Справа № 2-а-2397/11
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2012-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.01.2012

Франківський районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді - Ванівського Ю.М.

при секретарі - Редкевич О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду справу за адміністративним позов ОСОБА_1 до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про проведення перерахунку та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2007-2011 рр.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з адміністративним позовом до Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про визнання протиправними дій та стягнення разової грошової допомоги у повному розмірі, посилаючись на те, що при виплаті їй, як дружині померлого інваліда Великої Вітчизняної війни, щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2007-2011 роках відповідачем порушено вимоги Конституції України, Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ та „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-ІV. Так, у відповідності до ст. 15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ, передбачено щорічно до 5 травня дружинам (чоловікам) померлих інвалідів війни, які не одружились вдруге, виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Вважає, що їй відповідачем не було доплачено допомоги за період з 2007-2011. Просила зобовязати Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести перерахунок та виплатити разову грошову допомогу в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком за період з 2007-2011 роки з урахуванням проведених раніше виплат, в розмірі встановленому відповідно до ч.5 ст.15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради в письмових запереченнях проти адміністративного позову заперечив, просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради є органом місцевого самоврядування та здійснює лише перерахунок державних коштів, шляхом реалізації делегованих повноважень, та проводить соціальні виплати у розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом України „Про державний бюджет України. Відповідач як розпорядник коштів керувався виключно нормами чинного законодавства, відповідно до статей Бюджетного кодексу України та Законів України про Державний бюджет на відповідні роки, відповідно до яких надходили кошти до Франківського відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради для проведення виплати одноразової щорічної допомоги. Крім цього, виплату позивачу згаданої ним допомоги було проведено відповідно до ч. 2 ст. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 04 квітня 2011 року № 341 „Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується у 2011 році відповідно до Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та „Про жертви нацистських переслідувань, грошова допомога гр. ОСОБА_1 була виплачена у квітні 2011 у розмірі 200,00 гривень. Тому підстав для задоволення позову не має та просить справу слухати без участі свого представника.

Згідно ст. 128 КАС України суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, оголосивши заперечення проти позову, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач була визнана членом сімї загиблого інваліда війни, що підтверджується посвідченням серії Г № 531223, виданим Франківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, 07.02.2004.

Згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ - щорічно до 5 травня членам сімей, зазначеним у п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»виплачується разова грошова допомога у розмірі п»яти мінімальних пенсій за віком.

Згідно з частиною 1 статті 17-1 цього ж Закону - щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Постановою КМ України № 177 від 18.02.2004р. «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»визначено, що Міністерство фінансів України і Державне казначейство України забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики України для виплати вказаної допомоги у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, для подальшого їх перерахування місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Отже, наведене свідчить, що саме на місцеві органи праці та соціального захисту населення покладено виплату разової грошової допомоги до 5 травня, тому Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради є належним відповідачем у справі.

Гр. ОСОБА_1 виплачувалась разова щорічна грошова допомога у 2007 році - в розмірі 150 грн. (допомога була виплачена у квітні 2007 року), в 2008 році - 170 грн. (допомога була виплачена у квітні 2008 року), відповідно до положень Законів України Про Державний бюджет України на відповідні роки.

За наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах повинні застосовуватись положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 було визнано неконституційними положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої статей 12, 13, І4 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Тобто рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 має перспективну дію.

На момент виникнення спірних відносин, а саме: на дату нарахування і виплати ОСОБА_1 відповідачем відповідних коштів, положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»були діючими, а відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, підстав для зобовязання Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради проведення перерахунку та виплати разової грошової допомоги до 5 травня в 2007 році немає, оскільки відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. За цим конституційним приписом у разі якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата грошової допомоги для ветеранів війни, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України.

При цьому, відповідач не має повноважень на самостійне визначення розміру грошової допомоги, яка виплачується до 5 травня.

Беручи до уваги, що законодавством врегульовані правовідносини щодо виплат, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також, що ОСОБА_1 отримувала зазначені виплати в розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», органи державної влади правомірно керувалися нормами даного Закону у спірних правовідносинах.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України та від №10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнані неконституційними положення статті Законів України Про Державний бюджет 2008 рік, якими встановлено виплату щорічної разової допомоги для учасників війни, а тому виплата разової щорічної грошової допомоги до 5 травня учасникам війни у 2008 році повинна здійснюватись у розмірі, передбаченому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 положення закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів»визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом цього Рішення, тобто з 22 травня 2008 року.

Як вбачається з п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №15-рп/2000 від 14.12.2000 року, рішення Конституційного Суду України мають пряму дію, тобто рішення зворотної дії в часі не мають тому у сторін даного адміністративного спору була обов'язковість виконання закону протягом певного часу дії, щодо конкретних відносин - виплати грошової допомоги саме до 5 травня відповідного року, отже на момент виплати такої допомоги діяла змінена редакція ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якої розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про розмір разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви насильницьких переслідувань»»від 12.03.2008 року №183, членам сімей померлих інвалідів війни виплата разової грошової допомоги, здійснювалась у розмірі 170,00 грн.

Отже, вимоги позивача стосовно виплати їй щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як дружині померлого інваліда війни за 2008 рік не підлягають до задоволення, оскільки такі були здійснені відповідачем в розмірах, передбачених Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Постановою Кабінету Міністрів України «Про розмір разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»та «Про жертви насильницьких переслідувань»»від 12.03.2008 року №183, а законні підстави для нарахування, виплати або стягнення такої допомоги у більшому розмірі відсутні.

Таким чином відповідач, на якого покладено обовязок виплати щорічної грошової допомоги, здійснюючи виплату позивачу допомоги як учаснику бойових дій у 2008 році діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для визнання його дій неправомірними відсутні.

Також Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради правомірно і в розмірі передбачено чинним законодавством виплачував разову грошову допомогу до 5 травня у 2009-2010 роках. Оскільки, Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік»встановлено, що виплата разової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, здійснюється у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 18 березня 2009 року N 211. На підставі цієї норми ОСОБА_1 відповідачем було виплачено 180, 00 грн.

Аналогічно Законом України «Про Державний бюджет України на 2010 рік»установлено, що у 2010 році виплата разової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, здійснюється у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 квітня 2010 року N 299. Відповідачем було виплачено у квітні 2010 році, відповідно до наданої довідки, позивачу 200,00 грн.

Дані норми не були скасовані відповідно до встановленого законом порядку, а тому були чинні протягом 2009-2010 року.

Відповідно до листа відповідача № 2605/11/759 від 07.07.2011 року, позивач у 2011 році отримала, як члену сімї загиблого інваліда війни, щорічну разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі 245 гривень.

Відповідно до ст. 12, розділу ІІІ Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ (що діяла на час спірних правовідносин), щорічно до 5 травня членам сімей загиблого інваліда війни виплачується разова грошова допомога в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Жодних змін до вказаної статті під час існування спірних правовідносин не вносились, призупинення її дії не здійснювалось.

Проте, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а в її ст. 75 установлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Конституція України не давала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів. Тому при нарахуванні та виплаті позивачу згаданої грошової допомоги відповідачу слід керуватися Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ, а не постановою Кабінету Міністрів України № 341 від 04 квітня 2011 року.

На підставі положень ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

При здійсненні розрахунку згаданої допомоги відповідачу слід було виходити із розміру мінімальної пенсії за віком, яка згідно ч.1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з ст. 21 Закону України „Про державний бюджет на 2011 рік від 23 грудня 2010 року № 2857-VІ, встановлено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, в розрахунку на місяць з 01 квітня 2011 року у розмірі 764 грн.

Дії відповідача щодо невиплати позивачу вище згаданої щорічної разової грошової допомоги у розмірі встановленому ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, слід визнати протиправними. Зобовязати відповідача провести перерахунок та виплатити позивачу згадану щорічну разову грошову допомогу до 5 травня, як члену сімї загиблого інваліда війни, за 2011 рік у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, встановленої ч. 5 ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахування проведених виплат.

Керуючись ст. ст. 7-14,94,158-163,167,183-2 КАС України, ст. ст. 3, 8, 19, 22, 55, 75, 92, 152 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 №6-рп/2007, Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 21 Закону України „Про державний бюджет України на 2011 рік, Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік»-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобовязати Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня як члені сімї загиблого інваліда війни за 2011 рік у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, встановленому відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд міста Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ванівський Юрій Михайлович