Справа № 1222/1044/12
Суддя: Мазур М. В.
Дата ухвалення: 2012-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1222/1044/12
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2012 р. м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Мазура М.В.,

при секретарі судового засідання Корабльовій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Попасна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправним рішення відповідача від 25.10.2012 р. про відмову в призначенні йому пенсії за віком згідно ст. 13-б Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах і зобов'язати відповідача призначити йому таку пенсію, починаючи з часу його звернення до відповідача з відповідною заявою з урахуванням періодів його роботи за професіями: з 16.07.1976 р. до 05.11.1985 р. клепальника, з 06.11.1985 р. до 02.07.1989 р. електрозварника ручної зварки, з 03.07.1989 р. до 21.08.1992 р. клепальника, які надають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що наявність у нього пільгового трудового стажу в зазначені періоди підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Професію клепальника було вперше внесено до Списку № 2, затвердженого постановою КМУ СРСР від 26.01.1991 р., і відповідач повинен призначити йому пенсію, врахувавши періоди його роботи за цією професією з 16.07.1976 р. до 05.11.1985 р., а також з 03.07.1989 р. до 21.08.1992 р. (загальний пільговий стаж за цією професією 12 років 4 місяці 27 днів). Крім того, відповідач повинен був врахувати стаж його роботи за професією електрозварника ручної зварки, який складає 3 роки 7 місяців 20 днів (з 06.11.1985 р. до 02.07.1989 р.), яка також включена до Списку № 2. Позивач зазначив, що протягом указаних періодів він працював повний робочий день.

У судовому засіданні позивач і представник позивача позов підтримали.

Відповідач позов не визнав, надав заперечення проти позову. Обґрунтовуючи правомірність свого рішення, відповідач посилався на відсутність довідки підприємства, що підтверджує наявність трудового стажу за професією клепальника, що надає право на пільгове пенсійне забезпечення. Відповідач вимагав надання цієї довідки позивачем на підставі п. 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383. Разом із тим, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що Управління ПФУ в Попаснянському районі визнає стаж роботи позивача за професією електрозварника ручної зварки з 06.11.1985 р. до 02.07.1989 р., як такий, що надає право на пільгову пенсію, про що зазначено в рішенні відповідача, яке оскаржується, але цього стажу не достатньо для призначення пенсії на підставі п. б ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Представник третьої особи у судовому засіданні частково підтримав вимоги позивача, висловивши думку, що слід визнати таким, що надає позивачу право на пільгову пенсію, період його роботи за професією електрозварника ручної зварки з 06.11.1985 р. до 02.07.1989 р., а також за професією клепальника, але не за весь час, а з дати внесення цієї професії до Списку № 2, тобто з 26.01.1991 р., і до 21.08.1992 р.

Заслухавши у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ст. 8 КАС України передбачає, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. При цьому забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У судовому засіданні встановлено, що позивач працював у Попаснянському вагоноремонтному заводі: з 16.07.1976 р. до 05.11.1985 р. клепальником, з 06.11.1985 р. до 02.07.1989 р. електрозварником ручної зварки, з 03.07.1989 р. до 21.08.1992 р. клепальником. Цей факт не заперечується сторонами, а також підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с. 6-9), рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 12.03.2012 р. (а.с. 13).

Усі особи, які беруть участь у справі, визнають стаж роботи позивача електрозварником ручної зварки у період 06.11.1985 р. до 02.07.1989 р. пільговим у розумінні п. б ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Оскільки в суду не виникає сумніву щодо достовірності цієї обставини та добровільності її визнання, суд вважає цей факт доведеним відповідно до ч. 3 ст. 72 КАС України і таким, що відповідає закону.

Таким чином, суду належить з'ясувати, чи відповідає рішення відповідача від 25.10.2012 р. "Про відмову в призначенні пенсії за віком згідно ст. 13-б Закону України "Про пенсійне забезпечення" Плотнікову Павлу Петровичу", в якому відповідач не визнав пільговим стаж роботи позивача з 16.07.1976 р. до 05.11.1985 р. та з 03.07.1989 р. до 21.08.1992 р. за професією клепальника, критеріям, визначеним у ч. 3 ст. 2 КАС України. Вирішуючи це питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Оскільки на час набрання чинності постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. № 10 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення", згідно з якою професія клепальника була вперше включена до списку № 2, позивач працював саме клепальником, то до пільгового трудового стажу слід зараховувати весь період його роботи за цією професією до 21.08.1992 р., якщо умови праці за час виконання роботи до 21.08.92 р. підтверджуються документально. Такий висновок повністю узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, висловленою в ухвалі 25.02.2009 р. по справі № К-14046/07.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Таким чином, за записами трудової книжки визначається не тільки загальний стаж роботи, але і встановлюються відомості, які дають право на пенсію на пільгових умовах. Причому уточнююча довідка підприємства потрібна лише у разі відсутності в трудовій книжці записів, передбачених пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Проте, як встановлено в судовому засіданні, у трудовій книжці позивача є вся інформація, наявність якої передбачена указаною нормою, а саме записи про займану посаду і період виконуваної роботи. Отже, суд відхиляє доводи відповідача про те, що відмова в призначенні пільгової пенсії позивачу обґрунтована відсутністю уточнюючої довідки, оскільки наявність такої довідки в даному випадку не є обов'язковою відповідно до закону.

Суд також не бере до уваги позицією посадових осіб ТДВ "Попаснянський вагоноремонтний завод", викладену в листі, адресованому ОСОБА_1, в якому зазначено, що позивач не має права на пільгову пенсію за списком № 2, оскільки за результатами атестації робочого місця № 9 клепальника встановлено, що воно не відповідає вимогам цієї професії за списком № 2. У судовому засіданні встановлено, що перша атестація указаного робочого місця проводилася на підприємстві у 2005 році, наступна в 2009 р. Проте результати цих атестацій не можуть братися до уваги, адже спірні періоди роботи позивача на посаді клепальника, охоплюються часовими межами з 16.07.1976 р. до 05.11.1985 р. та з 03.07.1989 р. до 21.08.1992 р., а відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, проведення атестації робочих місць до 21.08.1992 р. не вимагається.

Разом із тим, відповідно до п. 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які працювали разом з позивачем на Попаснянському вагоноремонтному заводі та підтвердили, що протягом спірних періодів позивач постійно працював за професією клепальника. Як зазначили свідки, позивач у той час працював не тільки повний робочий день, але й більше, адже він змушений був приходити на роботу на годину раніше, щоб заздалегідь розігріти заклепки і не затримувати конвеєр, та у зв'язку з великим обсягом роботи нерідко пропускав обідні перерви та затримувався після закінчення робочої зміни. Позивач у той час не міг робити ніякої іншої роботи, крім роботи клепальника, оскільки це призвело б до зупинки конвеєра, а завантаженість заводу була великою.

Ці показання свідків підтвердив у судовому засіданні і представник третьої особи.

З огляду на показання свідків суд вважає доведеним, що позивач протягом спірних періодів працював повний робочий день.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач з 16.07.1976 р. до 05.11.1985 р. та з 03.07.1989 р. до 21.08.1992 р. працював за професією клепальника, будучи зайнятий протягом повного робочого дня, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача та показаннями свідків, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки рішення Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області від 25.10.2012 р. "Про відмову в призначенні пенсії за віком згідно ст. 13-б Закону України "Про пенсійне забезпечення" Плотнікову Павлу Петровичу" не відповідає положенням чинного законодавства й критеріям, визначеним у пунктах 1, 3, 5, 6, 8 ч. 3 ст. 2 КАС України.

У судовому засіданні також встановлено, що в рішенні відповідача, яке оскаржується, було зазначено про наявність у позивача пільгового трудового стажу відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Хоча питання наявності цього трудового стажу не було предметом судового розгляду та, відповідно, суд не виносить рішення про необхідність врахування відповідачем цього стажу при призначенні пенсії позивачу, суд вважає за необхідне окремо зазначити, що рішення суду в цій справі не слід розглядати як таке, що перешкоджає відповідачу враховувати будь-який інший трудовий стаж позивача, що відповідно до закону дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, крім указаного в резолютивній частині цього судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 11, 18, 19, 69-72, 105, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області від 25.10.2012 р. "Про відмову в призначенні пенсії за віком згідно ст. 13-б Закону України "Про пенсійне забезпечення" Плотнікову Павлу Петровичу".

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно п. б ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з часу його звернення до Управління Пенсійного фонду України у Попаснянському районі Луганської області із відповідною заявою, тобто з 16 жовтня 2012 р., з урахуванням періодів роботи ОСОБА_1: з 16.07.1976 р. до 05.11.1985 р. за професією клепальника, з 06.11.1985 р. до 02.07.1989 р. у якості електрозварника ручної зварки, з 03.07.1989 р. до 21.08.1992 р. за професією клепальника, протягом яких ОСОБА_1 був зайнятий повний робочий день, та які слід вважати такими, що надають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України постанову в повному обсязі складено 23.11.2012 року.

Суддя М.В. Мазур