Справа № 810/1488/15
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2015 року № 810/1488/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Столична" до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Столична" з позовом до Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.06.2013 № та НОМЕР_1, від 06.08.2014 № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства та прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення є протиправними.

До судового засідання сторони, належно повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не з'явились.

Представник позивача звернувся до суду з письмовим клопотанням, яким підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, явку свого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

На підставі ч. 4 ст. 122, ч. 6 ст. 128 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

Васильківською ОДПІ у Київській області ДПС, яку реорганізовано у Васильківську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Агрофірма «Столична» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правильності нарахування та повноти сплати податків та зборів при взаємовідносинах з ТОВ «ОСОБА_1 ГрупЛТД» за період з 01.07.2010 по 30.04.2011, з ТОВ «Тіал Альянс» за травень 2011 року, з ТОВ «ВІП Союз» за період з 01.10.2011 по 30.11.2011.

За наслідками перевірки складено ОСОБА_2 від 16.05.2013 № 640/22-03/30276266, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем:

- пп. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України, в результаті чого господарські угоди, укладені між ТОВ «ОСОБА_1 ЛТД» (), ТОВ «Тіал Альянс» (), ТОВ «Віп Союз» () та ТОВ «Агрофірма Столична» () при придбанні товарів (робіт, послуг) у лютому, березні, травні та жовтні 2011 року не містять у своїй суті розумної економічної причини, укладені удавано з метою приховування сплати податків;

- п.п. 198.1, 198.2, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього на суму 93 528 грн., в т.ч. у лютому 2011 року на суму 2 640 грн., у березні 2011 року на суму 45 548 грн., у травні 2011 року на суму 20 411 грн. та жовтні 2011 року на суму 24 929 грн.;

- п. 5.1. ст. 5, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України № 283/97-ВР від 22.05.1997 "Про оподаткування прибутку підприємств" та пп. 138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст. 138, п. 138.7 ст. 138, пп. 139.1.9 п.139.1 ст. 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток всього на суму 11 2376 грн., у т.ч. за І кв. 2011 року - на суму 60 235 грн., II кв. 2011 року на суму 23 473 грн., за IV кв. 2011 р. - на суму 28 668 грн.

На підставі висновків ОСОБА_2 від 16.05.2013 № 640/22-03/30276266 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.06.2013:

- № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у сумі 112 377 грн., з яких 112 376 грн. за основним платежем, та 1 грн. штрафних (фінансових) санкцій,

- № НОМЕР_4, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у сумі 150 993 грн., з яких 93 528 грн. за основним платежем, та 12 465 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Також Васильківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Агрофірма "Столична" з питань дотримання вимог податкового законодавства при фінансово-господарських взаємовідносинах з ТОВ «Проф Маркет» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено ОСОБА_2 від 17.07.2014 №2472/10-07-22-02-03/30276266, згідно висновків якого встановлено порушення:

- пп. 14.1.36, 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України, в результаті чого господарські угоди, укладені позивачем, не містять у своїй суті розумної економічної причини, укладені удавано з метою приховування сплати податків;

- п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету,

- п. 5.1. ст. 5, пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» № 283/97-ВР від 22.05.1997 та пп. 138.1.1 п.138.1, п. 138.2, п. 138.7 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток.

На підставі висновків ОСОБА_2 від 17.07.2014 №2472/10-07-22-02-03/30276266 Васильківською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.08.2014:

- №, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 43 700 грн., з яких 34 960 грн. основний платіж, та 8 740 грн. штрафні (фінансові) санкції,

- №, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 46 000 грн., з яких 36 800 грн. за основним платежем та 9 200 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

Вважаючи висновки податкового органу необґрунтованими, а прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Щодо позовних вимог в частині оскарження податкових повідомлень-рішень від 18.06.2013 № та №, суд зазначає наступне.

ОСОБА_2 від 16.05.2013 № 640/22-03/30276266 висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтуються на тому, що угоди, укладені ТОВ «Агрофірма «Столична» із ТОВ «ОСОБА_1 ГрупЛТД», ТОВ «Тіал Альянс» і ТОВ «ВІП Союз», не спричиняють реального настання правових наслідків.

Дані висновки податкового органу суд вважає необґрунтованими у звязку з наступним.

Як встановлено судом, між ТОВ «Агрофірма Столична» (Покупець) та ТОВ «ОСОБА_1 ЛТД» (Постачальник) укладено договір поставки № 01/02 від 01.02.2011, відповідно до умов якого Постачальник зобовязується передати в обумовлені строки Товар в асортименті, кількості і за цінами, вказаними у додатках або в накладних, які є невідємною частиною даного Договору у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у власність і сплатити за нього обумовлену даним Договором грошову суму.

ТОВ «Агрофірма Столична» відповідно до умов зазначеного Договору придбано у ТОВ «ОСОБА_1 ЛТД» продукти харчування, про що виписано відповідні податкові та видаткові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Розрахунки між субєктами господарювання за відвантажений товар проводились у безготівковій формі.

Також, Між ТОВ «Агрофірма Столична» (Покупець) та ТОВ «Тіал Альянс» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 01/02 від 01.02.2011, відповідно до умов якого Продавець зобовязується продавати продукцію у відповідності з поданими Покупцем замовленнями, а Покупець зобовязується приймати та своєчасно розраховуватись за отриману продукцію.

ТОВ «Агрофірма Столична» відповідно до умов зазначеного Договору та виписаного рахунку-фактури № ТА-0000581 від 20.05.2011 придбано у ТОВ «Тіал Альянс» продукти харчування, про що виписано відповідні податкові та видаткові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Розрахунки між субєктами господарювання за відвантажений товар проводились у безготівковій формі.

ОСОБА_2 банківських виписок ТОВ «Агрофірма Столична» перераховано на користь ТОВ «Тіал Альянс» грошові кошти у сумі 185 646,00 грн., у т.ч. ПДВ 30 941,00 грн.

Також між ТОВ «Агрофірма Столична» (Покупець) та ТОВ «Віп Союз» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу № 20/09 від 20.09.2011, відповідно до умов якого Продавець зобовязується продавати продукцію у відповідності з поданими Покупцем замовленнями, а Покупець зобовязується приймати та своєчасно розраховуватись за отриману продукцію.

ТОВ «Агрофірма Столична» відповідно до умов зазначеного Договору придбано у ТОВ «Віп Союз» продукти харчування, про що виписано відповідні податкові та видаткові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Розрахунки між субєктами господарювання за відвантажений товар проводились у безготівковій формі.

Суми податку на додану вартість включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість, даним іншої податкової звітності.

Вказані обставини не заперечувались податковим органом та підтверджуються відомостями ОСОБА_2 перевірки від 16.05.2013 № 640/22-03/30276266 (а.с. 37 39).

Щодо позовних вимог в частині оскарження податкових повідомлень-рішень від 06.08.2014 № та №, суд зазначає наступне.

Так, Між ТОВ «Агрофірма Столична» (Покупець) та ТОВ «Проф Маркет» (Продавець) укладено договір поставки № 01/06/13 від 01.06.2013, відповідно до умов якого Продавець зобовязується продавати продукцію у відповідності з поданими Покупцем замовленнями, а Покупець зобовязується приймати та своєчасно розраховуватись за отриману продукцію.

ТОВ «Агрофірма Столична» відповідно до умов зазначеного Договору придбано у ТОВ «Проф Маркет» продукти харчування, про що виписано відповідні податкові та видаткові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

Розрахунки між субєктами господарювання проводились у безготівковій формі.

Суми податку на додану вартість включено позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, які відповідають даним додатку 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість та, даним іншої податкової звітності.

Вказані обставини не заперечувались податковим органом та підтверджуються відомостями ОСОБА_2 перевірки від 17.07.2014 №2472/10-07-22-02-03/30276266 (а.с. 13 14, 22 23).

ОСОБА_2 п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріпленою печаткою (за наявності) податкову накладну.

З викладеного слідує, що законодавством визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це: не пов'язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця, фіктивність операцій/відсутність поставки (нездійснення оподатковуваної операції) та, крім того, відсутність у платника податків на момент перевірки первинних документів, податкових накладних або видача їх юридичною особою, яка не є платником ПДВ.

ОСОБА_2 з ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Частиною 1 ст. 9 цього Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Водночас статтею 1 цього ж Закону встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч. 2 цієї статті та пунктів 2.4., 2.5., 2.13 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити, зокрема, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції.

Отже, податкова звітність формується на підставі первинних бухгалтерських документів, одним з обов'язкових реквізитів яких є особистий підпис уповноваженої особи, яка підписала цей документ на підтвердження фактичного здійснення господарської операції.

Відтак, підписання первинних документів уповноваженою особою на підтвердження фактичного здійснення операції надає документу юридичну силу, робить його дійсним та, відповідно, є підставою для виникнення відповідних податкових наслідків за фактично здійсненою операцією.

При дослідженні факту здійснення господарських операцій оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тих операцій, на підставі яких сформовані дані податкового обліку.

Відповідачем не надано будь-яких доказів, у т.ч. визначених у ОСОБА_2 перевірки, на підтвердження висновків про безтоварність вказаних господарських операцій, які покладено у основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Також при прийнятті рішення в даній адміністративній справі судом враховується, що предмет вказаних господарських операцій позивача відповідає видам його господарської діяльності, на що вказує аналіз операцій з придбання товарів і його подальшого використання позивачем у власній господарській діяльності з метою отримання прибутку.

Як пояснив позивач, придбана ним у вказаних контрагентів сировина використана у власній господарській діяльності підприємства з метою отримання прибутку шляхом реалізації вироблених товарів іншим підприємствам, що підтверджується наявними в матеріалах справи звітами про виробництво промислової продукції за 2011 та 2013 роки.

У той же час в ОСОБА_2 перевірки податковим органом підтверджено належне документальне оформлення вказаних господарських операцій та їх відображення позивачем у податковій звітності.

Контрагенти позивача на момент вчинення господарських операцій були належним чином зареєстровані як юридичні особи та мали статус платників податку на додану вартість, що не заперечувалось податковим органом, отже, мали право видавати податкові накладні.

Податкові накладні містять належну деталізацію товарів, видані контрагентами позивача за оподатковуваними операціями за ставкою 20%, що відповідає вимогам закону стосовно порядку їх оформлення та підстав видачі, наведені в них дані відповідають та кореспондуються з даними первинних документів. При цьому, первинні документи відповідають наведеним вище вимогам щодо форми і змісту.

Крім того, зі змісту ОСОБА_2 перевірки слідує, що висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства також ґрунтуються на відомостях, відображених акті ДПІ у Дарницькому районі м. Києва про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Проф Маркет» (а.с. 12) акті ДПІ у Печерському районі м. Києва про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ «ОСОБА_1 ЛТД», акті ДПІ у Печерському районі м. Києва про результати невиїзної документальної перевірки ТОВ «Тіал Альянс», акті ДПІ у Печерському районі м. Києва про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Віп Союз» (а.с. 33), та постановах слідчих органів (а.с. 14).

Однак, суд не приймає до уваги як доказ у справі обставини, встановлені в ході розслідування кримінальних справ щодо посадових осіб контрагентів позивача, оскільки такі відомості згідно кримінального-процесуального законодавства України є лише одним із засобів доказування у кримінальній справі, а наявність порушеної кримінальної справи до моменту винесення судом вироку не засвідчує наявність або відсутність у діях особи складу злочину. Крім того, результати оперативно-розшукових заходів в рамках кримінальної справи є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.08.2012 №К-39842/10.

Отже, факт проведення правоохоронними органами досудового розслідування за фактом створення і діяльності фіктивних підприємств не є належним доказом у даній справі.

При цьому, відповідачем не надано суду відомостей щодо прийняття процесуальних рішень у даному досудовому розслідуванні, а також вироку суду, який набрав законної сили щодо створення і діяльності саме ТОВ «Проф Маркет».

Так, суд виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин в економічній сфері, відповідно до змісту якої презумується, що дії платника податків, які мають своїм результатом одержання певної податкової вигоди економічно виправдані, а відомості, що містяться в його первинних бухгалтерських документах та податковій звітності є достовірними, якщо інше не доказано у встановленому законодавством порядку належними та допустимими доказами.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження неможливості здійснення контрагентом позивача господарських операцій податковим органом суду не надано.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (Рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі Інтерсплав проти України).

Надання податковому органу всіх належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Таким чином, закон виходить з презумпції легітимності укладених договорів, тобто відповідні рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлене інше.

Вищий адміністративний суд України у своєму роз'ясненні від 02.06.2011 №742/11/13-11 наголошує на тому, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінці підлягають відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Також зазначено, що якщо віднесення сум до складу податкового кредиту відбувається на підставі належним чином оформлених розрахункових, платіжних та інших документів, обов'язковість ведення яких передбачена правилами ведення податкового обліку, дії платника податку є правомірними.

ОСОБА_2 мотивувальної частини постанови Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012 у справі №К/9991/50772/12 головною підставою для висновку про нікчемність правочину являється його недійсність, встановлена законом. Саме законом, а не актами перевірок, які б факти в цьому акті не були відображені.

Отже, отримання податковим органом відомостей про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, акт перевірки контрагента не має преюдиційного значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Суд зазначає, що в ОСОБА_2 перевірок відповідачем як суб'єктом владних повноважень не викладено належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання позивачем господарських операцій вказаними правочинами, про відсутність витрат позивача у спірних правовідносинах, про наявність взаємопов'язаності позивача та його контрагентів, про відсутність використання позивачем придбаних товарів та послуг у власній господарській діяльності.

Первинні документи, які були надані податковому органу, не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог КАС України не виявлено.

Оскільки визнання фіктивного правочину недійсним відбувається за рішенням суду, єдиним допустимим засобом доказування факту фіктивності правочину є рішення суду. Інші докази цю обставини підтвердити не можуть в силу прямого припису закону, а отже й не можуть братися до уваги судом під час вирішення справи.

ОСОБА_2 ст. 2 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

У ч. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зазначено, зокрема, що податкова та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Вимоги до первинного документу встановлені у ст. 9 Закону, де визначено, що: первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, первинними документами є договори, платіжні документи, відповідні акти виконаних робіт та прибуткові накладні, податкові накладні, складені за результатами проведених операцій за вказаними договорами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Наслідки в податковому обліку створюють тільки реально здійснені господарські операції, тобто ті, які пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань або власного капіталу платника податку. Не може не визнаватися право на витрати в тому випадку, якщо відповідні товари реально були придбані платником податків або витрати на таке придбання реально були понесені.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що всі господарські операції позивача підтверджені первинними документами згідно вимог ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, а тому є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Також суд враховує вимоги ст. 18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якої відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були внесені до нього, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні, за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Як встановлено судом та не заперечувалось податковим органом в ході перевірки, на момент вчинення та виконання господарських договорів контрагенти позивача були належним чином зареєстровані як юридичні особи, мали право укладати правочини та виписувати податкові накладні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач здійснив визначення сум податкового кредиту на підставі належним чином оформлених податкових накладних відповідно до чинного законодавства України, а висновки ОСОБА_2 перевірок є необґрунтованими.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

ОСОБА_2 з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб'єкт владних повноважень будь-яких заперечень проти позову не надав та не довів правомірності оскаржуваних рішень.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, відповідно, позовні вимоги підлягають задоволенню, а висновки податкового органу про відсутність реального здійснення операцій по взаємовідносинах позивача з його контрагентами, які покладено в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, є безпідставними та непідтвердженими жодними доказами.

Відповідно до ст. 97 КАС України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Оскільки позивач з клопотанням про відшкодування судових витрат до суду не звертався, дане питання при прийнятті рішення у справі судом не розглядається.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 97, 122, 128, 158-163, 167, 257 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Київській області від 18.06.2013 № та НОМЕР_1.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області від 06.08.2014 № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Лапій С.М.