Справа № 2а-1632/10/1270
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2010-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Островська О.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2010 року справа №2а-1632/10/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Нікуліна О.А., Юрко І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 травня 2010 року в адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення сум фінансових санкцій,-

в с т а н о в и в:

02.03.2010 року Державна податкова інспекція в Артемівському районі у м. Луганську (далі - ДПІ) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення сум фінансових санкцій в загальному розмірі 3328,15 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що посадовими особами ДПІ було проведено перевірку магазину-кафетерію, розташованого за адресою: м. Луганськ, вул. Магістральна, 1-а, який належить відповідачеві, на предмет дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складено акт № 0259/12/33/23/НОМЕР_1 від 21.10.2009. Перевіркою встановлено порушення: п.9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: не забезпечено щоденне друкування та зберігання в книзі обліку розрахункових операцій фіскальних звітних чеків; ч.1 ст.7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності», а саме: порушення порядку використання торгового патенту; Постанови КМУ від 25.09.2009, ч.10 ст.18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: порушено встановлений розмір мінімальних роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва; ст.11 зазначеного Закону, а саме: зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 27 травня 2010 року позовні вимоги ДПІ в Артемівському районі у м. Луганську задоволено частково, а саме в частині стягнення штрафної санкції за порушення ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в сумі 1700 грн. відмовлено, а решту позовних вимог задоволено.

Позивач, не погодившись з цим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2010 року в частині відмови застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1700 грн.00 коп. та постановити нову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, а саме статті ст. 11 Закону України від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР. Апелянт зазначає, що згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Несплата податкових зобов'язань порушує інтереси держави, загрожує невиконанню загальнодержавних програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого суспільного ладу.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, що, відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є перешкодою для судового розгляду справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.197 КАС України справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований виконавчим комітетом Луганської міської ради 01.10.2004 за № 2 001078 як фізична особа-підприємець (а.с.8).

21.10.2009 року посадовими особами ДПІ в Артемівському районі у м. Луганську на підставі направлення № 173 від 21.10.2009 проведено перевірку магазину-кафетерію за адресою: м. Луганськ, вул. Магістральна, 1-а, що належить відповідачеві, за результатами якої складено акт перевірки за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій (а.с.9-10).

В ході перевірки встановлено ряд порушень і зокрема: ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі Закон №481), а саме: зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка.

Рішеннями про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 28.10.2009 року на підставі акту перевірки відповідно до абзацу 11 ч. 2 ст.17 Закону 481 до відповідача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в загальному розмірі 3340 грн., яка сплачена відповідачем частково і несплаченою залишилась сума в 3328,15 грн. (а.с.11-14).

Зазначені рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій отримані відповідачем ОСОБА_2, не оскаржені ним та не скасовані у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача санкції в розмірі 1700 грн. за рішенням № НОМЕР_2 за порушення ст..11 Закону №481, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка накладено на відповідача безпідставно, оскільки такого порушення в ході проведення перевірки актом від 21.10.2009 встановлено не було, натомість було виявлене порушення зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка. Штрафні (фінансові) санкції за таке порушення як зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка до відповідача позивачем не застосовувались.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до абзацу 13 ч.2 ст.17 зазначеного Закону, до субєктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв та тютюнових виробів, алкогольних напоїв та тютюнових виробів без марок акцизного збору встановленого зразка або з підробленими марками акцизного збору 100 відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень.

Аналізуючи наведені норми, слід зазначити, що відповідальність передбачена як за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного збору, так і за їх зберігання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що порушення, зафіксоване актом від 21.10.2009р. (зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка), та порушення, зазначене в рішенні про застосування фінансових санкцій від 28.0.009р. № (реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка) є тотожними і суттєво не виплавають на обставини справи, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

В решті рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, тому підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись статями 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 травня 2010 року задовольнити.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 травня 2010 року в адміністративній справі за позовом Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська до ОСОБА_2 про стягнення сум фінансових санкцій в частині відмови в задоволенні позову про стягнення фінансової санкції в сумі 1700 грн. скасувати.

Позовні вимоги Державної податкової інспекції в Артемівському районі м. Луганська в цій частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (м.Луганськ, вул..Лізи Чайкіної, 77, код НОМЕР_1) на користь державного бюджету (УДК у м.Луганську ГУ ДКУ у Луганській області, р/р 0003, код платежу 21081100, МФО 804013) заборгованість з фінансових санкцій в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

В решті постанову Луганського окружного адміністративного суду від 27 травня 2010 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Колегія суддів: Л.В.Губська

(підписи)

ОСОБА_3

ОСОБА_4