Справа № 2а-425/10/2370
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2010-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2010 року справа № 2а-425/10/2370

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Мишенка В.В.,

при секретарі - Дубовій Ю.С.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради до головного управління Державного казначейства України у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до головного управління Державного казначейства України у Черкаській області (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності головного управління державного казначейства України в Черкаській області щодо нездійснення платежів за платіжними дорученнями від 30.12.2009 року на загальну суму 32435 грн. 46 коп.

Позовні вимоги мотивуються тим, що відповідно договору від 14.08.2009 року, укладеного між головним управлінням Державного казначейства України в Черкаській області та комунальним закладом «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради «Про здійснення розрахунково-касового обслуговування», казначейство зобовязується своєчасно здійснювати розрахункові операції за дорученням клієнта та надавати клієнту всі послуги з розрахунково-касового обслуговування в межах повноважень, визначених законодавством. Частиною 7 ст. 51 Бюджетного кодексу України встановлено, що за отримання товарів, робіт та послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобовязання розпорядник бюджетних коштів приймає рішення про їх оплату та подає доручення на здійснення платежу органу державного казначейства. Так, розпорядник коштів обласного бюджету, яким є позивач керуючись нормами Бюджетного кодексу України та вказаним договором, 30.12.2009 року подав до головного управління Державного казначейства України в Черкаській області девять платіжних доручень на загальну суму 32435 грн. 46 коп. Однак відповідач, в порушення вимог ст.ст. 48, 51, 78 Бюджетного кодексу України безпідставно, без жодних пояснень не здійснив та не здійснює відповідні платежі. Саме тому позивач змушений звернутися до суду з даним адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, надіславши суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у запереченні на адміністративний позов. Позовні вимоги відповідач заперечує виходячи з того, що подані позивачем 30 грудня 2009 року платіжні доручення належать до незахищених статей видатків, а відповідно до наказу головного управління Державного казначейства України у Черкаській області № 145/ОД від 24.12.2009 року «Про затвердження регламенту роботи по завершенню бюджетного 2009 року» граничний термін подання платіжних доручень за незахищеними статтями видатків 28 грудня 2009 року, в звязку з чим здійснити платежі за поданими позивачем платіжними дорученнями було не можливо.

Вислухавши пояснення представника відповідача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю із наступних підстав.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладення та виконання адміністративних договорів.

В пункті 14 статті 3 КАС України визначено, що адміністративний договір це дво - або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України встановлено, що в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України: - операцій з коштами державного бюджету; - розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів; - контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов'язань та проведенні платежів; - бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання державного бюджету.

Частиною 2 ст. 78 Бюджетного кодексу України визначено, що казначейське обслуговування місцевих бюджетів здійснюється територіальними органами Державного казначейства України за функціями, визначеними статтею 48 цього Кодексу.

Згідно п.1 Положення про Державне казначейство України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1232 від 21.12.2005 року (далі Положення), Державне казначейство України є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінфіну і йому підпорядковується.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконання вищеназваних вимог законодавства, між розпорядником бюджетних коштів комунальним закладом «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради та головним управлінням Державного казначейства у Черкаській області 14.08.2009 року був укладений договір про здійснення розрахунково-касового обслуговування.

Таким чином, даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки предмет даного спору є належне виконання відповідачем умов адміністративного договору.

Судом встановлено, що 30.12.2009 року після отримання товарів, робіт та послуг відповідно до умов взятих бюджетних зобов'язань розпорядником бюджетних коштів - комунальним закладом «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради були подані до головного управління Державного казначейства України в Черкаській області належним чином оформлені платіжні доручення на здійснення платежів у розмірі 32435 грн. 46 коп., у відповідності з положенням п. 7 ст. 51 Бюджетного кодексу України.

Даний факт підтверджений наданими позивачем копіями девяти не проведених платіжних доручень по видатках позивача від 30.12.2009 року на загальну суму 32435 грн. 46 коп., а саме: платіжним дорученням № 877 на суму 1700 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 880 на суму 50 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 868 на суму 8529 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 867 на суму 10 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 870 на суму 843 грн. 60 коп., платіжним дорученням № 871 на суму 421 грн. 20 коп., платіжним дорученням № 859 на суму 600 грн. 00 коп., платіжним дорученням № 872 на суму 20000 грн. 00 коп. та платіжним дорученням № 874 на суму 281 грн. 66 коп.

Платіжні доручення, подані позивачем були прийняті та зареєстровані відповідачем.

Згідно п. 6 ст. 78 Бюджетного кодексу України виконання місцевих бюджетів за видатками здійснюється за процедурою, визначеною статтею 51 цього Кодексу.

Пунктом 8 ст. 51 Бюджетного кодексу України визначено, що Державне казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: - наявності відповідного бюджетного зобов'язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання Державного бюджету України; - відповідності напрямів витрачання бюджетних коштів бюджетному асигнуванню; - наявності у розпорядників бюджетних коштів невикористаних бюджетних асигнувань.

В судовому засіданні встановлено, що всі підстави, які необхідні казначейству для здійснення платежів за дорученнями розпорядників бюджетних коштів, мали місце. Однак головне управління Державного казначейства України в Черкаській області взяті на себе зобовязання не виконало, тому відповідно до вимог п. 7 ст. 23 Бюджетного кодексу України невикористані бюджетні призначення розпорядників коштів, втратили чинність після закінчення бюджетного періоду (календарного року).

Представниками позивача в засіданні були надані платіжні доручення, які повернуті відповідачем. При їх огляді судом встановлено, що відповідач повернув платіжні доручення 30.12.2009 та зазначив, що платіжні доручення повертаються у звязку з завершенням роботи Системи електронних платежів НБУ та відсутністю коштів на субрахунку 1711 єдиного казначейського рахунку.

Крім того, твердження представника відповідача про те, що подані позивачем 30 грудня 2009 року платіжні доручення на загальну суму 32435 грн. 46 коп. не були оплачені, так як вони належать до незахищених статей видатків і відповідно до наказу головного управління Державного казначейства України у Черкаській області № 145/ОД від 24.12.2009 року «Про затвердження регламенту роботи по завершенню бюджетного 2009 року» граничний термін подання вказаних платіжних доручень - 28 грудня 2009 року, суд розцінює критично, так як Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо нормалізації казначейського обслуговування місцевих бюджетів» № 1109/2009 від 25.12.2009 року визначено обовязок Державного казначейства України забезпечити проведення до 30 грудня 2009 року включно органами Державного казначейства України реєстрації бюджетних зобовязань розпорядників коштів місцевих бюджетів та здійснення в день одержання платіжних доручень відповідних платежів щодо погашення зобовязань за всіма статями видатків, в тому числі шляхом відповідного збільшення тривалості операційного часу роботи з клієнтами та операційного дня територіальних органів Державного казначейства України 28-30 грудня 2009 року.

В звязку з чим, посилання відповідача на наказ головного управління Державного казначейства України у Черкаській області № 145/ОД від 24.12.2009 року, якими затверджено Регламенти роботи органів Державного казначейства України по завершенню бюджетного 2009 року, судом визнано необґрунтованим, оскільки він не пройшов реєстрацію в Міністерстві юстиції України і тому не може застосовуватись у взаємовідносинах органів Державного казначейства з розпорядниками та/або одержувачами бюджетних коштів, а має виключно рекомендаційне внутрішньовідомче застосування.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже позовні вимоги комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» про визнання протиправною бездіяльності головного управління Державного казначейства України у Черкаській області щодо протиправною бездіяльності головного управління державного казначейства України в Черкаській області щодо нездійснення платежів за платіжними дорученнями позивача від 30.12.2009 року, підлягає до задоволення із вищенаведених підстав.

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 86, 159, 160, 162 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради до головного управління Державного казначейства України у Черкаській області задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність головного управління Державного казначейства України у Черкаській області щодо нездійснення платежів за платіжними дорученнями комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради від 30.12.2009 року на загальну суму 32435 грн. 46 коп.

Стягнути з Державного бюджету України 3 грн. 40 коп. понесених судових витрат на користь комунального закладу «Черкаський обласний спеціалізований будинок дитини» Черкаської обласної ради.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлений 19 березня 2010 року.