Справа № 2а-13597/10/0570
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Могильницький М.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року справа №2а-13597/10/0570

< приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26 >

зал судового засідання №5 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П., суддів: Сіваченко І.В., Шишова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2010 року у справі № 2а-13597/10/0570 за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Кабінету Міністрів України, Державної судової адміністрації України, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області, про визнання незаконною бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області по виконанню постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03 вересня 2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» щодо нарахування посадового окладу суддям у відповідності до встановленої мінімальної заробітної плати та додаткового посадового окладу за період з 01.01.2006 року до теперішнього часу, зобовязання Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми заробітної плати, відпускних, інших виплат, що підлягають виплаті, виходячи з посадового окладу, додаткового посадового окладу, за період з 01.01.2006 року до часу розгляду справи, з урахуванням фактично отриманих сум, відповідно до вимог п. 4 -1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03 вересня 2005 року, обчислюючи посадовий оклад виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої у відповідний місяць, за який нараховується заробітна плата, визнання незаконними дій Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області щодо нарахування за період з 01.01.2006 року до теперішнього часу надбавки за вислугу років у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, зобовязання Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за період з 01.01.2006 року до часу розгляду справи відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів»

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Кабінету Міністрів України, Державної судової адміністрації України, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області, про визнання незаконною бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області по виконанню постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03 вересня 2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» щодо нарахування посадового окладу суддям у відповідності до встановленої мінімальної заробітної плати та додаткового посадового окладу за період з 01.01.2006 року до теперішнього часу, зобовязання Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми заробітної плати, відпускних, інших виплат, що підлягають виплаті, виходячи з посадового окладу, додаткового посадового окладу, за період з 01.01.2006 року до часу розгляду справи, з урахуванням фактично отриманих сум, відповідно до вимог п. 4 -1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03 вересня 2005 року, обчислюючи посадовий оклад виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої у відповідний місяць, за який нараховується заробітна плата, визнання незаконними дій Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області щодо нарахування за період з 01.01.2006 року до теперішнього часу надбавки за вислугу років у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, зобовязання Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за період з 01.01.2006 року до часу розгляду справи відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів».

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2010 року позов ОСОБА_2Б задоволено частково.

Визнано незаконною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 заробітної плати з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про Державний бюджет України на2009 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» за період з 01 січня 2006 року по 01 червня 2010 року.

Зобов'язано Державну судову адміністрацію України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 недоплаченої суми заробітної плати за період з 01 січня 2006 року по 01 червня 2010 року, відповідно до вимог п. 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03 вересня 2005 року, обчислюючи посадовий оклад виходячи з розміру мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач - Державна судова адміністрація України з таким судовим рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, просить постанову суду першої інстанції скасувати посилаючись на те, що судом першої інстанції порушені норми процесуального та матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що Державна судова адміністрація України (далі ДСА України) не є належним відповідачем у даній справі з огляду на те, що Територіальне управління Державної судової адміністрації в Донецькій області (далі ТУ ДСА в Донецькі області) відповідно до покладених на нього завдань виконує функції розпорядника певних бюджетних коштів, передбачених на фінансове забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції. Відповідачами у справі щодо нарахування та виплати заборгованості по заробітній платі суддям є держава в особі Міністерства фінансів України та органи Державного казначейства України.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевівши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав:

Закон України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ від 15 грудня 1992 року (далі Закон № 2862-ХІІ) визначає статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя, дотримання Конституції і законів України, охорони прав і свобод громадян.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 92 Конституції України статус суддів визначається виключно Конституцією України та законами України, якими гарантовано незалежність і недоторканість суддів (частина перша статті 126 Конституції України). Згідно з частиною першою статті 130 Основного Закону, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Проблемою даного спору є правомірність дій відповідачів щодо не проведення перерахунку посадового окладу позивача у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати.

Колегією суддів досліджені матеріали справи та встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 17.12.2001 року працює на посаді судді Куйбишевському районного суду м. Донецька.

Заробітна плата позивача обчислювалася, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн., встановленої станом на 21 грудня 2005 року, без урахування підвищення мінімальної заробітної плати на підставі законів України про Державний бюджет України на 2006-2010 роки.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (в редакції, що діяла станом на 01.01.2006) заробітна плата суддів складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. Посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя та складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років, інших надбавок.

З врахуванням статусу позивача судді Куйбишевському районного суду м.Донецька, як професійного судді, якому гарантовано належне фінансове та матеріально-технічне забезпечення (ч. 1 ст. 130 Конституції України, ст. 3 Закону № 2862-ХІІ ), держава взяла на себе обовязок забезпечити реалізацію цих гарантій, а тому вони не можуть бути звужені або скасовані іншими нормативними актами (ч. 3 ст. 22 Конституції України). При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права.

Зазначена правова позиція викладена в практиці Європейського Суду у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office), яка обумовлена принципом юридичної визначеності, який означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, а також принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку реалізацію гарантій незалежності суддів, включаючи заходи правового захисту матеріального і соціального забезпечення, тому невиконання такого публічного зобовязання є протиправним.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.06.2005 року № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01.06.2005 року визначено у 15 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому посадовий оклад суддів не може бути нижче 7,5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що на рівні Закону посадові оклади професійних суддів не встановлювались, а тому на реалізацію цього Закону, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці суддів» було затверджено схеми посадових окладів керівників та суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів згідно з додатками 1-6, які розраховано виходячи з кратності до мінімальної заробітної плати, а також розміри надбавок до посадових окладів суддів за кваліфікаційні класи, яка набрала законної сили з 1 січня 2006 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1310 від 31.12.2005 року затверджено зміни що вносяться до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865, а саме постанову доповнено п. 4-1 наступного змісту: «Установити, що розміри посадових окладів, передбачених цією постановою, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 гривні і в подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року дана постанова окружного суду залишена без змін , однак питання щодо повороту виконання судового рішення не прийнято , а тому Постанова Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддів; пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005року № 865» та пункт 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 856 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратили чинність лише з 19 серпня 2009 року, тобто з часу набрання чинності рішення суду першої інстанції та є обовязковою для виконання саме з цього часу.

Колегія суддів зазначає, що саме з даного моменту втрачає чинність пункти 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», а тому відповідачі зобовязані були застосовувати Постанову № 865 в первісній редакції, тобто проводити розрахунок посадового окладу судді з розміру мінімальної заробітної плати на дату 19.08.2009 року з послідовним збільшенням відповідно до статті 55 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" від 26.12.2008 року № 835-VI та Закону України від 20.10.2009 року № 1646-VI "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати", який спрямований на встановлення розміру прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, що забезпечить належний соціальний захист кожного громадянина України у період фінансово-економічної кризи, який складає з 1 листопада 2009 року в розмірі 744 грн., а з 1 січня 2010 року в розмірі 869 гривень.

Тобто, невиплата позивачеві заробітної плати, розрахованої з посадового окладу у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні, починаючи з 19.08.2009 року є звуженням його природного права на отримання належної заробітної плати від держави як конституційної гарантії, повязаного з одночасним порушенням державою конституційної гарантії недоторканості судді, втручанням виконавчої влади у виключну сферу судової влади, що порушує фундаментальний принцип поділу влади, як демократичної організації держави в розумінні ст. 6 Конституції України.

Аналізуючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення недоплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2006 року по 01 червня 2010 року, на вказану норму не звернув уваги; припустився помилки щодо визначення дати стягнення невиплаченої заробітної плати.

Відповідно до п. 5 ст. 116 Закону України «Про судоустрій в Україні», ОСОБА_3 суддів України, розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів, розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їх сімей і приймає відповідні рішення з цих питань, здійснює контроль за організацією діяльності судів та діяльністю державної судової адміністрації, заслуховує інформацію голів судів і посадових осіб державної судової адміністрації про їх діяльність, та виконує інші функції.

ОСОБА_3 суддів України від 27.06.2008 року № 105 зобовязано Державну судову адміністрацію України, Конституційний Суд України, Верховний Суд України та вищі спеціалізовані суди України обрахувати і включити до бюджетного запиту на 2009 рік кошти, необхідні для здійснення перерахунку заробітної плати, щомісячного грошового (довічного) утримання та вихідної допомоги суддям за період з 01.06.2005 року по 31.12.2005 року та за період з 2005 по 2008 роки, а також підготувати пропозиції про внесення змін до скасованих постанов Уряду.

Бюджетним кодексом України (статті 32 37) на Міністерство фінансів України покладено обовязок щодо складання проекту закону про Державний бюджет України, визначення основних організаційно-методичних засад бюджетного планування, які використовуються для підготовки бюджетних запитів і розроблення пропозицій проекту Державного бюджету України, визначення на підставі основних макропоказників економічного і соціального розвитку України на наступний бюджетний період та аналізу виконання бюджету у поточному бюджетному періоді загального рівня доходів та видатків бюджету і надання оцінки обсягу фінансування бюджету для складання пропозицій проекту Державного бюджету України.

Головні розпорядники бюджетних коштів організують розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України в терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України.

Міністерство фінансів України здійснює контроль за дотриманням бюджетного законодавства на кожній стадії бюджетного процесу як стосовно державного бюджету, так і місцевих бюджетів, якщо інше не передбачено законодавством України (стаття 111 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до Указу Президента № 182 від 03.03.2003 року, Державна судова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, та здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів.

Статтею 126 Закону України «Про судоустрій України» встановлено, що Державна судова адміністрація України готує матеріали для формування пропозицій щодо бюджету судів та здійснює заходи щодо їх фінансування відповідно до цього Закону, здійснює матеріальне і соціальне забезпечення суддів, а згідно до приписів статті 58 Бюджетного кодексу України є розпорядником коштів, а тому зобовязане організовувати розроблення бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України, яке за результатами аналізу приймає рішення про включення бюджетного запиту до пропозиції проекту Державного бюджету, готує проект Закону про Державний бюджет України. Видатки Державного бюджету України на утримання судової влади захищені безпосередньо Конституцією та законами і не можуть бути скасовані чи зменшені без відповідної компенсації.

Тобто, Державна судова адміністрація України повинна була внести до Міністерства фінансів України пропозиції щодо збільшення бюджетного фінансування судової системи у звязку з визнанням судом незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005року №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865» та пункту 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів, що не було виконано в порушення вимог ст.ст. 20, 21 Бюджетного кодексу України, а тому порушено принцип відповідальності учасника бюджетного процесу, яким передбачено, що кожен учасник бюджетного процесу несе відповідальність за свої дії або бездіяльність на кожній стадії бюджетного процесу (п.11 ч.1ст.7 Бюджетного кодексу України).

Відповідно до наказу ДСА України від 09.06.2004 року № 82/04 «Про організаційні заходи щодо забезпечення подання на затвердження штатних розписів апаратів місцевих та апеляційних судів» обовязок подавати штатні розписи до ДСА із зазначенням розміру фінансування оплати праці суддям покладено на Куйбишевському районного суду м. Донецька, який і здійснює фактичну виплату заробітної плати позивачу. Однак, зміни до штатних розписів не вносилися.

Судом встановлена відсутність звернення Куйбишевському районного суду м. Донецька до Державної судової адміністрації України з даними про коригування заробітної плати позивача, виходячи з посадового окладу, розрахованого з посадового окладу, у розмірі 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні на відповідний період. Натомість, Куйбишевський районний суду м. Донецька, як субєкт владних повноважень, на який законодавством покладено обовязок проінформувати Державну судову адміністрацію України головного розпорядника бюджетних коштів на утримання судової системи, щодо необхідності здійснення перерахунку заробітної плати позивача з нового розміру посадового окладу, не прийняв заходи щодо корегування посадового окладу позивача та кошторису суду з урахуванням визнання не чинним п. 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

З огляду на зазначене, відповідачами не було своєчасно здійснено відповідного перерахунку посадового окладу та грошового забезпечення позивачу, оскільки нарахування заробітної плати та грошового утримання з 19.08.2009 року здійснювалось на підставі скасованого пункту 4-1Постанови Кабінету Міністрів України № 865

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання протиправної бездіяльності вказаних відповідачів з 19.08.2009 року та зобовязання провести перерахунок заробітної плати та грошового забезпечення позивача з 19.08.2009 року по 01.06.2010 року.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вирішив справу з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись, ст. 2, ст. 160, ст. 167, 195, 196, 197, п. 1 ст. 198, ст. 202, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України, задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2010 року у адміністративній справі № 2а-13597/10/0570, скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України, Кабінету Міністрів України, Державної судової адміністрації України, третя особа Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області, про визнання незаконною бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області по виконанню постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03 вересня 2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» щодо нарахування посадового окладу суддям у відповідності до встановленої мінімальної заробітної плати та додаткового посадового окладу за період з 01.01.2006 року до теперішнього часу, зобовязання Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату недоплаченої суми заробітної плати, відпускних, інших виплат, що підлягають виплаті, виходячи з посадового окладу, додаткового посадового окладу, за період з 01.01.2006 року до часу розгляду справи, з урахуванням фактично отриманих сум, відповідно до вимог п. 4 -1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03 вересня 2005 року, обчислюючи посадовий оклад виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, встановленої у відповідний місяць, за який нараховується заробітна плата, визнання незаконними дій Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області щодо нарахування за період з 01.01.2006 року до теперішнього часу надбавки за вислугу років у відсотках від посадового окладу з урахуванням доплати за кваліфікаційні класи, зобовязання Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за період з 01.01.2006 року до часу розгляду справи відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів», задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 заробітної плати з урахуванням підвищення мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» за період з 19 серпня 2009 року по 01 червня 2010 року

Зобов'язати Державну судову адміністрації України здійснити перерахунок та виплату недоплаченої ОСОБА_2 суми заробітної плати за період 19 серпня 2009 року по 01червня 2010 року .

Зобовязати Міністерство фінансів України, Державну судову адміністрацію України профінансувати та виділити Територіальному управлінню Державної судової адміністрації в Донецькій області кошти для проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_2 шляхом нарахування з 19 серпня 2009 року по 01 червня 2010 року заробітної плати з урахуванням посадового окладу 7,5 мінімальних заробітних плат, встановлених на законодавчому рівні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п»ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий: Дяченко С.П.

Судді: Сіваченко І.В.

ОСОБА_4