Справа № 2-а-107/10
Суддя: Грищенко М. В.
Дата ухвалення: 2010-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-107/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2010 року смт.Брусилів Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Грищенка М.В.,

при секретарі - Довгаленко О.І.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Брусилів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС відділення ДАІ з ОАТ Брусилівського району Житомирської області ОСОБА_2 про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови, закриття провадження в справі про адмінправопорушення, зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Брусилівського районного суду з позовом до інспектора ДПС відділення ДАІ з ОАТ Брусилівського району Житомирської області ОСОБА_2 про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови від 5 листопада 2010 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.І ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що 05.11.2010 року о 18год. 00хв. в смт.Брусилів Житомирської області по вул.Короленка ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Хонда Сівік" державний номер АМ45 95ВА, рухався зі швидкістю 74 км/год при наявності дорожнього знаку "Обмеження швидкості 40км/год", чим перевищив встановлену швидкість на 37км/год.

Позивач також просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення і зобов"язати управління ДАІ викреслити з відповідної бази даних запис про здійснення ним правопорушення, передбаченого ст.122 КУпАП.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що швидкість була виміряна приладом "Сокіл" і співробітником ДАІ було продемонстровано значення швидкості, яке нібито належало його авто. Вимірювач швидкості "Сокіл" не має функцій фото- і кінозйомки, відеозапису, тому з огляду на положення ст.251 КУпАП не може бути визнаний доказом по справі. Згідно показань спідометра фактична швидкість автомобіля була 50 км/год. На зауваження позивача про незгоду з висновками інспектора доказів про те, що швидкість на пристрої належить автомобілю позивача, пред"явлено не було.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов і додатково пояснив, що керований ним автомобіль був зупинений на відстані 50-100 метрів від закінчення межі дії дорожнього знаку 3.29. Інспектор ДПС показав показники приладу, на якому побачив число "74". Позивач стверджував, що то була швидкість не його автомобіля, оскільки він рухався з швидкістю близько 50км/год, також їхав автомобіль попереду, і їхав автомобіль позаду його автомобіля. Відмовився вийти з автомобіля. Інспектор ДПС сам пішов в свій автомобіль, про час і місце розгляду справи не повідомив. Протокол і постанову надав о 18год. 30хв.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав у в судовому засіданні пояснив, що він знаходився на відстані 50 метрів від межі закінчення дії дорожнього знаку, яким обмежувалася швидкість 40км/год. Прилад вимірювання швидкості зафіксував швидкість автомобіля позивача на відстані 150 метрів в зоні дії вказаного дорожнього знаку. Попереду і позаду автомобіля позивача в момент фіксування швидкості інші автомобілі не їхали. На приладі була зафіксована швидкість 74км/год і час в секундах від моменту фіксування швидкості. Водій відмовився пройти до службового автомобіля для складення протоколу. Склав протокол і виніс постанову в службовому автомобілі і тоді роз"яснив водію його права.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню .

Судом встановлено, що 5 листопада 2010 року інспектор ДПС ВДАІ з ОАТ Брусилівського району ОСОБА_2 виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.І ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень за те, що 05.11.2010 року о 18год. 00хв. в смт.Брусилів Житомирської області по вул.Короленка ОСОБА_1, керуючи автомобілем "Хонда Сівік" державний номер АМ45 95ВА, рухався зі швидкістю 7 4 км/год при наявності дорожнього знаку "Обмеження швидкості 40км/год", чим перевищив встановлену швидкість на 37км/год. Швидкість вимірювалася приладом "Сокіл" 0207365.

Копією свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яке? є чинним до 19 квітня 2011 року, підтверджується, що дистанційний вимірювач швидкості "СоколМС" N 0207365 відповідає вимогам експлуатаційної документації і визнаний придатним для застосування.

Згідно з наказом МВС України від 01.03.2010 року N 33 вимірювач швидкості радіолокаційний "Сокол" зазначений в затвердженому переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Отже встановлення фактичних, на основі яких у визначеному законом порядку орган посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, із застосуванням вимірювача швидкості "Сокол", не суперечить змісту ст.251 КУпАП, в якій зазначено, що ці дані встановлюються, зокрема, технічними приладами, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Суд, оцінивши пояснення позивача і відповідача, дійшов до висновку, що зазначені в протоколі обставини вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП, відповідають дійсності, оскільки інспектор ДПС зафіксував перевищення встановленого дорожнім знаком 9 обмеження швидкості автомобілем, яким керував позивач, технічним приладом, який дозволено для фіксування порушень правил дорожнього руху,після чого правомірно зупинив автомобіль і предявив водію зафіксовані на приладі виміри швидкості руху автомобіля 74 км/год, з якою рухався автомобіль на відстані 150 метрів від місця зупинки в межах дії дорожнього знаку 3.29.

Твердження позивача щодо пред"явлення йому показань зафіксованої приладом швидкості руху інших автомобілів, які нібито рухалися попереду і позаду керованого ним автомобіля, не підтверджені будь-якими доказами .

Допущені інспектором ДПС помилки в протоколі про адмінправопорушення щодо зазначення порушеного водієм пункту Правил дорожнього руху та в постанові в справі про адмінправопорушення щодо зазначення перевищення встановленого обмеження швидкості руху не спростовує факту перевищення автомобілем, яким керував позивач, встановленого дорожнім знаком 3.2 9 обмеження швидкості більше як на двадцять кілометрів на годину.

Зауваження позивача щодо вимог працівника ДПС вийти з автомобіля, пройти в службовий автомобіль для складання протоколу і розгляду справи про адмінправопорушення, дій інспектора ДПС по складанню протоколу та винесенню постанови в справі про адмінправопорушення, які позивач вважає неправомірними, несвоєчасне, на думку позивача, роз"яснення йому процесуальних прав, не впливає на доведенність вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП.

За таких встановлених в судовому засіданні обставин суд не вбачає підстав для визнання оспорюваної постанови в справі про адмінправопорушення протиправною та її скасування, оскільки позивач ОСОБА_1 допустив перевищення встановленого обмеження швидкості руху керованого ним автомобіля більше як на двадцять кілометрів на годину, в його діях є склад* адміністртивного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складений та постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена уповноваженою на те посадовою особою з дотриманням вимог статтей 245-252, 254, 255, 268, 283-285 КУпАП, стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень накладене в межах санкції ч.І ст.122 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7 - 12, 71, 94, 159 - 163, 171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС відділення ДАІ з ОАТ Брусилівського району Житомирської області ОСОБА_2 про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення та скасування постанови, закриття провадження в справі про адмінправопорушення, зобов"язання вчинити дії відмовити повністю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Грищенко М. В.