Справа № 2-а-101/1115/2010
Суддя: Орендовський В. А.
Дата ухвалення: 2010-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-101/1115/2010
Провадження № без номера провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

Головуючого - судді Орендовського В.А.,

при секретарі Котляр Я.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення ДАІ при УМВС України в Кіровоград ській області по обслуговуванню Новомиргородського району про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ВА № 118109 від 03 квітня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністратив ного стягнення - як незаконну.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що03 квітня 2010 року по вул. Транспортній в м. Новомиргороді він керував автомобілем НОМЕР_1, та був зупинений інспектором ДАІ, який повідомив йому, що він в темну пору доби керував транспор тним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами. Інспектор відділення ДАІ з обслуговування Новомиргородського району ОСОБА_2 03 квітня 2010 року виніс стосовно нього постанову серії ВА № 118109, з якої вбачається, що 03 квітня 2010 року близько 21 год. 50 хв. по вул. Транспортній в м. Новомиргороді керував автомобілем НОМЕР_1, в темну пору доби з несправними зовнішніми світловими приладами, чим порушив п.31.6 ПДР.

Позивач зазначає, що діяв в межах Правил дорожнього руху і він одразу пояснив інспектору ДАІ, що автомобіль, яким він керував 1989 року випуску, заводською конструкцією передбачене дуже ненадійне кріплення електрозапобіжників, які дуже часто виходять з пазів, навіть при незначних коливаннях, що призводить до перебоїв у електросистемі автомобіля, в тому числі системи освітлення. Дорога по якій він рухався має дуже назадовільний стан покриття, автомобіль під час руху постійно трясло, в результаті чого один з електро запобіжників випав з пазів, що призвело до відключення задніх габаритних ліхтарів, про що ОСОБА_1 дізнався лише тоді, коли його було зупинено іспектором ДАІ, він на місці усунув несправність після чого ліхтарі запрацювали знову. Свідки, які б підтвердили факт вчинення ним правопорушенння відсутні, навпаки є свідки, які знаходилися в автомобілі та можуть підтвердити, що він діяв в межах ПДР.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на підстави, що викладені в позові, просив постанову в справі про адміністратив не правопорушення та накладення стягнення на підставі ст. 121 ч.1 КУпАП скасувати, наполягаючи на тому, що Правил дорожнього руху він не порушував.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення «Укрпошти» про вручення йому повістки.

Відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд вважає можливим вирішити спір по суті за відсутністю представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи, а саме: постанову інспектора відділення ДАІ з обслуговування Новомиргородського району ОСОБА_2, серії ВА № 118109 від 03 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ВА № 111135 від 03 квітня 2010 року, інші матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 71 КАС України, обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтями 245-246 КпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, зазначені вимоги закону при оформленні адміністративних матеріалів та постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 працівниками ДАІ були порушені.

Згідно п. 31.6 (б) ПДР України забороняється подальший рух транспортних засобів у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Фактично дійсні обставини даного порушення за участю ОСОБА_1 працівниками ДАІ залишились не встановленими за тих підстав, що при винесенні постанови не було враховано, що він перед початком керування автомобілем перевірив всі системи автомобіля і вони були справні; дорога по якій він рухався має дуже назадовільний стан покриття, автомобіль під час руху постійно трясло, в результаті чого один з електрозапобіжників випав з пазів, що призвело до відключення задніх габаритних ліхтарів, про що ОСОБА_1 дізнався лише тоді, коли його було зупинено іспектором ДАІ, він на місці усунув несправність після чого ліхтарі запрацювали знову, про що ОСОБА_1 прямо пояснив інспектору ДАІ та зазначив у протоколі, що не згідний з порушенням. Окрім цього в постанові не вказано який саме підпункт Правил дорожнього руху України порушив ОСОБА_1, оскільки п. 31.6 ПДР передбачає 4 (а,б,в,г) підпункти.

Постанова від 3 квітня 2010 року не містить повного найменування органу чи посадової особи, який наклав адміністративне стягнення, а скорочений набір спеціального звання посадової особи не дає можливість визначити чи правомочна вказана особа накласти адміністративне стягнення.

Крім того, при складанні протоколу не були залучені свідки очевидці скоєного правопорушення, що є порушенням ч.2 ст.256 КУпАП, тобто свідки, які підтвердили б вину ОСОБА_1 відсутні, також всупереч вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення та протокол про адміністративне правопорушення виконані нерозбірливо і під «копірку».

У постанові про адміністративне правопорушення відсутня печатка органу (посадової особи), який видав постанову, що є порушенням ст. 283 КУпАП.

Виходячи із норм, викладених в ст.71 КАС України, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, при чому він має спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Субєкт владних повноважень відповідач у справі зобовязаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на чию користь вони можуть бути використані на користь відповідача чи позивача, разом з тим на запит суду відповідачем не були надані матеріали справ про адміністративні правопорушення, що позбавило суд можливості перевірити всі докази, на підставі яких інспектор ДАІ з обслуговування Новомиргородського району ОСОБА_2 дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, а постановаінспектора відділення ДАІ з обслуговування Новомиргородського району ОСОБА_2, серії ВА № 118109 від 03 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову інспектора відділення ДАІ з обслуговування Новомиргородського району ОСОБА_2, серії ВА № 118109 від 03 квітня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 400 грн. скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3