Справа № 2-а-62/2010
Суддя: Гнип О. І.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-62/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2010 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Прилуцького взводу ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2 про оскарження постанови посадової особи органів Державтоінспекції про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, подав до Семенівського районного суду Чернігівської області адміністративний позов до відповідача, інспектора ДПС Прилуцького взводу ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2, за змістом якого просив суд визнати дії відповідача стосовно складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо позивача та постанови серії СВ №082398 від 30 травня 2010 року відносно позивача про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, незаконними, а вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 у адміністративному позові зазначив про те, що 30 травня 2010 року близько 16 години 20 хвилин він, керуючи власним автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, проїжджав по дорозі в с. Жовтневе Семенівського району Чернігівської області в сторону м. Семенівка. На дорозі, яка веде з с. Миколаївка до м. Семенівка, він пропустив мікроавтобус білого кольору і потім поїхав за ним в сторону м. Семенівка. При підїзді до залізничного переїзду мікроавтобус, виконуючи вимоги знаку 2.2 Правил дорожнього руху, зупинився, але не перед знаком, а метри півтора два, проїхавши за нього, тобто перед залізничною колією. Він також, убачаючи знак і виконуючи вимоги вказаного знаку, зупинився перед знаком і перед стоп-лінією, яка вказує місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2. Переконавшись, що ніяких перешкод для руху через залізничний переїзд не має, він поїхав слідом за мікроавтобусом і вже більше біля залізничної колії не зупинявся. Коли він проїхав від залізничного переїзду у бік м. Семенівка приблизно метрів 400, його зупинив відповідач і склав на нього протокол серії СВ № 083492 про адміністративне правопорушення за порушення п. 20.2 Правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також відповідач виніс щодо нього і постанову по справі про адміністративне правопорушення. Він вважає, що дії інспектора Хмеля Миколи Васильовича є незаконними, через те, що хоч він зупинився за мікроавтобусом і після зупинки він перетнув залізничний переїзд, проїхавши за мікроавтобусом, але коли він зупинився, то він усвідомлював, що зупинився, виконуючи вимоги знаку 2.2, так як він його дуже добре бачив і перед самою стоп-лінією, яка вказує місце, де водій повинен зупинитися при наявності знаку 2.2. Таким чином з його боку ніяких порушень Правил дорожнього руху не було.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав повністю та пояснив про те, що, на його погляд, він підлягає задоволенню за обставин, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні адміністративний позов не визнав повністю та пояснив про те, що його дії із приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності, як він вважає, були правомірними.

Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали адміністративної справи та справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, уважає за необхідне адміністративний позов задовольнити повністю за наступних обставин.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії СВ № 082398 від 30 травня 2010 року інспектора ДПС Прилуцького взводу ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок. Позивач визнаний винним відповідачем у тому, що 30 травня 2010 року о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_1 по вул. Б. Хмельницького в м. Семенівка Чернігівської області керував автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1, та не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» на залізничному переїзді.

Однак, вищезазначене обвинувачення не є доведеним доказами через невиконання відповідачем нижчеприведених вимог законодавства.

Так, реалізуючи свої повноваження, згідно ст. 19 Конституції України субєкти владних повноважень повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення субєкта владних повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, у справі відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на перевагу доводів позивача про те, що він виконав вимоги знаку 2.2 Додатку 1 до Правил дорожнього руху «Проїзд без зупинки заборонено». Досліджений судом відеозапис, наданий у ході судового засідання відповідачем на компакт-диску для лазерних систем зчитування, є нечітким і не містить дані про ідентифікаційні ознаки легкового автомобіля (номерні знаки тощо), рух якого записувався, що не дозволяє його врахувати як доказ вини позивача. Поряд з цим, суд бере до уваги те, позивач у судовому засіданні заперечував, що при проїзді залізничного переїзду на відеозаписі зображений саме його автомобіль, і такі доводи позивача відповідачем у ході судового розгляду спору нічим не спростовані.

Крім цього, порушення певного пункту (пунктів) Правил дорожнього руху (а не пункту Додатку 1 до Правил дорожнього руху, під яким значиться дорожній знак) відповідачем у оскаржуваній постанові взагалі не указано, чим порушено вимоги ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок цього звинувачення позивача не є конкретним.

За таких обставин суд вважає, що аргументи відповідача, висловлені у судовому засіданні, не заслуговують на увагу через їх бездоказовість, а отже, не можуть бути самі по собі прийняті судом за основу доведеності провини позивача. В той же час, зважаючи на вищезазначений законодавчо закріплений принцип презумпції вини субєкта владних повноважень у справах даної категорії, суд вважає твердження позивача, зазначені у адміністративному позові, ґрунтовними, а сам адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню повністю через те, що при вищенаведених даних не можна зробити висновок про наявність у діянні позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 11, 17, 18, 19, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Прилуцького взводу ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2 про оскарження постанови посадової особи органів Державтоінспекції про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Постанову серії СВ № 082398 від 30 травня 2010 року інспектора ДПС Прилуцького взводу ДПС ВДАІ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня складення постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата складення постанови у повному обсязі 29 червня 2010 року.

Суддя: О. І. Гнип