Справа № 712/17359/12
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 876/12539/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційні скарги заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Закарпатської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 червня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Закарпатської філії Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Закарпатської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» про визнання нечинним пункту рішення та скасування свідоцтва,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2011 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Закарпатської філії Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Закарпатської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода», в якому просить визнати нечинним пункт 1.1 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.10.2000 року № 185 «Про реєстрацію будинковолодінь, переведення житлового приміщення в нежитлове, часткову зміну рішення, передачу на баланс інженерних мереж, переведення приміщень гуртожитку в житлові»; скасувати свідоцтво про право власності на адмінбудинок під літерою «А», який розташований в м. Ужгороді на пл. Поштовій, 4, видане 02.11.2000 року Ужгородському поштамту.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 червня 2013 року позов задоволено. Визнано нечинним пункт 1.1 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.10.2000 року № 185 «Про реєстрацію будинковолодінь, переведення житлового приміщення в нежитлове, часткову зміну рішення, передачу на баланс інженерних мереж, переведення приміщень гуртожитку в житлові». Скасовано свідоцтво про право власності на адмінбудинок під літерою «А», який розташований в м. Ужгороді на пл. Поштовій, 4, видане 02.11.2000 року Ужгородському поштамту.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що згідно Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що находяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Держитлокомунгоспом України 13.12.1995 року № 56 (чинних на момент оформлення оскаржуваного свідоцтва) підготовку документів для видачі свідоцтв проводять бюро технічної інвентаризації. В процесі підготовки БТІ вивчає надані заявником документи, що підтверджують його право на будівлю, та проводять технічну інвентаризацію об'єкту.

Суд першої інстанції вказує на те, що матеріали інвентаризаційної справи № 3398 містять технічну інвентаризацію обєкта, що міститься за адресою м. Ужгород, пл. Поштова,4, і згідно якої станом на 28.05.2004 року адмінбудівля під літерою «А» 2 поверх площею 513,4 м.кв. рахується за Укртелекомом.

Відповідно до Правил, в разі, якщо об'єкт складається з декількох будівель і належить кільком власникам, обов'язковим є звернення до органу самоврядування про виділення.

Однак, рішення про виділення не приймалося, оскільки заявник не подавав відповідного звернення, хоча на той час співвласниками майнового комплексу на площі Поштовій, 4 були і УДППЗ «Укрпошта», і ЗАТ «Утел», і ВАТ «Укртелеком».

Суд першої інстанції звертає увагу на те, що із наданих представником відповідача суду матеріалів, що були підставою для винесення спірного рішення, видно, що в заяві про реєстрацію прав власності поданій начальником Ужгородського поштампу Ужгородському міському голові, є відповідні посилання на додані до заяви відповідні документи, зокрема Акт від 25.12.1945 року, протокол №1 спільного засідання комісії МЗ України по розгляду питань кінцевого розподілу ОПЗ на «Закарпатпошту» та «Закарпателектрозв'язок» від 17.11.1994 року та інвентаризаційна справа № 3398. Виконкомом Ужгородської міської ради не було належно дослідженно зазначені матеріали, що і призвело до прийняття спірного рішення.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, заступник прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Закарпатської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» оскаржили її, подавши апеляційні скарги.

Заступник прокурора Закарпатської області у своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 червня 2013 року та провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт - заступник прокурора Закарпатської області зазначає, що згідно позовних вимог предметом спору є об'єкт нерухомого майна, розташований в м. Ужгороді на площі Поштовій, 4, який переданий згідно оскаржуваного рішення та правовстановлюючого документу на праві державної власності Ужгородському поштамту. Тобто предмет спору в даній справі безпосередньо пов'язаний із реалізацією права власності на нежитлову будівлю.

Якщо предметом спору є право власності на нежитлову будівлю, в тому числі відновлення порушеного права позивача, то такий спір є спором про право і повинен, в даному випадку, вирішуватись в порядку господарського судочинства, що в свою чергу виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Крім того апелянт стверджує, що вимога про скасування свідоцтва на право власності має бути пред'явлена до власника, який у даній справі є третьою особою. Отже, позивачем невірно визначено суб'єктний склад сторін, а судом вказаний недолік не усунуто.

Також, судом першої інстанції в порушення вимог п.2 ч.2 ст.110 КАС України не залучено до участі у справі Міністерство інфраструктури України, оскільки Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» належить до сфері управління вказаного Міністерства відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.03.2001 року за № 265-р «Питання управління Міністерством інфраструктури об'єктами державної власності».

Окрім наведеного, в порушення вимог ст.86 КАС України безпідставно надав оцінку доказу попередній угоді про розподіл нерухомого майна, що знаходиться у спільній власності від 27.02.2000, оскільки така угода офіційно не укладалась.

Разом з тим, суд першої інстанції звертає увагу на те, що у відповідності до матеріалів інвентаризаційної справи №3398, станом на 28.08.2004 року позивач є лише користувачем окремих приміщень адмінбудівлі і жодних доказів про те, що він є співвласником цього майна суду не надано, а відтак не підтверджено порушення його прав та інтересів оспорюваними рішенням та свідоцтвом.

Також, судом першої інстанції в частині мотивації протиправних дій КП «Бюро технічної інвентаризації в м.Ужгороді» не вірно застосовано п.4.1. Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Держитлокомунгоспом України 13.12.1995 №56, оскільки вказана норма не регулює питання щодо звернення до органу місцевого самоврядування про виділення майна на об'єкт який складається з декількох будівель і належить кільком власникам, а регламентує загальний порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна.

Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Закарпатської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 червня 2013 року та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт - Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» зазначає, що оспорюване рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.10.2000 року № 185 прийнято в межах повноважень виконкому на підставі звернення третьої особи та подання правоустановчих документів у відповідності до норм чинного та той час законодавства, відтак, наведені позивачем доводи не містять законних підстав для скасування реєстрації права власності на майно за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 4.

Крім того, вказує на те, що у відповідності до п.5. Конституційного Суду України від 16.04.2009 року №7-рп/2009 ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Отже, ненормативний акт органу місцевого самоврядування не може бути скасований будь-якою інстанцією з тієї причини, що він уже є недійсним з моменту видачі на підставі нього іншого документу - свідоцтва проправо власності на нерухоме майно. Таким чином оскарженню може підлягати лише свідоцтво про право власності, а скасувати рішення, яке втратило чинність, не можливо.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора Закарпатської області підлягає задоволенню повністю, а апеляційна скарга Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Закарпатської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що пунктом 1.1 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.10.2000 року № 185 «Про реєстрацію будинковолодінь, переведення житлового приміщення в нежитлове, часткову зміну рішення, передачу на баланс інженерних мереж, переведення приміщень гуртожитку в житлові» вирішено зареєструвати право власності Ужгородського поштамту на будівлі та споруди по пл. Поштовій 4, у складі: адміністративний будинок під літерою «А», склади під літерами «Б» та «В».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Конституційний Суд України в п. 4 мотивувальної частини рішення від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

На переконання апеляційного суду, оскаржуваний пункт 1.1 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.10.2000 року № 185 «Про реєстрацію будинковолодінь, переведення житлового приміщення в нежитлове, часткову зміну рішення, передачу на баланс інженерних мереж, переведення приміщень гуртожитку в житлові», яке є актом індивідуальної дії, вичерпав свою юридичну силу після реалізації, а саме після одержання Ужгородським поштамтом свідоцтва про право власності №4 від 02.11.2000 року (т.1 а.с.11).

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на об'єкт нерухомості виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені Цивільним кодексом України.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки при вирішенні даного публічно-правового спору судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, а мотиви, з яких виходив суд під час ухвалення свого рішення, не відповідають фактичним обставинам справи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі - закриттю.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора Закарпатської області задовольнити, а апеляційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Закарпатської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 червня 2013 року у справі № 712/17359/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Закарпатської філії Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком» до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, треті особи: Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Закарпатської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» про визнання нечинним пункту рішення та скасування свідоцтва скасувати та провадження у даній справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 15.09.2015 року.