Справа № 22-а-9735/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-9735/11 Головуючий у І інстанції Подрєзова Г.О.
Провадження № 22-а/9188/11 Доповідач у 2 інстанції Данілов
Категорія 63 23.06.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого-судді Суханової Є.М.,

Суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С.,

розглянувши у порядку» письмового провадження у приміщенні Апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в у ілоцерківському районі на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від , ^'квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Білоцерківському районі про зобовязання відповідача провести перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2008 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом про

зобовязання провести перерахунок пенсії, обґрунтовуючи вимоги тим, що він є інвалідом 2-ої

групи внаслідок захворювання, пов»язаного з Чорнобильською катастрофою, і відповідно до вимог

ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи» розмір державної пенсії, яку віна отримує, повинна бути не менше 8

мінімальних пенсій за віком, а розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, не менше

75% від мінімальної пенсії за віком. Відповідачем же всупереч вищевказаних вимог закону пенсія

и -швачу виплачується в значно нижчому розмірі, гцсь.позивач вважає порушенням гарантованих

^,_,.<гу прав та охоронюваних інтересів, у зв»язку з чим і просив суд визнати дії відповідача

неправомірними та зобов»язати його здійснити перерахунок розміру його пенсійного забезпечення

відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 17.03.2003 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2009 року

позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача у перерахунку основної та додаткової

пенсії позивача відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист

громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірною.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі Київської

області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 54

Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати незаконне, на його думку, рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, якима відмовити в позові в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ої категорії та є інвалідом 2-ої групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується наявними в справі письмовими доказами.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2^5, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ч.4 ст.54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв»язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по другій групі інвалідності ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст.50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна -""чдодаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі: інвалідам 2-ої групи - 75% ^^мінімальної пенсії за віком.

Позивач, оспорюючи дії відповідача, вважав, що він отримує державну та додаткову пенсію в розмірі, значно нижчому, ніж передбачено ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в зв»язку з чим і звернувся до суду за захистом своїх прав. Посилався на те, що відповідачем безпідставно при нарахуванні пенсії застосовуються не норми вищевказаного закону, а підзаконні нормативні акти, якими є постанови Кабінету Міністрів України, які звужують обсяг прав в сфері пенсійного забезпечення, гарантовані йому відповідним законом.

Вирішуючи вказаний «пір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про порушення /-^відповідачем норм ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, правомірно прийшов до висновку', що постанова Кабінету Міністрів України № 654 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів. Фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" суперечить вимогам ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

г Також суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача

на ч.5 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок , Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання ' законодавцем такого права не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити - звуження змісту та обсягу прав позивача, встановленого цим же Законом.

Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, а також інших законів, якими встановлено розмір мінімальної () пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами, передбаченйми"ч. 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно- правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший, немає.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу і (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження ! Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки і Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого І самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав

застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який

регулює ці правовідносини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про

незалежність судової влади" зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не

підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються

конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та

обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю в Україні є

людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх

утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст.З), права і свободи людини є

невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або

внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення дії положень* законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та

обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним

Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк).

-

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо

того, що позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності, встановленої КАС

України, тобто за один рік. Разом з тим суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в

частині зобов'язання відповідача здійснити нарахування позивачу з 15 вересня 2007 року не

врахував, що дія ст.50,54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" призупинялась, і лише 22 травня 2008

року рішенням Конституційного суду України №10-рп було визнано неконституційними

деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", в т.ч. п.28

розділу 2 цього Закону, а тому таке нарахування слід проводити з 15 вересня 2007 року по

31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року.

Тому, враховуючи положення ст.99 КАС, Рішення Конституційного Суду України

0-рп від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 15

"¦вересня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року з врахуванням вже

виплачених за цей період коштів згідно діючого законодавства.

За наведених обставин, рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білоцерківському районі

^Київської області задоволити частково.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2009 року

змінити, в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата різниці

недоотриманої пенсії ОСОБА_1 зазначивши даний період «від 15

вересня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та з 22 травня 2008 року», з врахуванням вже

виплачених за цей період коштів, передбаченому ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили-з моменту її проголошення та може бути оскаржена в

касаційному порядку Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді