Справа № 814/1117/15
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

26.08.2015 р. № 814/1117/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марича Є.В. за участю секретаря судового засідання Єрзікова О.М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомФермерського господарства ОСОБА_1, с. Федорівка, Врадіївський район, Миколаївська область,56322

доВідділу реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, вул. Г.Врадіївщини, 89, смт Врадіївка, Врадіївський район, Миколаївська область, 56301 Головного управління Держземагенства у Миколаївській області, вул. Миру, 34, к. 711, м. Миколаїв,54034

третя особаОСОБА_2, вул. Первомайська, 43,Врадіївка,Врадіївський район, Миколаївська область,56301
про визнання протиправним та скасування запис про державну реєстрацію від 23.10.2014р. кадастровий номер 6:03:000:0371 та наказів,
За участю представників:

від позивача: ОСОБА_3;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

третя особа: ОСОБА_4;

від третьої особи: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до Відділу реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, Головного управління Держземагенства у Миколаївській області, за участю у справі третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, в якому, відповідно до уточнених позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати накази ГУ Держземагенства у Миколаївській області №МК/:03:000/00000374 від 17.01.2014 р. «Про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» та від 24.04.2015 р. №2237-СГ «Про припинення права користування земельною ділянкою», скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) площею 47,0540га., кадастровий номер :03:000:0371, яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області гр. ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ Держземагенства у Миколаївській області протиправно винесло оскаржувані накази, оскільки вони прийняті з порушенням норм законодавства та перешкоджають оформленню прийняття спадщини на право постійного користування земельною ділянкою, що перебуває в користуванні Фермерського господарства ОСОБА_1, а запис Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області від 23.10.2014 р. про державну реєстрацію вищезазначеного іншого речового права (права оренди земельної ділянки) є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачі та третя особа надали до суду заперечення, згідно яких вважають позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню та підтримавши їх у судовому засіданні.

Суд заслухав пояснення представників сторін, врахував заперечення відповідачів та третьої особи, розглянув подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, і дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 серпня 1993 року Краснопільською сільською радою народних депутатів Врадіївського району Миколаївської області ОСОБА_1 було видано державний акт на право постійного користування землею Серії МК№409, на земельну ділянку площею 45,6га., яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області.

В лютому 1995 року ОСОБА_1 створив фермерське господарство ОСОБА_1.

16 листопада 2008 року ОСОБА_1 помер.

07 травня 2009 року Врадіївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області до майна померлого ОСОБА_1 відкрито спадкову справу №108/2009.

Єдиним спадкоємцем першої черги, що прийняв спадщину після ОСОБА_1, є його син ОСОБА_6.

ОСОБА_6 син спадкоємця звернувся до Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після його батька ОСОБА_1, що складається із права користування земельною ділянкою площею 45,6га, яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області.

Постановою від 11.03.2015 року державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори Миколаївської області відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальних дій в зв'язку з тим, що зазначена земельна ділянка передана Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області в оренду ОСОБА_2.

Державна реєстрація речового права була здійснена реєстраційною службою Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області 23 жовтня 2014 року.

Також, Головним управлінням Держземагенства у Миколаївській області були видані накази:

- від 17.01.2014 МК/:03:000/00000374 «Про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, громадянці ОСОБА_2 в оренду для ведення фермерського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення в межах території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області та надано земельну ділянку ОСОБА_2 в оренду терміном на 7 років загальною площею 47,0540 га земель сільськогосподарського призначення (ріллі) з кадастровим номером :03:000:0371 для ведення фермерського господарства, із земель державної власності, ненаданих у власність чи користування, в межах території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області.

- від 24.04.2015 р. №2237-СГ «Про припинення права користування земельною ділянкою» яким припинено право користування земельною ділянкою громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства посвідчене державним актом на право постійного користування землею 18.08.1993 р. Серія МК №409, також визнано таким що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею 18.08.1993 р. Серія МК №40, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 17.11.2008 р. Серія І-ФП №079980.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди у відповідності з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст.92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності без встановленого строку.

Частиною 5 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку визначену законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент винесення оскаржуваного наказу від 17.01.2014 р. «Про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» не існувало жодного передбаченого Законом документу, який припиняв право постійного користування у користувача фермерського господарства ОСОБА_1.

Відтак вказаний наказ суперечить положенням п. 5 ст.116 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, вищевказаний перелік є вичерпним.

Згідно з чинним законодавством право постійного користування передбачає використання цієї землі за відповідним цільовим призначенням безстроково: до моменту відмови користувача від її використання, або її безоплатної приватизації членами фермерського господарства або до інших випадків вилучення земель державою (припинення діяльності фермерського господарства, використання земель не за їх цільовим призначенням).

Враховуючи викладене, суд вважає, що жодної підстави визначеної Земельним кодексом України оскаржуваний наказ «Про припинення права користування земельною ділянкою» від 24.04.2015 р. не містить.

Так, фермерське господарство ОСОБА_1 є діючим підприємством, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України станом на 16.03.2015 року.

Згідно до ст. 23 Закону України "Про фермерське господарство" успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, ФГ Ткаченка ОСОБА_7, як цілісний майновий комплекс, входить до складу спадщини та успадковується. До складу активів Фермерського господарства входять також і речові (майнові) права та обов'язки, в данному випадку права та обов'язки стосовно користування земельною ділянкою.

Крім того, суд зазначає, що з аналізу норм глави 22 Земельного кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив можливості прийняття спеціальних рішень про визнання нечинними актів на право постійного користування землею та припинення права користування земельною ділянкою в звязку зі смертю користувача.

Обґрунтування відповідачем наказу про визнання нечинним акта про право постійного користування землею ст.122 Земельного кодексу України та ст.25 Цивільного кодексу України є невмотивованим, оскільки в даних правових нормах не міститься приписів щодо прийняття рішень про скасування (визнання недійсними, визнання нечинним, ін.) актів на право постійного користування земельною ділянкою з підстав смерті землекористувача.

Акт на право постійного користування землею є правовстановлюючим документом, недійсність (або нечинність) якого може бути встановлено тільки за рішенням суду за позовом заінтересованих осіб.

Прийняття рішення про припинення права користування землею в звязку зі смертю користувача та визнання нечинним акта на право користування землею не відноситься до компетенції відповідача, який повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про те, що оспорювані накази не відповідають вимогам законодавства, що є підставою для визнання їх протиправними та скасуванню.

Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації іншого речового права (права оренди земельної ділянки) площею 47,0540га., кадастровий номер :03:000:0371, яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області гр. ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстацію речових прав та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право та обтяження такого права вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Але, відповідачами при державній рестрації 23 жовтня 2014 року іншого речового права (права оренди земельної ділянки), між Головним упралінням Держземагенства у Миколаївській області та гр. ОСОБА_2, не було встановлено наявність чинного на момент реєстрації державного акту Серії МК №409 на право постійного користування на земельну ділянку площею 45,6 га., яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, Фермерському господарству ОСОБА_1, яке як юридична особа не ліквідоване та здійснює господарську діяльність.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Державна реєстрація речового права (права оренди земельної ділянки) яка була здійснена реєстраційною службою Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області 23 жовтня 2014 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі, які є субєктом владних повноважень, не довели свою позицію суду та не надали обґрунтовані пояснення щодо позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Держземагентства України у Миколаївській області № МК/:03:000/00000374 від 17.01.2014 р. "Про затвердження документації з землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" та №2237-СГ "Про припинення права користування земельною ділянкою" від 24.04.2015 р.

3. Скасувати державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) площею 47,0540га., кадастровий номер :03:000:0371, яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області гр. ОСОБА_2.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фермерського господарства ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 74 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови буде складений у строки визначені ст. 160 КАС України.

Суддя Є.В. Марич