Справа № 812/629/15
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/629/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання Скрипкіній А.О.,

за участю:

представника позивача не прибув,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області до товариства з обмеженою відповідальністю Електропівденмонтаж №5 про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком призначених на пільгових умовах за списком №2,-

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області до товариства з обмеженою відповідальністю Електропівденмонтаж №5 про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком призначених на пільгових умовах за списком №2 за період з січня по червень 2015 року у розмірі 64039,73 грн.

16 вересня 2015 року представником позивача через канцелярію суду надано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Електропівденмонтаж №5 на користь управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах за період з квітня по червень 2015 року в розмірі 23305,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що заборгованість відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з квітня по червень 2015 року на користь Пенсійного фонду становить 23305,67 грн. Зазначена заборгованість виникла, у звязку з тим, що вказані суми в розрахунках, які надсилались на адресу відповідача, не були сплачені останнім.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, просив суд розглянути справу без участі уповноваженого представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення, зазначивши, що в розрахунках позивача витрат на виплату та доставку пенсій для громадянина ОСОБА_2 зазначений загальний місячний розмір його пенсії в розмірі 6789,01 грн., при цьому частка плати підприємства вказана в розмірі 100%. Позивач не наводить підстав, чому відносно витрат на виплату та доставку пенсій для вказаного громадянина частка плати підприємства вказана саме у розмірі 100%. Підстав для призначення такого розміру пенсії та стягнення саме з ОСОБА_2 немає, оскільки на підприємстві відповідача ця людина працювала девять років сім місяців чотирнадцять днів, розмір його заробітної плати при цьому складав від 0,01554 грн. Представник відповідача зазначив, що розрахунки фактичних витрат, на підставі яких позивач просить суд стягнути суму заборгованості, відповідачем не оскаржені, рішення про призначення пенсії ОСОБА_2 також, не оскаржене відповідачем. У задоволенні позовних вимог просила суд відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, та принципом рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Згідно із частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративного суду публічно-правовий спір у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства.

Пенсійний фонд України та його органи, у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 КАС України, є суб'єктами владних повноважень, а спори за участю цих органів є публічно -правовими, оскільки виникають за участю суб'єкта владних повноважень, що реалізує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, та відповідають визначенню "адміністративної справи ".

Постановою Верховної Ради України від 07.10.2014 № 1692 змінено межі Новоайдарського і Слов'яносербського районів Луганської областіласті, шляхом включення до території Новоайдарського району територію м. Щастя. На виконання цієї постанови Новоайдарською районною радою Луганської області прийнято відповідне рішення № 28/1 від 17.10.2014.

Починаючи з жовтня 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області проводиться нарахування та виплата пенсій особам, які є мешканцями населених пунктів, що зазначені в постанові № 1692, та підпорядковувались Новоайдарському району, у тому числі м. Щастя.

З матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Електропівденмонтаж № 5» зареєстровано в управлінні Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області та є платником збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування (а.с.4,5).

Відповідач не відшкодовує фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2, у зв'язку з чим за період з квітня по червень 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 23305,67 грн.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2, які були надіслані відповідачу, карткою особового рахунку платника, розрахунком суми боргу (а.с.6-16).

З акту звірення фактичних розрахунків на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 складеного між сторонами по справі вбачається, що відповідачем у справі за період січень квітень 2015 року було відшкодовано суму заборгованості у розмірі 40734,06 грн. (а.с.42,43).

Вищезазначений акт підписаний повноважними представниками сторін, із зазначенням представником відповідача про незгоду з нарахуванням пенсії ОСОБА_3

Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2, відповідно до яких позивач просить суд стягнути суму заборгованості, відповідачем не оскаржені та не скасовані. Сума заборгованості не сплачена, судом не визнано протиправність, недійсність розрахунків за період з квітня по червень 2015 року.

Також, суд звертає увагу відповідача на те, що рішення про призначення пенсії ОСОБА_2 оскаржено не було, а тому є чинним і суд не вважає цю підставу обгрунтованою.

Відповідно до частини 2 Розділу XV «Прикінцеві положення «Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-І «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди:

1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 1 статті 2 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за ставкою 100% оподаткування.

Таким чином, необхідність відшкодування відповідачем позивачу фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, передбачена діючим законодавством.

Зазначене свідчить, про обов'язок відповідача відшкодовувати позивачу витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за рахунок підприємства.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, врегулювано розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663.

Згідно із пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно пунктом 6.5. Інструкції № 21-1 від 19 грудня 2003 року, розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до пунктів 6.4. та 6.8. Інструкції № 21-1 від 19 грудня 2003 року, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що позивач сплачував та доставляв пенсіонерам відповідача пільгові пенсії.

Відповідачу направлялися розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» за період з квітня по червень 2015 року на суму 23305,67 грн. та отримані останнім.

Відповідачем визначена в розрахунках сума, яка підлягала відшкодуванню за період з квітня по червень 2015 року, у встановлений строк до Пенсійного фонду внесена не була.

Таким чином, отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-1 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», не надавши на них до управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області заперечень та не оскарживши розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив такі розрахунки.

В порушення вимог пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Інструкції № 21-1 від 19 грудня 2003 року, відповідач не сплатив в повному обсязі нараховані суми по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списком № 2 до управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області, у зв'язку з чим заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 2 за період з квітня по червень 2015 року становить 23305,67 грн., що підтверджується серед іншого карткою особового рахунку (а.с.7).

Враховуючи вищевикладене, зменшена сума позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 2 за період з квітня по червень 2015 року в сумі 23305,67 грн. документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Керуючись статтями 2, 3, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 99, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області до товариства з обмеженою відповідальністю Електропівденмонтаж №5 про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком призначених на пільгових умовах за списком №2, - задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Електропівденмонтаж №5 (91480, Луганська область, Новоайдарський район, м. Щастя, вул. Гагаріна, 9а, ) на користь управління Пенсійного фонду України в Новоайдарському районі Луганської області (93500, Луганська область, смт Новоайдар, вул. Пролетарська, 20, 8 в ЛОУ ВАТ «Державний ощадний банк України» МФО 304665, ) суму заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком №2 за період з квітня по червень 2015 у розмірі 23305,67 грн. (двадцять три тисячі триста пять гривень 67 коп.).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 21 вересня 2015 року.

Суддя ОСОБА_4