Справа № 804/2337/14
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

"16" липня 2015 р. справа 804/2337/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно-інтеграційне підприємство «Агроінтер» до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-інтеграційне підприємство «Агроінтер» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2013.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 позов задоволений.

В апеляційній скарзі податкова інспекція просить постанову суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказує що суд не надав належної оцінки обставинам, викладеним в актах перевірок ТОВ «Альянс», ПП «Безпека Комплекс», ТОВ «Термінал» про порушення, допущені контрагентами позивача.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно акту №72 від 15.08.2013 позапланової документальної невиїзної перевірки ТОВ «Агроінтер» з питань взаємовідносин з ПП «Безпека Комплекс», ТОВ «Альянс», ТОВ «Термінал», проведеної Верхньодніпровською ОДПІ, відсутність доказів реальності господарських операцій позивача з контрагентами.

На підставі акту перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № від 06.09.2013, яким визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 3550гр05коп, з яких за основним платежем 2366гр70коп та штрафними санкціями 1183гр35коп.

Між ТОВ «Агроінтер» та ПП «Безпека Комплекс» укладений договір від 22.01.2010 про надання послуг з охорони об'єкта. Згідно рахунків-фактур, актів здачі-прийняття робіт, податкових накладних надані послуги на загальну суму 1200гр. На підтвердження оплати надані роботи надані платіжні доручення.

Між ТОВ «Агроінтер» та ТОВ «Альянс» укладений договір №35 від 25.01.2012 купівлі-продажу канцелярських товарів. Згідно рахунків-фактур, видаткових накладних, податкових накладних, - на адресу позивача поставлений товар на загальну суму 8631гр10коп. На підтвердження оплати надані платіжні доручення.

Між ТОВ «Агроінтер» та ТОВ «Термінал» укладений договір №2405-03 від 24.05.2012 поставки технічних олив та мастил. Згідно рахунку-фактури, товарно-транспортної накладної, видаткової накладної, податкової накладної, - на адресу позивача поставлений товар на загальну суму 1159гр20коп. На підтвердження оплати надано платіжне доручення.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового Кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також пунктами 1.2, 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995.

Акт перевірки не містить жодних зауважень щодо змісту конкретних первинних документів на предмет їх відповідності вимогам закону.

Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження факту здійснення господарських операцій.

В акті перевірки відсутні посилання на те, що суми податку на додану вартість, які включені позивачем до свого податкового кредиту, не були включені ПП «Безпека Комплекс», ТОВ «Альянс», ТОВ «Термінал» до складу своїх податкових зобов'язань та не сплачені до державного бюджету.

ПП «Безпека Комплекс», ТОВ «Альянс», ТОВ «Термінал» на момент здійснення фінансово-господарських операцій з позивачем були зареєстровані у встановленому порядку як платники податку на додану вартість.

На день розгляду справи не існує судових рішень, вироків, які б підтверджували фіктивну діяльність ПП «Безпека Комплекс», ТОВ «Альянс», ТОВ «Термінал», недійсність їх установчих документів, злочинну діяльність посадових осіб цих підприємств.

Відповідно до пункту 14.1.36 статті 14 Податкового Кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пунктом 14.1.181 статті 14 Податкового Кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності з пунктом 198.1 статті 198 Податкового Кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності до пункту 198.3 статті 198 Податкового Кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Не відносяться до податкового кредиту, згідно з пунктом 198.6. цієї статті, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, слід погодитись з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивач належним чином визначив показники податкової звітності з податку на додану вартість за операціями з ПП «Безпека Комплекс», ТОВ «Альянс», ТОВ «Термінал».

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись пунктом 1 статті 198, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.03.2014 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова