/2007/170365 від 13.04.2007р., № 204000008/2008/002080 від 19.08.2008р., № 204000008/2008/002758 від 22.12.2008р., № 204000008/2009/000029 від 27.01.2009р., № 204000008/2009/000077 від 25.02.2009р., № 204000008/2009/000171 від 25.03.2009р, № 204000008/2009/000189 від 30.03.2009р.

Комісією з питань службового розслідування досліджений код товару, який занесений у графу 33 вищевказаних ВМД та відповідно до якого відповідач здійснював митне оформлення товару «самохідні обприскувачі». З відомостей графи 33 ВМД № 204000001/7/170123 від 01.03.2007р. встановлено, що «самохідні обприскувачі» марки Hardi, які слідували за інвойсами №№ 202722, 202728, 259688 з Німеччини, класифіковано за кодом УКТЗЕД 84248191. При цьому перевіркою документів, які додані до комплекту даної ВМД, було виявлено експорту ВМД країни відправлення, в графі 33 якої вказаний інший код товару 84324090. Таким чином встановлено, що митне оформлення вантажу позивач здійснив безпідставно, не перевіривши під час митного контролю правильність визначення коду товару, а тому невірно були здійснені нарахування митних та інших обовязкових платежів, що спрямовуються до Державного бюджету. Відповідач вказує, що позивачем неодноразово (в т.ч. за іншими 9 ВМД із 10) були грубо порушені вимоги наказу Держмитслужби від 20.04.2005р. №314 «Про затвердження Порядку здійснення митного контролю та митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації», в частині не направлення запиту до відділу контролю митної вартості та номенклатури з метою правильного визначення коду товару, враховуючи, що подана документація до ВМД містила суперечливу інформацію. Крім того, відповідач зазначив, що 23 жовтня 2009 року за результатами розгляду кримінальної справи про обвинувачення позивача за ч.2 ст.367 КК України ( службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обовязків), Рівненським міським судом була винесена постанова про її закриття у звязку з актом амністії. При цьому, позивач вину у вчиненому злочині визнав повністю. Дану постанову відповідач вказує як додатковий доказ того, що позивач діяв у порушення вимог нормативно-правових актів з питань митної справи, та неналежному виконанні ним посадових обовязків, передбачених пунктами 2.1., 2.2, 2.3, а тому були всі підстави для припинення перебування позивача на державній службі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача в судове засідання 10 грудня 2010 року не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. В минулих судових засіданнях позов позивача не визнав та дав пояснення, аналогічні письмовим запереченням представника відповідача.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що у відповідності до наказу №157 від 23.03.2010 року вона входила в комісію по проведенню службового розслідування як член даної комісії. При проведенні службового розслідування дійсно було встановлено порушення позивачем вимог нормативно-правових актів з питань митної справи. Дані порушення викладені у висновках до Акту службового розслідування. Крім того, свідок пояснив, що дійсно, товар «самохідні обприскувачі» визначались до серпня 2009 року за кодом 8424. Однак, в разі виникнення спірних питань стосовно визначення коду товару чи країни походження і ін., посадові особи, які здійснюють митний контроль та митне оформлення цих товарів, повинні зробити відповідний запит до відділу номенклатури та класифікації товарів. Свідок також показав, що зазвичай всі посадові особи, які здійснюють митний контроль та митне оформлення товарів, в разі виникнення спірних питань, при оформленні товарів, направляють відповідні запити, і в такому випадку оформлення ВМД не може бути завершено до отримання відповіді на цей запит. Робити такий запит не є обовязком, але в такому разі відповідні посадові особи митної служби беруть на себе всю відповідальність за свої вчинені дії.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить скасувати наказ Державної митної служби України №1620 від 27.08.2010 року про припинення перебування на державній службі.

За приписами частини 1 статті 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

До публічної служби пункт 15 частини 1 статті 3 відносить діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну службу» ( далі Закон № 3723), державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 3723, посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Згідно преамбули Закону № 3723, цей Закон регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу та визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Позивач був призначений на посаду інспектора Рівненської митниці 27.07.1992 року наказом №25-ос від 25.07.1992р. З 10.09.2007 по 27.08.2010 рік працював на посаді головного інспектора сектору митного оформлення №2 відділу митного оформлення №1 Рівненської митниці.

Наказом Державної митної служби від 27.08.2010 року №1620, позивач звільнений із займаної посади з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.30 Закону № 3723, тобто за порушення Присяги в частині несумлінного виконання своїх обовязків.

Відповідно до ст.10 Закону № 3723 основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; збереження державної таємниці, інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

Позивач 31 травня 1995 року прийняв Присягу державного службовця.

В якості підстави для звільнення позивача з займаної посади зазначено п.6 ч.1 ст.30 Закону № 3723, згідно якого державна служба припиняється у випадку порушення присяги державним службовцем.

Підстави для припинення державної служби, передбачені вказаною вище статтею є додатковими підставами для припинення трудових правовідносин, що підлягають до застосування до конкретної категорії працівників - державних службовців.

Більш детально питання встановлення факту порушення державним службовцем присяги законодавством не врегульовано.

За таких обставин компетентний орган, що приймає рішення про припинення державної служби та про припинення трудових правовідносин з державним службовцем, самостійно робить висновок про порушення державним службовцем Присяги.

Суд, в свою чергу, у випадку оскарження такого рішення, з врахуванням матеріалів справи оцінює визначені підстави для припинення відносин державної служби та законність прийнятого рішення згідно вимог ст. 2 КАС України.

Проаналізувавши пояснення представників сторін, 3-ї особи та свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наказ №1620 від 27.08.2010 року про припинення перебування на державній службі є таким, що прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а висновок про порушення позивачем присяги державного службовця є вмотивованим, виходячи з наступного:

23 березня 2010 року відповідачем був винесений наказ №157 про призначення службового розслідування (а. с. 106 т.1). Службове розслідування проводилося у звязку з перевіркою прокуратурою м. Рівне правомірності проведення митного оформлення товару «розприскувачі самохідні» за ВМД № 204000008/9/000077 та результатів аналізу здійснення митного оформлення товару «розприскувачі самохідні» в зоні діяльності Рівненської митниці за період з 2007 по 2009 роки та з метою встановлення правомірності дій працівників митниці при здійсненні контрольних функцій за правильністю здійснення класифікації самохідних розприскувачів.

На підставі проведеного службового розслідування був винесений Акт № 204000000/10/00002 від 20 травня 2010 року, в якому висновком комісії встановлено, що позивачем порушені вимоги нормативно-правових актів з питань митної справи, а саме: вимог п.1 ч.1 ст.41 Митного Кодексу України в частині належної перевірки товаросупровідних документів, необхідних для митного контролю; порушення вимог пункту 4 розділу 3 Порядку роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 07.08.07р. №667, в частині нездійснення належного контролю правильності визначення коду товару згідно УКТЗЕД та невикористання права, визначеного п.8 розділу 3 вказаного Порядку щодо одержання від декларанта додаткової документальної інформації про характеристики товару, які мають значення для його класифікації згідно з УКТЗЕД; вимог пунктів 17, 26 розділу 3 зазначеного Порядку здійснення митного контролю та митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Держмитслужби України від 20.04.2005р. №314. В звязку з виявленими порушеннями, комісією, що проводила службове розслідування запропоновано припинити перебування на державній службі в митних органах позивача з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу» (а. с. 108-129 т.1).

27 серпня 2010 року Державною митною службою України був винесений наказ №1620 про припинення перебування на державній службі позивача на підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу». Даним наказом зазначено, що позивачем протягом 2007-2009рр. було проведено митне оформлення товарів «самохідні розприскувачі» марок «TECNOMA Laser моделі 4024/12», «Hardi моделі ALPHA-3418/46-463-HN/4-21-HAZ», «Miller моделі NITRO 4215», «Miller моделі NITRO 4275», «APACHE моделі AS 1010» (всього за 10ВМД) за кодом НОМЕР_1 згідно з УКТЗЕД (ставка мита 0%). Крім того, в порушення вимог п.26 розділу 3 Порядку здійснення митного контролю та митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Держмитслужби України від 20.04.2005р. №314, позивач не направив запити у спеціалізований підрозділ з метою контролю за виконанням вимог товарної номенклатури митного тарифу України, а завершив митне оформлення товару за кодом згідно з УКТЗЕД НОМЕР_1 без вжиття додаткових заходів щодо витребування додаткової інформації та документів від декларанта в підтвердження заявленого коду товару, тоді як листом Держмитслужби України від 02.04.2009р. №11/4-10.29/2985-ЕП «Про класифікацію моторних транспортних засобів згідно з УКТЗЕД» митним органам було надано розяснення про прийняття рішення щодо класифікації «самохідних розприскувачів» в товарній позиції 8705 (ставка мита 5%).

В судовому засіданні позивач та представник позивача стверджували, що до 2009 року серпня місяця всі самохідні розприскувачі класифікувались всіма митницями України в товарній позиції 8424 (митна ставка 0%), і тільки після остаточного розяснення листом ДМСУ від 13.08.2009р. №11/4-10.14/7748-ЕП «Про класифікацію моторних транспортних засобів згідно з УКТЗЕД» даний товар класифікується в товарній позиції 8705 (ставка мита 5%). Також позивач стверджував, що він здійснював митне оформлення даних розприскувачів за кодом 8424 до надання розяснення відповідачем, а отже вважає, що належним чином виконував свої обовязки.

Суд вважає, що твердження позивача про класифікацію вищевказаних розприскувачів до серпня 2009 року в товарній позиції 8424 є правильним, крім того, відповідачем та третьою особою даний факт не оспорюється, але тільки в тому випадку, коли подана документація до вантажної митної декларації не містить суперечливої інформації.

Судом встановлено, що в графі 33 ВМД № 204000001/7/170123 від 01.03.2007р. «самохідні обприскувачі» марки Hardi, які слідували за інвойсами №№ 202722, 202728, 259688 з Німеччини, класифіковано за кодом УКТЗЕД 84248191. При цьому, у експортній ВМД країни відправлення, в графі 33 вказаний інший код товару 84324090. Отже в даному випадку документація містить у собі суперечливу інформацію стосовно коду товару (а. с. 142 т.1, 3-4 т.2), а всього, суперечливу інформацію містили у собі 9 ВМД із 10, які були проведені позивачем.

Позивач також стверджує, що він не порушував Наказу ДМСУ №314 від 20.04.2005р., а саме пункт 26, яким визначено, що особа, яка оформляє товар робить запит у відділ контролю та номенклатури у таких випадках як: виникнення спірних питань правильності класифікації товару та кодування товарів; в разі виникнення питань правильності визначення митної вартості товарів; в разі потреби перевірки правильності визначення країни походження товару; в разі потреби перевірки сертифікату про походження товару, який застосовується для підтвердження країни походження товару, що ввозиться на митну територію України на умовах угод про вільну торгівлю, укладених Україною (далі: преференційний сертифікат), оскільки він не зобовязаний робити такий запит.

Суд не погоджується з даним твердженням з наступних підстав.

Наказом Державної митної служби України від 20 квітня 2005 року N 314 затверджений Порядок здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації (далі Порядок).

Цей Порядок застосовується при здійсненні митного контролю й митного оформлення товарів, задекларованих із використанням митних декларацій, визначених Класифікатором типів декларацій, затвердженим Держмитслужбою, при поміщенні товарів у будь-який митний режим (з урахуванням особливостей, установлених для окремих митних режимів, способів переміщення товарів, типів декларацій, а також для підприємств-резидентів, щодо яких митними органами встановлено високий (внесено до "білого списку") або достатній (внесено до "зеленого списку") рівень довіри).

Розділом 3 Порядку передбачені митні процедури, які здійснюються посадовою особою підрозділу митного оформлення під час прийняття ВМД до митного контролю та митного оформлення.

Підпунктом 29 розділу 3 Порядку встановлено, що запит може оформлюватись підрозділом митного оформлення за результатами перевірки документів та/або митного огляду до підрозділу, до компетенції якого належить або контроль за виконанням вимог товарної номенклатури Митного тарифу України при класифікації товарів для цілей митного оформлення, або питання захисту прав інтелектуальної власності, або контроль за правильністю визначення митної вартості, або перевірка правильності визначення країни походження товарів, або перевірка правильності застосування пільг в оподаткуванні, у разі потреби: вирішення спірних питань правильності класифікації та кодування товарів; перевірки правильності визначення країни походження товару; вирішення питань щодо необхідності застосування заходів із захисту прав інтелектуальної власності; вирішення спірних питань правильності визначення митної вартості товарів; перевірки правильності застосування пільг в оподаткуванні.

У разі направлення Запиту до підрозділу, завершення виконання відповідної митної процедури покладається на такий підрозділ.

Оформлення ВМД на товари, щодо яких було направлено запит, не може бути завершено до отримання відповіді на цей запит.

Відповідно до підпункту 6.8 розділу 6 Порядку, посадові особи митного органу несуть персональну відповідальність за нездійснення або неналежне здійснення контрольних функцій, визначених цим Порядком.

З аналізу вище вказаних пунктів даного Порядку вбачається, що вимоги, передбачені цим Порядком є обовязковими для виконання, а отже, позивач, під час перевірки документів до ВМД, виявивши суперечливу інформацію щодо правильності класифікації та кодування товарів чи перевірки правильності визначення країни походження товару, повинен був зробити запит до відповідного підрозділу з метою правильного визначення коду товару. На додаток до цього, посадовою інструкцією позивача пунктом 2.3. зазначено, що позивач здійснює процедури митного контролю та митного оформлення, передбачені розділами 3 та 4 вказаного вище Порядку (а. с. 219-221 т.1). Однак, позивач такого запиту не зробив і самостійно завершив митну процедуру щодо митного оформлення самохідних розприскувачів і таким чином повністю взяв на себе відповідальність за вчинені дії, а відтак суд вважає, що позивач неналежно виконував свої посадові обовязки через несумлінне ставлення до них.

Крім того, 23 жовтня 2009 року Рівненським міським судом винесено постанову по кримінальній справі про обвинувачення позивача за ч.2 ст.367 КК України. Даною постановою кримінальна справа закрита на підставі акту амністії. Однак, цією ж постановою встановлено, що позивач в порушення п.2.3 посадової інструкції, вимог п.26 розділу 3 наказу Державної митної служби України №314 від 20.04.2005р. "Про затвердження Порядку здійснення митного контролю та митного оформлення товарів із застосуванням вантажно-митної декларації", а саме розділ 3 здійснення митних процедур при прийнятті ВМД до оформлення п.26 оформлення запиту за формою, наведеною в додатку 3 до цього Порядку та розділ ІІІ наказу ДМСУ №667 від 07.08.2007р. "Про затвердження Порядку роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України", при проведенні митного оформлення розприскувача самохідного для сільського господарства марки "Miller" модель NITRO 4275, серійний номер 2113051, 2008 року випуску, безпідставно застосував код 84248199 УКТЗЕД, який був визначений 17.03.2008р. не для ідентичного самохідного розприскувача марки "JONN DEER", модель 4130, що передбачає 0% ставку ввізного мита від вартості товару, а не код НОМЕР_2 УКТЗЕД, який передбачає 5% ввізного мита і був визначений відділом контролю митної вартості та номенклатури Рівненської митниці 15.05.2009р. для ідентичного розприскувача марки "Miller" модель NITRO 4275. Однак, під час застосування ОСОБА_5 коду товару згідно УКТЗЕД НОМЕР_1 в ході митного оформлення розприскувача самохідного для сільського господарства марки "Miller" модель NITRO 4275, серійний номер 2113051, 2008 року випуску, сплачено 228923,80грн.. а у випадку класифікації вищевказаного товару останнім за кодом НОМЕР_2, сума митних платежів становила б - 297600,94грн. Таким чином, встановлено. що позивач неналежно виконував свої посадові обовязки через несумлінне ставлення до них.

Вину у скоєному злочині позивач в судовому засіданні визнав повністю, щиро розкаявся та подав письмову заяву про закриття кримінальної справи щодо нього у звязку з амністією. Станом на час розгляду справи, вказана постанова не була оскаржена в апеляційному порядку і набрала законної сили (а. с. 143-144 т.1).

Покликання позивача на те, що він писав заяву про застосування до нього акту амністії, перебуваючи в стані афекту та не розуміючи своїх дій, судом до уваги не береться, оскільки цей факт не є предметом розгляду позовних вимог позивача.

Твердження представника позивача про те, що позивач звільнений зі служби працівника митної служби з ініціативи власника, які знайшли відображення в ст.28 Дисциплінарного статуту Державної митної служби, спростовується наказом № 1620 від 27.08.2010 року, в якому чітко вказано, що позивач звільнений на підставі п.6 ч.1 ст.30 Закону України «Про державну службу», тобто за порушення Присяги в частині неналежного виконання своїх службових обовязків через несумлінне ставлення до них.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Норми ч.2 ст.71 КАС України встановлюють, що в адміністративних справах про протиправність рішень, бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що позивач не довів ті обставини на яких ґрунтуються його вимоги, натомість відповідач заперечуючи проти позову довів правомірність своїх дій.

За таких обставин, суд приходить до висновку що в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями < Текст >, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позивачу - ОСОБА_6 у задоволенні позову до Державної митної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Рівненська митниця, про скасування наказу про припинення перебування на державній службі відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий Суддя Комшелюк Т.О.

Судді Борискін С.А.

ОСОБА_7