Справа № 2-а-40/10
Суддя: Тімонова В. М.
Дата ухвалення: 2010-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-40/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2010 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Тімонової В.М.,

при секретарі Вербицькій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за ативним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного сраїни в Балаклійському районі Харківської області про зобовязання вчинити певні

ВСТАНОВИВ:

.12.2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому шзнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в :ькому районі Харківської області щодо не нарахування та не виплати пенсії ) із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком та зобовязати ча здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 16 вересня 2009 року.

02.2010 року позивач уточнив позовні вимоги і просив зобовязати відповідача [ йому перерахунок і виплату пенсії відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону (Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської )и» як інваліду II групи за період з 16 вересня 2009 року, встановивши основну пенсію

8мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, в > % мінімальної пенсії за віком;

юв'язати відповідача підвищити йому розмір пенсії на 12 % відповідно до Постанови Міністрів України від 13.07.2004 року № 894 починаючи з 04 червня 2008 року та

0до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 «Про ія розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок ьської катастрофи» у 3,5 рази та провести відповідні виплати;

юв'язати відповідача встановити підвищення до пенсії відповідно до ч.4 ст. 13 Закону Про статус ветеранів війни,гарантії їх соціального захисту» як інваліду війни III групи 200 % мінімальної пенсії за віком з 04 червня 2008 року по 15 вересня 2009 року, та як іійни II групи у розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком з 16 вересня 2009 року та відповідні виплати;

юв'язати відповідача і в наступні роки проводити нарахування та виплату пенсії ' із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком на день фактичного

1нарахування та виплат;

шати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати :ії виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком, сож позивач просить допустити негайне виконання рішення суду.

бгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 04 червня 2008 року по 15

9року він отримував пенсію відповідно до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про шіальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи» як

групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % ої пенсії за віком, а з 16 вересня 2009 року він має право на отримання пенсії по II лідності в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75 % ої пенсії за віком. Крім цього, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України 13.07.2004 року з 04 червня 2008 року він має право на збільшення розміру пенсії на акож на збільшення розміру пенсії у 3,5 рази відповідно до Постанови Кабінету України № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсій деяким і громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також, як іни з 04 червня 2008 року по 15 вересня 2009 року, він, як інвалід війни III групи, має втримання підвищення до пенсії в розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком, а з 16

вересня 2009 року як інвалід II групи - в розмірі 350 % мінімальної пенсії відповідно до ч.4 . 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

У звязку з тим, що пенсія не виплачувалась йому у належному розмірі, в листопаді ................*

року він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Балаклійському ра_ я Харківської області із заявою про здійснення йому перерахунку пенсії, в чому йому буя відмовлено. Таким чином відповідачем було порушено його права, гарантовані Конститу_ка та законами України.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і про. -ея їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмові заперечень в і змістом яких позовні вимоги не визнав, просив розглянути справу без участі представ т Управління Пенсійного фонду у Балаклійському районі Харківської області.

В обгрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що позивач дійсно перебува я обліку в Управлінні та отримує пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, отримав* при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З 04 червня 2008 року по 15 вересня 2009 року поз отримував пенсію як інвалід III групи, а з 16 вересня 2009 року як інвалід II групи. Відпєе :_і вважає, що порушень при призначенні позивачу пенсії з боку Управління не має. Розмір пе-. і яку отримує позивач, відповідає чинному законодавству.

Пенсія позивачу була призначена за віком з 13.06.2007 року згідно Закону України Г. -/ загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виходячи із розміру 19,91 грн.

З 04 червня 2008 року позивач отримував пенсію по інвалідності III групи внасл і захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквілая наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за нормами Закону України «Про статус і соціаль ~-зя захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи і розрахунку 19,91Х6Х 1,12X3,5. Розмір пенсії позивача становив - 467 грн.

Також, з 04 червня 2008 року позивачу встановлено підвищення до пенсії як інв^~_і війни III групи відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України Па статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» у розмірі 30 % прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність.

З 17 вересня 2009 року позивач отримує пенсію по інвалідності II групи внасліл і захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквіл^ наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи із розрахунку 19,91X8X1,12X3,5 Рс «а пенсії позивача становив - 500 грн.

З цього ж часу позивачу встановлено підвищення до пенсії як інваліду війни II гу ті відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветер_ і війни, гарантії соціального захисту» у розмірі 40 % прожиткового мінімуму для осіб, а втратили працездатність.

Призначення та виплата позивачу основної та додаткової пенсії здійснено відповіла-ґі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року, Поста:-: :н Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року, Постанови Кабінету Міністрів Украіа № 1293 від 27.12.2005 року з урахуванням змін, внесених до Закону України «Про ста- . соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Закс і України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодав - -і актів України».

За новою редакцією ч.ч. 3,4 ст. 54 вищезазначеного Закону розмір пенсії для інва.- 11 щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими _ і учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році по II групі інвалідг: х і - 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Новою редакцією ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, ш постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, віднесеним а категорії призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокреїв інвалідам II групи у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратив працездатність.

Після прийняття рішення Конституційним Судом України щодо неконституційк '.1 змін, внесених до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраж.:_ і

з

внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 22.05.2008 року призначення та виплата позивачу пенсій здійснювались згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачено, що по II групі інвалідності розмір основної пенсії становив - 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а додаткова пенсія - в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно зазначеної постанови розмір пенсії позивача по II групі інвалідності становив 965 грн.

Позивачу, як особі, яка отримує пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», було призначено доплату до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян». Розмір пенсії позивача по II групі інвалідності становив 1090 грн.

На підставі вищезазначеної постанови позивачу виплачувалась додаткова пенсія по II групі інвалідності в розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щодо вимог про здійснення підвищення до пенсії як інваліду війни III групи в розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком, та по II групі в розмірі 350 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то позивачу було здійснена зазначене підвищення відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 05.10.2005 року, згідно якої інвалідам війни пенсії або щомісячне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується інвалідам III групи на 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам II групи - 40 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, розмір пенсії, яку отримує позивач, відповідає чинному законодавству. Відповідач не погоджується із позивачем стосовно застосування для розрахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії величини мінімальної пенсії за віком, оскільки в силу ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосвується виключно для розмірів пенсій, призначених згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також відповідач вказує на пропущення позивачем строку для звернення до адміністративного суду.

Вислухавши позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16 вересня 2009 року є інвалідом II групи І категорії і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії Є № 119181 від 07.09.2009 року та є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильскій АЕС, що підтверджується медичною довідкою серії ХАР-08 № 021707 від 16.09.2009 року, посвідченням серії А № 126363 С від 24.07.1997 року та вкладкою до посвідчення № 640364 С від 19.06.2008 року. ( а.с. 7-10)

З 04 червня 2008 року по 15 вересня 2009 року позивач мав III групу інвалідності, що підтверджується медичною довідкою серії ХАР-07 № 018614 від 09.06.2008 року. (а.с. 9 )

Позивач одержує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року.

26.11.2009року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі із заявою про здійснення цому перерахунку та виплати державної та додаткової пенсій у розмірах, встановлених статтями 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 11).

11.12.2009року Управління Пенсійного фонду у Балаклійському районі Харківської області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, вказуючи на відсутність підстав для такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсій (а.с. 12-14).

Судом встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області пенсія позивачу була призначена за віком з 13 червня 2007 року

згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виходячі- із розміру 19,91 грн.

З 04 червня 2008 року позивач отримував пенсію по інвалідності III групи внаслідс* захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквіда_ наслідків аварії на Чоронобильській АЕС нормами за Закону України «Про статус і соціальної захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З 16 вересня 2009 року внаслідок зміни даних по інвалідності позивач отримує пенс - по інвалідності II групи внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обов'яз-с- військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чоронобильській АЕС.

Відповідно до ч.І ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, я- постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 06.06.1996 року пенсії п: інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку зі втрато: годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанняч громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розу : відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до вищенаведеної статті в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, ідол: яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по І групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком; по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком; по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком; дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до 1 категор: призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи - 100 % мінімальної пенсії за віком, інвалідам II групи - 75% мінімальної пенсії за віком, інвалідам III групи - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм для обчислення основної та додаткової пенсії, особ^ щодо яких встановлено звязок Чорнобильською катастрофою, визначено мінімальну пенсію за віком.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяк:.' законодавчих актів України» від 27.12.2008 року було внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до нової редакції вищезазначеного Закону з 01.01.2008 року вихідних критерієм для розрахунку пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкот заподіяну здоровю особам, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофо»: визначено прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до змін, внесених до ч.З та 4 ст. 54 Закону передбачено, що у всіх випадкі розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС п 111 групі інвалідності - 180 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: д.т» інвалідів II групи - 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно нової редакції ст. 50 цього ж закону встановлено, що особам, віднесеним л категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідач III групи у розмірі - 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність інвалідам II групи - 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 р. від 22.05.2008 року змін:-: внесені Законом України «Про Державний України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окрем положення, що визначні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалене Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року були чинними норми Закону України «Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакіг.

ї 06.06.1996 року, згідно яких розмір основної та додаткової пенсії повинен був раховуватися відповідно до мінімального розміру пенсії за віком, для визначення якого стосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений коном України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи кворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали аслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що обчислення і призначення вказаного ду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після есення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-ІУ - відповідно до Закону України «Про альнообов'язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне шахування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 ків страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили ацездатність, визначеного законом.

Згідно ч.З ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006 року гановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили ацездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Перерахунок ісії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мініміму.

Згідно вимог частини 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних їлат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не жчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і змативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами раїни основних соціальних гарантій, визначаються Законом України «Про державні соціальні ндарти та державні соціальні гарантії».

За змістом абзацу 3 статті 1 цього Закону державні соціальні гарантії - це встановлені онами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, йальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими >мативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового іімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум артісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму цини, збереження його здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору [родовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних іальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч.І ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум госовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за зм, визначення розмірів соціальної допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а ож стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів шїни.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку зерджується Верховною Радою України в Законі «Про державний бюджет України» на ювідний рік.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне ахування», який набрав чинності з 01.01.2004 року, мінімальний розмір пенсії за віком шовлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне іхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується житковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про жавний бюджет України» на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким качаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги.

Тобто мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосову* прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, ві проводиться розрахунок пенсій, зазначених в статті 54 Закону України «Про статус і соціа захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, іцо пенсія позивачу була призначена виходячи із розміру 19,91

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік

26.12.2008року на 2009 рік встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втр працездатність - 498 грн

Таким чином, позивачу, як особі, яка постраждала внаслідок Чоронобилі катастрофи, 1 категорії, нижній розмір державної та додаткової пенсії як інваліду II повинен був розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму.

Незважаючи на це, розмір, з якого виходив відповідач при розрахунку пенсії позивач нижчій, ніж прожитковий мінімум ( відповідно мінімальна пенсія за віком ), встановлений За України «Про Державний бюджет України на 2009 рік».

Як вбачається із письмових пояснень Управління Пенсійного фонду Украі Балаклійському районі, відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу державної та дода пенсії керувався постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року «Про підвиі розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», № 894 від 13.07.2004 року «Про підвиі розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціа захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», № 1293 від 27.11 року «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внас Чорнобильської катастрофи», № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального за окремих категорій громадян», та № 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення пенсі забезпечення громадян»,

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормата правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, зго; обовязковість якого надана Верховною Радою України або іншому нормативно-праве акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при нарахуваї виплаті позивачу пенсії відповідач повинен був керуватися ст. 50, 54, 67 Закону України «Про сі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і нор відповідного Закону України про визначення мінімальної пенсії за віком на момент виплати. Постановами Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг прав пози встановлених законом.

Суд визнає безпідставним посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрс якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внас. каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабін Міністрів України. Надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не озн що останній може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених законом та іншими законами, якими встановлений розмір мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік

26.12.2008року мінімальний розмір пенсії з 01.01.2009 року становив -498 грн.

Згідно Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мініма. заробітної плати» з 01.11.2009 року становив 573 грн.

Тому саме ці розміри мінімальної пенсії за віком відповідач повинен був застосов/ при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії по інвалідності та додаткової пенсії.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що розмір основної та додап пенсії, яку отримував позивач з 16 вересня 2009 року, не відповідають Закону України статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофі

Таким чином, відповідачем було порушено законне право позивача на отрим державної та додаткової пенсії у належному розмірі.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне прийняти рішення щодо зобов'яз відповідача - Управління Пенсійного фонду у Балаклійському районі здійнити перерахуш

виплату позивачу пенсії по інвалідності відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду II групи, виходячи розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, з 16 вересня 2009 року по 23 лютого 2010 року.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу пенсії в належному розмірі, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі, по не виконанню з 16 вересня 2009 року по 23 лютого 2010 року приписів ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання пенсії по інвалідності та додаткової пенсії.

Суд визнає безпідставними посилання відповідача на пропущення позивачем строку звернення до суду із адміністративним позовом, виходячи з наступного.

Виходячи з системного аналізу ст. ст. 50, 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п.З ч.ч. 2, 3 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що на вимоги позивача щодо здійснення перерахунку основної та додаткової пенсії строки позовної давності не поширюються та річний строк звернення до адміністративного суду не застосовується.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, вимоги позивача повинні розглядатися без обмеження строку, за яким вони заявлені.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України.

4.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не може погодитися з розрахунком, проведеним відповідачем щодо обчислення пенсії позивача та з посиланнями відповідача на ст.ст. 50, 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно з якою порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, як і не може погодитися з тим, що застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суперечить вимогам частини 3 цієї статті, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 тієї ж статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.З ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської * оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру пенсії, що н; не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язк пенсійне страхування», ої пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю, в належному розмірі

Що стосується позовних вимог щодо зобовязання відповідача здійсн* підвищення розміру пенсії на 12 % відповідно до Постанови Кабінету Міністрів 13.07.2004 року № 894 починаючи з 04 червня 2008 року та відповідно до Постан Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 у 3,5 рази, починаючи з 04 червня провести відповідні виплати, то зазначені вимоги не підлягають задоволення, осі п.6 ч.І ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і виді забезпечення визначаються виключно Законами України.

Таким чином застосуванню підлягає Закон України «Про загальнообовязкс пенсійне страхування», як нормативно-правовий акт, який має вищу юридич? Постанови Кабінету Міністрів України № 894 та № 1293.

Щодо захисту права позивача на отримання в майбутньому пенсії відпові діючого законодавства і встановлення нових прожиткових мінімумів для непраце: на день фактичного виконання нарахування виплат суд приходить до висновку, г вимоги не підлягають задоволенню за таких підстав.

З положень ст.2 КАС України вбачається, що завданням адміністративного < є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних о публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органі самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійс владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на делегованих повноважень.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що судовому захисту підлягають лин права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не мо порушення в майбутньому.

У звязку з цим, суд вважає неможливим розглядати вимоги щодо зобов'язав владних повноважень вчиняти дії в майбутньому у зв'язку з вірогідним настані наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийнят стосовно законності таких дій, і тому суд відмовляє у задоволенні зазначеної вимоги.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу підвищення до пенсії війни III групи в розмірі 200 % мінімальної пенсії за віком, та як інваліду II групи в ] % мінімальної пенсії за віком відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про статуї війни, гарантії їх соціального захисту», суд приходить до наступного.

Частиною 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх с захисту» в редакції від 05.10.2005 року передбачено, що з 01 січня 2006 року «інвал пенсії або щомісячне грошове утримання, чи державна соціальна допомога, що виї замість пенсії, підвищується інвалідам І групи - у розмірі 50 % прожиткового міг осіб, які втратили працездатність, інвалідам II групи - у розмірі 40 % прожиткового для осіб, які втратили працездатність, інвалідам III групи - у розмірі 30 % про мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Із письмових пояснень відповідача вбачається, що з 04 вересня 2008 рок отримував підвищення до пенсії як інвалід III групи в розмірі 30 % прожиткового мін осіб, які втратили працездатність, а з 16 вересня 2009 року по II групі інвалідності в % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином розмір підвищення, яке отримував позивач, як інвалід війни, і розміру, встановленому законодавством.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо зобовязання відповідача підвищення до пенсії як інваліду війни у визначених позивачем розмірах не п задоволенню.

Суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог допустити виконання постанови.

Керуючись ч.2 ст.19, ч.З ст. 46, ст.ст. 8, 22, 75, 92, 152 Конституції України, ст. 18, 71, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, ст..ст. 50, 54, 67 Закону України «Пре

соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796- XII від 28.02.1991 року, ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», ч.4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області по не виконанню з 16 вересня 2009 року положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав ОСОБА_1 на своєчасне нарахування та отримання в належних розмірах пенсії по інвалідності та додаткової пенсії в належному розмірі.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Балаклійському районі Харківської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду II групи І категорії відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 16 вересня 2009 року по 23 лютого 2010 року відповідно із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, та провести їх виплату з урахуванням фактично виплачених сум пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та провести їх виплату з урахуванням фактично виплачених сум пенсії.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Балаклійський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього кодексу - з дня складання в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 01.03.2010 року.

Суддя: