Справа № 1304/10359/12
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2013-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2013 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.

при секретарі Чорненькій К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою діяльністю "Шувар" до ОСОБА_1 міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 міської ради про визнання частково неправомірним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень - ухвали ОСОБА_1 міської ради від 22.03.2012 р. №1372 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 16.02.2012 р. №1224" в частині доповнення ухвали №1224 від 16.02.2012 р. підпунктом 1.2.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ухвалою ОСОБА_1 міської ради від 22.03.2012 р. №1372 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 16.02.2012 р. №1224" внесено зміни до ухвали міської ради від 16.02.2012 р. №1224", а саме підпункт 1.1. викладено у новій редакції. Крім цього ухвалу №1224 доповнено підпунктом 1.2 у такій редакції: "1.2. Встановити, що сплата орендної плати за землю та земельного податку з 01.01.2012 р. до 01.04.2012 р. здійснюється з врахуванням вимог норм ухвали міської ради від 16.12.2010 № 37 "Про порядок застосування відкоригованої нормативної грошової оцінки земель м. Львова"."

Таким чином, ухвалою від 22.03.2012 р. №1372 ОСОБА_1 міська рада встановила обов'язок виконання зобов'язання по сплаті орендної плати (податкову пільгу) за час, що минув, а саме за минулий період.

Позивач посилається на те, що за результатами проведеної Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова Державної податкової служби камеральної перевірки податкової декларації (розрахунку) позивача по орендній платі за землю юридичних осіб, складено Акт перевірки №159/15-3 від 21 вересня 2012 року, яким встановлено порушення Податкового кодексу України, ухвал ОСОБА_1 міської ради серед яких і оскаржувана ухвала від 22.03.2012 року № 1372. Зазначає, що на підставі вказаного Акту ДПІ у Сихівському районі 02 жовтня 2012 року винесено податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб на суму 551 821,23 грн. (за основним платежем 367 880,82 грн. та за штрафними санкціями 183 940,41 грн.).

Позивач вважає, що збільшення суми грошового зобов'язання за платежем орендна плата та штрафних санкцій стало можливим завдяки оскаржуваній Ухвалі від 22.03.2012 р. №1372, а тому просить визнати ухвалу ОСОБА_1 міської ради від 23.03.2012 року №1372 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 16.02.2012 року № 1224", в частині доповнення ухвали ОСОБА_1 міської ради від 16.02.2012 року №1224 пунктом 1.2. незаконною та скасувати.

Представник відповідача ОСОБА_1 міської ради в судовому засіданні позов заперечив повністю та вказав, що позивачем та ОСОБА_1 міською радою 15.03.2011 року укладено два договори оренди землі № С-1905 та № С-1906. У відповідності до положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. До виключної компетенції селищних рад відносяться питання встановлення місцевих податків і зборів, затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України, а також прийняття рішень щодо надання відповідно до чинного законодавства пільг по місцевих податках і зборах, а також земельному податку, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Вирішення, відповідно до закону, питань регулювання земельних відносин належать до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад. Вказує, що оскаржувана ухвала права позивача не порушує, а позивач повинен був сплачувати орендну плату за користування земельними ділянками у розмірах встановлених у договорах оренди землі №С-1905 та №С-1906 від 15.03.2011 р., а тому просить у позові відмовити.

В останнє судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість закінчення розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_1 міською радою 15.03.2011 року укладено два договори оренди землі № С-1905 та № С-1906. Відповідно до яких, позивач отримав у строкове платне користування земельні ділянки, які знаходяться в м. Львові на вул. Хуторівка для розміщення регіонального аграрного ринку з розміщенням регіонального аграрного центру оптових ринків сільськогосподарської продукції, площею 6,9 га, а також для розміщення спортивної зони площею 1,7547 га.

Згідно ухвали від 18.06.2009 року № 2712 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м.Львова" ОСОБА_1 міською радою здійснено розрахунок орендної плати за земельні ділянки по договорах оренди від 15.03.2011 року № С-1905 та № С-1906.

Як вбачається з ухвали від 16.12.2010 року № 37 "Про порядок застосування відкоригованої нормативної грошової оцінки земель м. Львова" ОСОБА_1 міською радою надано пільги за землекористування орендарям земельних ділянок, наданих в оренду ОСОБА_1 міською радою, частково звільнивши їх від сплати орендної плати за рахунок коштів, що зараховуються до міського бюджету м. Львова, зменшивши орендну плату на 30 відсотків від суми орендної плати, яка зараховується до міського бюджету м.Львова у 2012 році.

Відповідно до п.9 договорів оренди землі від 15.03.2011 року ТзОВ "Шувар" частково звільнено від сплати орендної плати за рахунок коштів, що зараховуються до міського бюджету м.Львова, зменшивши орендну плату на 30 відсотків від суми орендної плати, яка зараховується до міського бюджету м.Львова у 2012 році.

Судом встановлено, що позивач сплачує орендну плату за земельні ділянки по договорах оренди на підставі розрахунку, який здійснено ОСОБА_1 міською радою відповідно до ухвали від 18.06.2009 року № 2712, а порушення положень ухвали від 16.12.2010 року № 37 автоматично потягнуло б за собою порушення умов договорів оренди землі, що у свою чергу стало б підставою для їх розірвання за рішенням суду внаслідок невиконання умов договору, як це передбачено п. 38 вказаних договорів. Тому позивач дотримувався вимог зазначених ухвал ОСОБА_1 міської ради.

В п.2.8 ухвали ОСОБА_1 міської ради від 31.03.2011 року № 369 "Про деякі питання нарахування та сплати за землекористування у зв'язку із введенням в дію у 2011 році грошової оцінки земель м.Львова" зазначено, що платники орендної плати та земельного податку, вказані у підпунктах 2.1, 2.2, 2.6 цієї ухвали, здійснюють сплату орендної плати та земельного податку за період прийняття цієї ухвали до часу введення в дію відкоригованої грошової оцінки земель м.Львова з пільгою в розмірі 60% від суми нарахованих платежів, що зараховуються до міського бюджету м.Львова. Пунктом 1 ухвали ОСОБА_1 міської ради № 1372 від 22.03.2012 року "Про внесення змін до ухвали міської ради від 16.02.2012 року № 1224" визначено, внести зміни до ухвали міської ради від 16.02.2012 року № 1224, викласти підпункт 1.1 у новій редакції: "1.1. Платники орендної плати за землю та земельного податку здійснюють сплату орендної плати та земельного податку у 2012 році на підставі грошової оцінки земель м.Львова, затвердженої ухвалою міської ради від 18.06.2009 року № 2712 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м.Львова" (зі змінами), з пільгою у розмірі 60 відсотків від суми нарахованих платежів, що зараховуються до міського бюджету м.Львова. Дана ухвала доповнена п. 1.2 у такій редакції: "1.2. Встановити, що сплата орендної плати за землю та земельного податку з 01.01.2012 року до 01.04.2012 року здійснюється з врахуванням вимог норм ухвали міської ради від 16.12.2010 року № 37 "Про порядок застосування відкоригованої нормативної грошової оцінки земель м.Львова".

Тобто, ОСОБА_1 міська рада у п.1 ухвали декларує пільгу в розмірі 60% на цілий 2012 рік, а в п.1.2 вказує, що пільга за період з 01.01.2012 року до 01.04.2012 року складає 30%.

Статтею 30 ПК України передбачено надання податкових пільг щодо нарахування та сплати податку та збору, сплати податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 ПК України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об'єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Згідно п. 30.5 ст. 30 ПК України податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 30.9 ст. 30 ПК України податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов'язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.

Статтею 284 ПК України встановлено особливості застосування пільгового оподаткування щодо плати за користування землею.

Відповідно до п.284.1 ст.284 ПК України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, міські, селищні та сільські ради можуть встановлювати пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території: часткове звільнення на певний строк, зменшення суми земельного податку лише за рахунок коштів, що зараховуються до відповідних місцевих бюджетів.

Пунктом 284.2 ст. 284 ПК України встановлено, якщо право на пільгу у платника виникає протягом року, то він звільняється від сплати податку починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому виникло це право. У разі втрати права на пільгу протягом року податок сплачується починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому втрачено це право.

Суд погоджується з відповідачем, що встановлювати, зменшувати чи збільшувати пільгу по сплаті земельного податку - це право відповідача як органу місцевого самоврядування, що представляє інтереси територіальної громади, розпоряджатися дохідною частиною бюджету.Однак, в той же час суд зазначає, що відповідач оскаржуваною ухвалою від 22.03.2012 р. №1372 встановив обов'язок виконання зобов'язання по сплаті орендної плати (податкову пільгу) за час, що минув, отже, своє право встановлювати, зменшувати чи збільшувати пільгу по сплаті земельного податку відповідач реалізував з порушенням статті 58 Конституції України, згідно з якою закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Судом встановлено, що відповідно до вимог п.286.2 ст.286 ПК України - платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

20.02.2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Шувар" до ДПІ у Сихівському районі м.Львова Львівської області Державної податкової служби подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності). Відповідно до поданої декларації, позивачем задекларовано річну суму (колонка 9, рядок 13) 2 993 876,11 грн., з розбивкою даної суми на 12 місяців: 2 993 876,11 грн. / 12 місяців = 249489,68 грн.

Здаючи податкову декларацію з плати за землю позивач не міг знати, що через місяць після здачі декларації, пільгу зі сплати плати за землю, у минулому часі буде змінено з 60% до 30%.

Законом України від 24.05.2012 р. № 4834-VI "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм" (із змінами і доповненнями) пункт 286.4 ст. 286 ПКУ доповнено абзацом такого змісту: "У разі зміни протягом року об'єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни."

Однак, суд зазначає, що позивач не міг скористатись правом подання такої додаткової декларації, оскільки протягом 20 календарних днів після настання змін, тобто дня прийняття орскаржуваної ухвали - 23.03.2012 р. зазначена норма у Податковому кодексі України була відсутня, а з дня внесення відповідних змін у Податковий кодекс 20 денний строк минув.

В рішенні від 16.04.2009 року у справі № 1-9/2009 Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку .

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Виходячи з того, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 17, 159-163, 167 КАС України, ст.ст. 16, 21 ЦК України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Шувар" до ОСОБА_1 міської ради про визнання неправомірним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, задовольнити повністю.

Визнати ухвалу ОСОБА_1 міської ради від 23.03.2012 року №1372 "Про внесення змін до ухвали міської ради від 16.02.2012 року № 1224", в частині доповнення ухвали ОСОБА_1 міської ради від 16.02.2012 року №1224 пунктом 1.2. незаконною та скасувати.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови.

Суддя О.Р.Юрків.