Справа № 2а-1670/6300/11
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2011-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2011 року < ЧАС > м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6300/11

Колегія суддів Полтавського окружного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

суддів - Молодецького Р.І. , Костенко Г.В. ,

при секретарі - Зайченко Н.О.,

за участю:

позивач - ОСОБА_1,

представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Полтавської області , Державної судової адміністрації України, Полтавської міської ради, ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Полтавській області, Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання дій неправомірними та стягнення утриманого із вихідної допомоги податку, -

В С Т А Н О В И Л А:

25 липня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Апеляційного суду Полтавської області , Державної судової адміністрації України про визнання неправомірним утримання при виході у відставку прибуткового податку в сумі 15405 грн. 55 коп. із вихідної допомоги та стягнення з Державної судової адміністрації України коштів в сумі 15405 грн. 55 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачами в порушення вимог частини 3 статті 43 Закону України "Про статус суддів" із його вихідної допомоги при звільненні у відставку утримано податок з доходів фізичних осіб в розмірі 15405 грн. 55 коп.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2011 року до участі у справі в якості відповідачів залучено Полтавську міську раду, Головне управління Державного казначейства України у Полтавській області та Державну податкову інспекцію у м. Полтаві.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Полтавській області у судовому засіданні зазначала, що неправомірні дії відносно позивача з боку органів державного казначейства не допускалися, тому відсутні підстави для стягнення коштів з Державного бюджету.

Представник відповідача Державної податкової інспекції у м. Полтаві у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на п. 3 ст. 4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", відповідно до якого вихідна допомога судді, що звільнений у відставку, не передбачена у переліку доходів, що не включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу, а також на п. 2 статті 22 вказаного Закону, яким передбачено, що у разі, якщо норми інших законів чи інших законодавчих актів, що містять правила оподаткування доходів (прибутків) фізичних осіб, суперечать нормам цього Закону, пріоритет мають норми цього Закону.

Представники Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Полтавської області, Полтавської міської ради у судовове засідання не з'явилися, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Державна судова адміністрація України надіслала письмові заперечення проти позову, у яких на підтвердження правомірності дій по утриманню з позивача податку з доходів фізичних осіб зазначила, що пріоритет у спірних правовідносинах мають норми Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб". Вказала про відсутність механізму повернення утриманих коштів, які були перераховані до відповідних бюджетів.

Полтавська міська рада та апеляційний суд Полтавської області надіслали заяви, в якій зазначили, що при вирішенні питання щодо правомірності утримання податку з доходів фізичних осіб із відповідних виплат позивачу покладаються на розсуд суду.

Колегія суддів, заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Верховної ОСОБА_5 України від 16 квітня 2009 року Про звільнення суддів (а.с. 8-9) суддю апеляційного суду Полтавської області Батрака Володимира Васильовича звільнено з посади у звязку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до наказу голови апеляційного суду Полтавської області від 05 травня 2009 року № 9-03/47 (а.с.10), позивач був звільнений з посади в зв'язку з виходом у відставку з 05 травня 2009 року та йому призначено вихідну допомогу у розмірі дванадцяти місячних заробітків (стаж роботи на посаді судді - 12 повних років).

Згідно з довідками апеляційного суду Полтавської області від 01.03.2010 р. № 7-05/29 (а.с. 11) та від 28.07.2011 року № 7/05-109 (а.с.34), оригінали яких оглянуто судом у судовому засіданні, при виході у відставку позивачу нараховано вихідну допомогу в розмірі 102703 грн. 69 коп., з якої був утриманий податок з доходів фізичних осіб у сумі 15405 грн.55 коп. та позивачу виплачені кошти в розмірі 87298 грн. 14 коп.

Утриманий з позивача податок з доходів фізичних осіб перераховано апеляційним судом Полтавської області на р/р 0002, код 34698804, МФО 831019, що підтверджується платіжними дорученнями № 639 від 09.09.2009 р., № 584 від 21.08.2009 р., № 470 від 20.07.2009 р., № 335 від 03.06.2009 р., копії яких наявні у матеріалах справи, та інформацією ОСОБА_4 управління Державного казначейства України в Полтавській області.

Позивач не погодився із діями по утриманню податку з доходів фізичних осіб із вихідної допомоги, у зв'язку з чим звернувся до суду.

Надаючи оцінку позовним вимогам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

Частиною 3 статті 43 Закону України Про статус суддів від 15 грудня 1992 року № 2862-XII, яка діяла на момент виходу позивача у відставку та втратила чинність з 1 січня 2011 року відповідно до пункту 2 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 року № 2453-VІ, було встановлено, що судді, який пішов у відставку, виплачується вихідна допомога без сплати податку у розмірі місячного заробітку за останньою посадою за кожен повний рік роботи на посаді судді, але не менше шестимісячного заробітку.

На період виникнення спірних правовідносин порядок нарахування, утримання і перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб передбачався Законом України Про податок з доходів фізичних осіб від 22 травня 2003 року № 889-IV, який втратив чинність з 01 січня 2011 р. згідно з Податковим кодексом України від 2 грудня 2010 р. №2755-VI (надалі за текстом - Закон № 889-IV).

У пункті 4.2 статті 4 цього Закону був визначений виключний перелік доходів, що включаються до складу загального місячного оподатковуваного доходу.

Підпунктом 4.3.1 пункту 4.3 статті 4 Закону було встановлено, що не включаються до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу сума державної матеріальної та соціальної допомоги у вигляді адресних виплат коштів та надання соціальних послуг відповідно до закону, житлових та інших субсидій або дотацій, компенсацій (включаючи допомогу по вагітності та пологах), винагород та страхових виплат, які отримуються платником податку відповідно з бюджетів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування згідно із законом.

Вихідна допомога судді за своєю природою є державною допомогою, спрямованою на забезпечення судді у відставці, відповідного його статусу життєвого рівня, наближеного до матеріального стану працюючого судді.

За таких обставин, беручи до уваги положення підпункту 4.3.1 пункту 4.3 статті 4 Законом України Про податок з доходів фізичних осіб, а також те, що нормами Закону України Про статус суддів було встановлено право судді на отримання вихідної допомоги без сплати податку, колегія суддів приходить до висновку, що податок з доходів фізичних осіб утримано із вихідної допомоги позивача всупереч вимогам чинного законодавства.

Посилання відповідачів на те, що у ст. 4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" у переліку доходів, що не включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу, не передбачено вихідну допомогу судді, що звільнений у відставку, натомість п. 2 статті 22 вказаного Закону визначено, що у разі, якщо норми інших законів чи інших законодавчих актів, що містять правила оподаткування доходів (прибутків) фізичних осіб, суперечать нормам цього Закону, пріоритет мають норми цього Закону, колегія суддів оцінює критично з огляду на наступне.

Пільги, компенсації та гарантії є видом соціальної допомоги та необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 р. по справі №1-1/2004, не допускається звуження рівня гарантій незалежності і недоторканості суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 11.10.2005 р. по справі №1-21/2005 зазначено, що за змістом ст.126 Конституції України положення частини третьої ст.11 Закону України Про статус суддів у взаємозвязку з ч.8 ст.14 Закону України Про судоустрій України треба розуміти як таке, що гарантує досягнутий рівень незалежності суддів і забороняє при прийнятті нових законів та інших нормативних актів, внесенні змін до них скасовувати чи звужувати існуючі гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту та матеріального і соціального забезпечення.

Отже, сума податку з доходів фізичних осіб із вихідної допомоги позивача в розмірі 15405 грн. 55 коп. утримана всупереч нормам чинного законодавства та підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до пункту 16.1 Закону № 889-IV податок, утриманий з доходів резидентів, підлягає зарахуванню до бюджету згідно з нормами Бюджетного кодексу України.

Статтею 64 Бюджетного кодексу України від 21 червня 2001 року № 2542-III, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин визначено, що до доходів, що закріплюються за бюджетами місцевого самоврядування та враховуються при визначенні обсягів міжбюджетних трансфертів, належить податок з доходів фізичних осіб у частині, визначеній статтею 65 цього Кодексу.

Відповідно до статті 65 названого Кодексу до доходів бюджетів міст Києва і Севастополя зараховується 100 відсотків загального обсягу податку з доходів фізичних осіб, що сплачується (перераховується) згідно з Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" на території цих міст. До доходів бюджетів міст республіканського (в Автономній Республіці Крим) та обласного значення зараховується 75 відсотків від загального обсягу податку з доходів фізичних осіб, що сплачується (перераховується) згідно з Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" на території цих міст. До доходів бюджетів міст районного значення, сіл, селищ чи їх об'єднань зараховується 25 відсотків від загального обсягу податку з доходів фізичних осіб, що сплачується (перераховується) згідно з Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" на цій території.

Аналогічні положення закріплені також у статтях 64, 65 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року № 2756-VІ, який набрав чинності з 01.01.2011 року.

Із аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що податок з доходів фізичних осіб зараховується до відповідного місцевого бюджету та в подальшому враховується при визначенні обсягів міжбюджетних трансфертів у визначених розмірах.

Згідно частини 2 статті 78 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року № 2756-VІ казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється територіальними органами Державного казначейства України відповідно до статті 43 цього Кодексу. Державне казначейство України веде облік усіх надходжень, що належать місцевим бюджетам, та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, погодженим з відповідними місцевими фінансовими органами, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 р. № 226, регламентує процедуру повернення помилково або надміру зарахованих коштів, в тому числі, податків, зборів (обов'язкових платежів) за заявою платника або за поданням органу, що контролює справляння надходжень до бюджету.

Разом з тим, зазначений порядок розрахований на відсутність спору щодо суми, яка помилково або надміру зарахована до відповідного бюджету.

Зважаючи на те, що в даному випадку між сторонами виник спір щодо необхідності справляння податку з доходів фізичних осіб із суми вихідної допомоги позивача і судом в ході розгляду справи підтверджено неправомірність справляння податку, належним способом захисту права позивача на повернення помилково (надміру) сплаченого податку з доходів фізичних осіб є стягнення утриманої суми податку в розмірі 15405 грн. 55 коп. із місцевого бюджету із рахунку, на який були зараховані відповідні кошти.

Згідно частини 1 статті 25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 5 Порядку виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти державного та місцевих бюджетів, або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2008 року № 609, безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються бюджетні кошти, здійснюється на користь відповідної юридичної чи фізичної особи на підставі судового рішення за рахунок сум надмірно або помилково зарахованих до бюджету платежів, внесених цією юридичною чи фізичною особою.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що визнання незаконними дій по утриманню податку та стягнення утриманого податку з Державної судової адміністрації не є належними способами захисту, що відповідає змісту порушеного права, тому зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Разом з тим, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України та стягнути із місцевого бюджету м. Полтави із розрахункового рахунку 0002 в УДК у м. Полтаві, код 34698804, МФО 831019 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) утриманий податок з доходів фізичних осіб із вихідної допомоги при виході у відставку у розмірі 15405 грн. 55 коп.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Апеляційного суду Полтавської області , Державної судової адміністрації України , Полтавської міської ради, ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Полтавській області, Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання дій неправомірними та стягнення утриманого із вихідної допомоги податку задовольнити частково.

Стягнути із місцевого бюджету м. Полтави із розрахункового рахунку 0002 в УДК у м. Полтаві, код 34698804, МФО 831019 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) утриманий податок з доходів фізичних осіб із вихідної допомоги при виході у відставку у розмірі 15405 грн. 55 коп. (п'ятнадцять тисяч чотириста п'ять гривень п'ятдесят п'ять копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 31 серпня 2011 року.

Головуючий суддя суддя суддя ОСОБА_6 ОСОБА_5 ОСОБА_7