Справа № 2113/3962/12
Суддя: Марків Т. А.
Дата ухвалення: 2012-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2113/3962/12
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2012 року Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Марків Т.А.,

при секретарі Яковлєвій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховка, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту № 2 роти ДПС ДАІ УДАІ України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Вимоги мотивовано тим, що на підставі постанови інспектора ДПС від 06 липня 2012 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП внаслідок порушення п. 12.6 гПДР України. Позивач вказує на те, що порушень не допускав (рухався із допустимою швидкістю), просив скасувати постанову.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи оповіщений належним чином у встановленому порядку, про причини неявки, їх поважність суд не повідомив.

Суд вважає можливим розглянути справу, виходячи з положень ч. 4 ст. 128 КАС України, де передбачено наслідки неприбуття в судове засідання відповідача субєкта владних повноважень, за відсутності відповідача.

Вимоги підлягають задоволенню.

Як встановлено ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України Про дорожній рухконтроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється в тому числі Державтоінспекцією Міністерства внутрішніх справ України. Державтоінспекція МВС України виконує свої функції відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 року № 341 Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ.

Безпосередній контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники органів Державтоінспекції, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності.

Судом встановлено, що 06 липня 2012 року інспектором ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту № 2 роти ДПС ДАІ УДАІ України в Миколаївській області молодшим сержантом міліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого: 06 липня 2012 року о 07.05 год. на автодорозі Ульянівка-Миколаїв (103 км) керував автомобілем ВАЗ 2109(номерний знак 804-12 ХО), рухався із швидкістю 116 км./год., чим перевищив допустиму швидкість на 26 км./год. (а.с. 4). Швидкість вимірювалась приладом Візир№ 0812362.

Відомостей про свідків протокол не містить, доказів допущення позивачем порушень ПДР України в порушення п. 2.13 Інструкції З організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього рухудо протоколу не долучалося, з нього вбачається, що позивач свою вину не визнав, про що заявив працівнику ДАІ, що ставить під сумнів достовірність вказаних відповідачем у протоколі фактів (а.с. 4).

На підставі постанови серії ВЕ1 № 032787 від 06 липня 2012 року інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту № 2 роти ДПС ДАІ УДАІ України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, до нього застосоване стягнення штраф у розмірі 255 грн. (а.с. 6).

П. 12.6 гПДР України встановлено, що поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю для інших транспортних засобів: на автомагістралях не більше 130 км./год., на дорогах для автомобілів не більше 110 км./год, на інших дорогах не більше 90 км./год.

Організація дорожнього руху здійснюється із застосуванням технічних засобів відповідно до правил і стандартів (ст. 27 Закону України Про дорожній рух), якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації і за умови, що вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію (ст. 9 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність).

Для використання приладу Візирта фіксування ним швидкості транспортного засобу необхідне втручання працівника ДАІ. Суд не має відомостей про те, як був налаштований цей прилад під час вимірювання швидкості руху автомобіля позивача та який був обраний тип цілі. Також відсутні докази того, що працівник ДПС, який склав протокол, допущений до роботи зі спеціальними технічними засобами (п. 1.21 розпорядження МВС України № 466 від 21 травня 2009 року), тому зазначені в постанові показання цього приладу не можуть бути прийняті до уваги судом при розгляді вказаної справи.

За таких обставин суд не може прийняти зазначені в протоколі та постанові показання цього приладу, як достовірно встановлені дані про швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1.

У п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортівстановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбачених ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ст. 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Наведене дозволяє зробити висновок про те, що відповідачем при складенні протоколу, підготовці справи до розгляду не були зібрані, а під час розгляду справи дослідженні всі докази, на основі яких у визначеному порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення (ч. 1 ст. 251 КУпАП). У звязку із цим працівником ДАІ, в невиконання вимог ст. 280 КУпАП, не були зясовані і доведені обставини, які б вказували на наявність в діях позивача ознак проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 км/год.

Недотримання встановленого законом порядку провадження у справі унеможливило її правильне й у відповідності до ст.ст. 245, 252 КУпАП вирішення.

Доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача субєкта владних повноважень, що відповідає ч. 2 ст. 71 КАС України. В судовому засіданні не спростовано обґрунтованість позиції ОСОБА_1, відповідач не довів правомірності своїх дій та рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що наявність в діянні водія події та складу адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження на момент складення протоколу та розгляду справи інспектором ДПС не здобуті обєктивні дані про водійську поведінку позивача та порушення ним ПДР України.

З огляду на викладене суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями правил дорожнього руху не порушив, тому не може нести адміністративну відповідальність.

Дії працівника ДАІ під час провадження у справі не ґрунтуються на законі, суперечать основним завданням Державтоінспекції щодо захисту прав та законних інтересів учасників дорожнього руху (пп. 5 п. 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ).

За вказаних обставин суд не може визнати оскаржувану постанову законною, вбачає безумовні підстави для її скасування та, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та ч. 2 ст. 284 КУпАП, для закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2,8, 21, 22, 24, 55, 62, 124 Конституції України,

ст.ст. 122, 245, 246, 247, 251, 252, 280, 287, 288,289, 293 КУпАП,

ст.ст. 2, 7 12, 69 72, 94,102, 104, 128, 159 161, 163, 171-2, 254 КАС України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову серії ВЕ1 № 032787 від 06 липня 2012 року інспектора ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту № 2 роти ДПС ДАІ УДАІ України в Миколаївській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_2, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3