Справа № 2-а-1337/10
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2010-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1337/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2010 року, Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді - Адаменко І.М.,

при секретарі - Остапчук О.С.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець в залі засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ з обслуговування Кіровоградського району ОСОБА_2 про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ВА № 207114 від 20.09.2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 122 КпАП України так, як вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

За змістом ч.2 ст.71 КАС України на відповідача, як на субєкта владних повноважень, складається обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Постановою серії ВА №207114 від 20.09.2010 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.І ст. 122 КпАП України та накладено штраф в розмірі 255 грн., з підстав, що останній 20.09.2010 року о 13 год. 10 хв. в м. Кіровоград біля ЦРБ, керуючи автомобілем «Форд» н/з М9362КД на нерегульованому пішохідному переході не надав переваги в русі пішоходу, який рухався по пішохідній доріжці, чим допустив порушення п.18.1 ПДР.

Відповідно до п.18.1 ОСОБА_3 дорожнього руху водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст.122 КпАП України не визнав та пояснив, що дійсно 20.09.2010 року в зазначений час та вказаному автомобілі він рухався в м. Кіровоград і був зупинений працівниками ДПС з підстав ненадання переваги в русі пішоходу, який рухався по пішохідній доріжці. На його пояснення, що на пішохідній доріжці пішоходів не було, інспектор ДПС не відреагував і почав складати протокол про адміністративне правопорушення. Пояснення в протоколі він написав під диктовку працівника ДАІ, оскільки поспішав та не мав часу на суперечки.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч.І ст.122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою відповідальність у виді штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В силу ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що інспектор ДПС ОСОБА_2 при встановленні правопорушення, накладенні стягнення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен був зясувати характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність ч.2 ст.33, а також вимоги ст.ст.254, 280, 283 КпАП України та докази, які б свідчили про порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 та його доводи, але оскільки відповідач не виконав вказаних вимог й в судовому засіданні спростовані поясненнями позивача обставини викладені в оскаржуваній позивачем постанові, тому відповідно до ч.І ст.247 КпАП України провадження у праві про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.2, ст.ст.7-12, ст.ст.69-71, ст.ст.158-167 КАС України, ст.9, п.1) ч.І ст. 247, 280, 283, 284, п.З) ч.І ст.293 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії ВА №207114 інспектора ВДАІ з обслуговування Кіровоградського району ОСОБА_2 В»ячеславовича від 20.09.2010 року в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.І ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.І ст.122 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.М.Адаменко