Справа № 22-а-130/11
Суддя: Воробйова Н. С.
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду

Київської області у складі:

головуючого: судді Воробйової Н.С.,

судців: Кулішенка Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської

області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України

в місті Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області від 18 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до

управління Пенсійного фонду України в місті Білій Церкві Київської області про зобовязання

виплатити щомісячну державну допомогу як дитині війни, -

встановила:

В квітні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати

відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків

мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, протиправною, зобовязати відповідача здійснити

нарахування та стягнути на її користь, як дитині війни, щомісячної державної соціальної

допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни» за 2008 рік в сумі 1588,50 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2009

року позов задоволено. Визнано незаконними дії відповідача щодо не нарахування в повному

обсязі та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Зобовязано відповідача здійснити нарахування та виплату на користь позивача щомісячної

державної соціальної допомоги, як дитині війни, відповідно до ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни», з 14 квітня 2008 року.

В апеляційній скарзі УПФУ у Білоцерківському районі Київської області просить скасувати

постанову суду та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі,

посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів

апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що

апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до

чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді

рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни" цей Закон

установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх

соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за

змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна

допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за

віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій,

передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ у Білоцерківському районі

Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6

Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну

підтримку у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом

2пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України

Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів

України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був

викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом

України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку

дітей війни у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

€>

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008

року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними)

положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-

34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких

законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України

"Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів

України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на

2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані

неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього

Рішення.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засадпріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те,

що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та

доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних

коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до

уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього

обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо

періоду проведення нарахувань та виплат, починаючи з 14 квітня 2008 року, оскільки позивач

звернулася до суду 14 квітня 2009 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві -

а.с. 2).

Тому, враховуючи положення ст. 99 КАС, Рішення Конституційного Суду України

№ 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 22 травня 2008 року по січень 2009 року.

З урахуванням наведеного вище, колегія судців дійшла висновку про часткове скасування

постанови суду та прийняття нової постанови.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської

області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2009 року

змінити в частині періоду, за який повинно бути здійснено нарахування та виплата пенсії ОСОБА_1 з урахуванням підвищення, передбаченого ст. 6 Закону України "Про

соціальний захист дітей війни", у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, зазначивши

даний період з «22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням проведених виплат», і

винести в цій частині нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у

Білоцерківському районі Київської області про стягнення з управління Пенсійного фонду

України у Білоцерківському районі Київської області на користь ОСОБА_1

заборгованості по щомісячній соціальній допомозі, як дитині війни починаючи за 2008 рік -

задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської

області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 невиплачену щомісячну

державну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6

закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 22 травня 2008 року по

31 грудня 2008 року, з урахуванням виплачених за цей період коштів.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути

оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом

двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: