Справа № 22-а-2903/11
Суддя: Прокопчук Л. П.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-а-2903/2011 р. Головуючий в І інстанції
Категорія: 10.3.1 ОСОБА_1
Доповідач: Прокопчук Л.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року травня місяця 26 дня колегія суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Прокопчук Л.П.,

Суддів: Лободзінського С.В.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Херсоні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2009 року в справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

в с т а н о в и л а:

01 липня 2008 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом. Позивач зазначала, що відповідно до Закону України від 18.11.2004 р. «Про соціальний захист дітей війни» вона має правовий статус «дитини війни». Ст. 6 зазначеного вище Закону дає їй право на щомісячну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку вона не отримує.

Просила відновити пропущений строк для звернення до суду, визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона щодо не проведення перерахунку та невиплати підвищення до пенсії, зобовязати відповідача нарахувати та стягнути на її користь державну соціальну допомогу як дитині війни за 2006-2007 роки в сумі 2733,30 грн. та нарахувати на її користь недоплачену як дитині війни щомісячну соціальну допомогу з 01.01.2008 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2009 року відновлено пропущений строк для звернення до суду з адміністративним позовом.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2009 року у порядку скороченого провадження позов ОСОБА_3 задоволено. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона (далі Управління) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3, щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. за рахунок коштів Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просило скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2009 року та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та належить до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004р. № 2195-1У ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Так, Закони України «Про державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005 року, яким було зупинено дію ст. 6 зазначеного Закону на 2006 рік та Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 19.01.2006 року, яким до ст.110 Закону України «Про державний бюджет на 2006 рік» було внесено зміни, не були визнані неконституційними та діяли протягом 2006 р.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в Управління в 2006 році не було підстав нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки її дію було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», яким зупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким змінено редакцію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо протиправності бездіяльності відповідача та покладання на нього обовязку провести підвищення пенсії позивача за вказані періоди. Крім того, є вірним і висновок суду, щодо поважності причини пропуску строку на звернення до суду позивачки за захистом порушених прав, оскільки нею належним чином обґрунтовано в позовній заяві причини пропуску цього строку.

З огляду на вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що ухвалена судом першої інстанції постанова про задоволення позову ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги як такі, що висновків суду не спростовують, не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені належними доказами, не містять в собі посилання на норми матеріального закону, які заслуговували б на увагу.

Так, доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом першої інстанції обґрунтовано не взято до уваги, так як питання фінансування цих видатків не є предметом спору. Проблеми надання бюджетних коштів Управлінню для виконання покладених на нього обов`язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядалися.

Безпідставним є також посилання УПФУ в Суворовському районі м. Херсона на можливість нецільового використання коштів управління, оскільки судом не ухвалювалося рішення про проведення виплат з власних джерел фінансування останнього.

Що стосується розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватися зазначене підвищення до пенсії, то суд правильно визначив, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального права, то відповідно до ст.200 КАС України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Херсона відхилити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Суддя апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_4