Справа № 2а-1870/8198/11
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2012-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2012 р. Справа № 2a-1870/8198/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелети С.М.

за участю секретаря судового засідання - Козир І.С.

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Інженерно-технічний центр Оріон-Д до Державної податкової інспекції в м. Суми про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерно-технічний центр «Оріон-Д»(далі позивач, ТОВ «Оріон-Д») звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми (далі - ДПІ в м. Суми, відповідач) №000942314/0/62036 від 03.08.2011р., винесеного за результатами проведеної перевірки податковим органом, яким визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість, в т.ч. за основним платежем в сумі 73000 грн., штрафні (фінансові) санкції в сумі 18250 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що господарські операції ТОВ «Оріон-Д» із ТОВ «Науково-дослідна компанія «АСУ «Інжинірінг»(далі ТОВ «АСУ «Інжинірінг») мали реальний характер, товар, який придбано було використано в господарській діяльності підприємства, частина реалізована на експорт, в наявності на підприємстві всі первинні документи, які підтверджують отримання товару, оплата за поставлений товар здійснювалася в безготівковому порядку. При проведенні перевірки податковим органом підтверджено, що податкові зобовязання з податку на додану вартість по операціям з поставки товару ТОВ «АСУ «Інжинірінг»включено до податкових зобовязань.

Позивач не погоджується із тим, що ТОВ «Оріон-Д» має відповідати за ведення податкового та бухгалтерського обліку те тільки його контрагента - ТОВ «АСУ «Інжинірінг», а і за контрагентів ТОВ «АСУ «Інжинірінг»з якими він не перебуває в господарських відносинах.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача ДПІ в м.Суми проти позову заперечує, зазначає, що позивачем було завищено податковий кредит в сумі 73000 грн. по правовідносинам з ТОВ «Науково-дослідна компанія «АСУ «Інжинірінг», у письмовому відзиві просить відмовити позивачу в задоволенні його адміністративного позову. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що позивачем не надано належних доказів транспортування отриманого товару, оскільки товарно-транспортні накладні не містить адреси, з якої було отримано позивачем товар від ТОВ «АСУ «Інжинірінг», всі операції купівлі-продажу ТОВ «АСУ «Інжинірінг»не спричиняють реального настання правових наслідків в звязку із неможливістю їх вчинення, є нікчемними по ланцюгу до вигодонабувача, на перевірку ТОВ «АСУ «Інжинірінг»не надано жодних документів, ТОВ «АСУ «Інжинірінг»в ланцюгу придбання використовує підприємства постачальники з ознаками ризику, в яких відсутні необхідні умови для здійснення господарських операцій, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, а тому діяльність ТОВ «АСУ «Інжинірінг»спрямована на формування податкового кредиту на користь третіх осіб.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що податковим органом була проведена документальна виїзна позапланова перевірка ТОВ «Оріон-Д»з питань достовірності визначення показників податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 року, про що складено акт №4425/2314/23638107/49 від 17.06.2011р. (а.с. 7-13).

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №000942314/0/62036 від 03.08.2011р., яким ТОВ «Оріон-Д»визначено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість, в т.ч. за основним платежем в сумі 73000 грн., штрафні (фінансові) санкції в сумі 18250 грн. (а.с. 14).

Підставою для винесення податкових повідомлень-рішень стало, на думку податкового органу, порушення позивачем п.п 7.2.3 п. 7.2, п.п 7.4.1, 7.4.4 п. 7.4, 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», ст. 202, ч.3 ст. 203, п. 1,2 ст. 215, ст. 216, ч.1,2 ст. 228 Цивільного кодексу України в результаті чого, занижено податок на додану вартість в сумі 73000 грн. за грудень 2010 р.

Суд не погоджується із твердженнями відповідача, виходячи із наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що між позивачем та ТОВ «АСУ «Інжинірінг»було укладено договір №7-10-06 від 02.06.2010р. на поставку продукції - системи автоматизованого управління АГНКС-1000 (п.Хакан) (а.с.28-30).

Також ТОВ «Оріон-Д»було укладено з ТОВ «АСУ «Інжинірінг»договір №17-10-10 від 08.10.2010р. на поставку продукції системи автоматизованого управління компресорного модуля для АГНКС 30 комплектів (а.с.31-35).

Позивачем було оплачено 07.12.2010р. платіжним дорученням №360 по договору №17-10-10 вартість товару в сумі 200000 грн. (а.с.41), виписано податкову накладну № 68 від 07.12.2010р. (а.с.37).

Позивачем було оплачено 10.12.2010р. платіжним дорученням №967 по договору №17-10-10 вартість товару в сумі 20000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №967 від 09.12.2010р., яке було проведено банком 10.12.2010р. (а.с.43), випискою по банківський рахунку ТОВ «Оріон-Д»за 10.12.2010р. (а.с.83), виписано податкову накладну № 69 від 10.12.2010р. (а.с.161).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача в податковій накладній № 69 від 10.12.2010р. (а.с.38) було помилково зазначено невірну дату договору, укладеного ТОВ «Оріон-Д»з ТОВ «АСУ «Інжинірінг», а тому було виписано повторну накладну із вірною датою , яка повністю співпадає по реквізитам та номеру (а.с.161).

Позивачем було оплачено 07.12.2010р. платіжним дорученням №958 по договору №7-10-06 вартість товару в сумі 38000 грн. (а.с.42), виписано податкову накладну № 67 від 07.12.2010р. (а.с.36).

ТОВ «Оріон-Д»по видатковій накладній 07 12.2010р. було отримано товар по договору №7-10-06 від 02.06.2010р. (а.с.39), а 31.03.2011р. було отримано товар по договору №17-10-10 від 08.10.2010р. (а.с.81,69-70,81). Даний товар було отримано уповноваженою особою ОСОБА_4, що підтверджується журналом реєстрації довіреностей (а.с.80,82).

Із пояснень представників позивача вбачається, що товар було транспортовано транспортом ТОВ «Оріон-Д», і як доказ надано товарно-транспортні накладні від 07.12.2010р., 31.03.2011р. (а.с.40,79).

На отриманий товар ТОВ «Оріон-Д»було отримано сертифікати якості (а.с.100-130), отриманий товар було оприходовано на складі (а.с.132 ) реалізовано на експорт (а.с.133-152) списано на виробництво (а.с.131).

Як вбачається із стор.3 акту перевірки від 17.06.2010р. у періоді , що перевірявся, позивач виконував будівництво нових та технічне переобладнання діючих АГНКС, а також здійснював виробництво комплектуючих для газонаповнювальних компресорних станцій (а.с.8).

Дані обставини представником відповідача не спростовувалися.

Враховуючи те, що відповідно до умов договору місцезнаходження товару зазначено склад ТОВ «АСУ «Інжинірінг», а товарно-транспортні накладні не містять повної адреси навантаження товару, судом було допитано особу, котра зазначена отримувачем товару по накладних та на ім'я якого виписані відповідні доручення працівника ТОВ «Оріон-Д»гр..ОСОБА_4, який був попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві відомості (а.с. 173)

Із пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що товар було отримано від ТОВ «АСУ «Інжинірінг»за адресою м.Суми, вул. Леваневського,10/1, він особисто приїжджав та отримував товар згідно видаткових накладних від працівників ТОВ «АСУ «Інжинірінг», потім товар було доставлено та відвантажено на підприємстві ТОВ «Оріон-Д». Даний товар ним було отримано 07.12.2010р., а потім 31.03.2011р.

Як вбачається із акту перевірки та пояснень представника відповідач в судовому засіданні, підставою для висновків податкового органу щодо порушення позивачем формування податкового кредиту стала документальна невиїзна перевірка його контрагента - ТОВ «АСУ «Інжинірінг».

Як вбачається із акту від 17.03.2011р. №1621/2314/31797770/21 (стор.10 акту перевірки ) документальної невиїзної перевірки ТОВ «АСУ «Інжинірінг»з питань достовірності визначення показників декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 року (а.с.63-68), перевіряючим зазначено, що ТОВ «АСУ «Інжинірінг»відсутній обєкт оподаткування податком на додану вартість операцій з підприємствами постачальниками в розумінні ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні», в ході проведення перевірки не встановлено факту передачі товарів (послуг) від ТОВ «АСУ «Інжинірінг»до підприємств-покупців, в звязку із відсутністю (ненадання для перевірки) актів приймання-передачі товару, довіреностей, документів, що засвідчують транспортування, зберігання товарів, інших первинних документів, не підтверджено наявність поставок товарів (послуг ) від ТОВ «АСУ «Інжинірінг»підприємствам покупцям, що, на думку податкового органу, свідчить про те, що правочини ТОВ «АСУ «Інжинірінг»здійснені без мети настання реальних наслідків, встановлено факт наявності у ТОВ «АСУ «Інжинірінг»постачальників з ознаками ризику, у яких відсутні необхідні умови для здійснення господарської операції, відсутні основні фонду, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби (а.с.68).

Суд не може погодитися із позицією податкового органу щодо неправомірності формування позивачем податкового кредиту за грудень 2010року по правовідносинам із ТОВ «АСУ «Інжинірінг», виходячи із наступного.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5. ст..7 Закону України "Про податок на додану вартість" (діючого на час виникнення спірних правовідносин), датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків, або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно вимог п. 7.2. ст. 7 цього ж Закону платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; є) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надаються покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Податкова накладна виписується на кожну повну або часткову поставку товарів (робіт, послуг). У разі коли частка товару (робіт, послуг) не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби України, та враховується у визначенні загальних податкових зобов'язань.

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Як вбачається із акту від 17.03.2011р. №1621/2314/31797770/21 документальної невиїзної перевірки ТОВ «АСУ «Інжинірінг»з питань достовірності визначення показників декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 року (а.с.63-68) відповідно до автоматизованої інформаційної системи «Податки»основним видом діяльності є діяльність у сфері інжинірингу, що також підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (а.с.60-61).

Згідно п. 1.36 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»(в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) інжиніринг - надання послуг (виконання робіт) зі складання технічних завдань, проведення наукових досліджень, складання проектних пропозицій, проведення техніко-економічних обстежень та інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об'єктів, розробка технічної документації, проектування та конструкторське опрацювання об'єктів техніки і технології, консультації та авторський нагляд під час монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також консультації економічного, фінансового або іншого характеру, пов'язані з такими послугами (роботами).

На підприємстві ТОВ «АСУ «Інжинірінг»працює 22 особи, що підтверджується податковим розрахунком комунального податку за грудень 2012 року (а.с.181-182). Як вбачається із стор.3 акту перевірки ТОВ «АСУ «Інжинірінг»використовувало у своїй діяльності майданчики, орендовані у ФОП ОСОБА_5 м.Суми площею 186кв.м під офіс та майстерню згідно договору суборенди (а.с.64).

Матеріалами справи підтверджується, в т.ч. податковою декларацією з податку на додану вартість ТОВ «АСУ «Інжинірінг»(а.с.174-182), що ТОВ «АСУ «Інжинірінг»задекларувало свої податкові зобовязання по податку на додану вартість за грудень 2010 року по правовідносинам із ТОВ «Оріон-Д»про що також відображено в акті перевірки (стор.5акту) (а.с.65). Під час перевірки ТОВ «Оріон-Д»додатку 5 «Розшифровки податкового зобовязання в розрізі контрагентів»податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2010 р. з базою автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту у розрізі контрагентів, порушень не встановлено, про що відображено на стор.6 акту від 17.06.2011р. (а.с.9зворотн.стор.).

Як пояснив в судовому засіданні представник податкового органу розбіжність виникла в звязку із одночасним зменшенням суми податкового кредиту ТОВ «Оріон-Д»на суму 73000грн. по акту перевірки від 17.06.2011р. та суми податкових зобовязань ТОВ «АСУ «Інжинірінг»на суму 73000грн. по акту від 17.03.2011р., що також потверджується детальною інформацією ДПІ в м.Суми по деклараціям з податку на додану вартість (а.с.183).

Стосовно ненадання документів ТОВ «АСУ «Інжинірінг»на перевірку та посилання в звязку із цим на відсутність обєкту оподаткування податком на додану вартість, слід зазначити, що наказ про проведення перевірки ТОВ «АСУ «Інжинірінг»було прийнято 16.03.2011р., перевірка проведена в той же день 16.03.2011р., акт датований 17.03.2011р. (а.с.63), а відсутність документів ТОВ «АСУ «Інжинірінг»у податкового органу у при проведенні камеральної перевірки, не може бути безумовною підставою для визнання господарських операцій та договорів нікчемними. Матеріалами справи по показами свідка підтверджується здійснення господарських операцій між ТОВ «Оріон-Д»та ТОВ «АСУ «Інжинірінг»в грудні 2010р., березні 2011р., представниками позивача первинні документи надані суду, долучені до матеріалів справи, досліджені судом.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п. 2 ст.3 цього ж Закону України, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.п. 1.2 п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704. первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції та її вимірники, посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здій господарської операції і складання первинного документа. Суд вважає, що документи, надані позивачем щодо операцій постачання товарів між ТОВ Оріон-Д та ТОВ «АСУ «Інжинірінг»мають всі обовязкові реквізити визначені законодавством, технічні помилки, допущені при складання не впливають на правомірність формування податкового кредиту ТОВ «Оріон-Д»та не свідчать про безтоварність операції, а відтак є первиними документами бухгалтерського та податкового обліку та відображають фактично здійснені позивачем господарські операції.

Відповідно до п. 3.1.1 ст. 3, п. 7.1, п. 7.2 ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість об'єктом оподаткування цим податком є операції платників податків з продажу товарів (робіт, послуг) на митній території України; продаж товарів здійснюється за договірними (контрактними) цінами з додатковим нарахуванням ПДВ; особа - продавець, яка зареєстрована як платник ПДВ, зобов'язана на кожну повну або часткову поставку товарів нарахувати покупцю ПДВ та скласти і передати йому податкову накладну, яка є підставою для зарахування вказаної в ній суми ПДВ до податкового кредиту. Пункт 1.7 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачає, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно до п.п. 7.2.3 п.7.2, п.п. 7.3.1 п.7.3 та п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.,7 Закону України "Про податок на додану вартість" податкова накладна є підставою для визначення сум податкового кредиту, оскільки тільки цей документ підтверджує одну з подій, що здійснено покупцем: чи то оплату товару чи отримання товару від продавця, що є підставою для виникнення податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

Згідно п.п. 7.2.4 п.7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" право на нарахування податку на додану вартість та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

Відповідно до п.9.6 ст. 9 Закону України "Про податок на додану вартість" свідоцтво про реєстрацію особи в якості платника ПДВ діє до дати його анулювання.

На момент видачі податкових накладних ТОВ Оріон-Д та його контрагент були зареєстровані органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку в якості платників податку на додану вартість, даний факт не оспорюється відповідачем, а відтак мали право складати податкові накладні.

Отже, зважаючи, що підприємство має належним чином оформлені податкові накладні, товар фактично було отримано, використано в господарській діяльності, реалізовано на експорт, то, суд вважає, що сума податку на додану вартість правомірно віднесена ТОВ Оріон-Д до податкового кредиту по першій із події (перерахування коштів).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, та ч. 1-3 ст. 180 ГК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГК України та абзацу 2 ч. 1 ст. 631 ЦК України, крім вище визначених істотних умов, договір повинен відповідати умовам, встановленим для даного виду договорів законом. При укладенні господарського договору сторони в будь-кому разі зобов'язані погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Вищезазначені договори, укладені ТОВ Оріон-Д та ТОВ «АСУ «Інжинірінг»відповідають вимогам, встановленими статтею 638 ЦК України та статтею 180 ГК України і вважається укладеним.

Згідно ч.1 ст. 204 ЦКУ правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Варто зауважити, що для встановлення нікчемності правочину за вказаною вище нормою закону, необхідно довести умисел сторін такого правочину на ухилення від сплати податків, що потягне за собою недотримання державним бюджетом грошових коштів, чим спричиняється шкода державі. Такий умисел, серед іншого, може бути встановлений вироком суду в кримінальній справі.

Зазначена позиція знайшла своє відображення в Постанові Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

ДПІ в м.Суми не подало суду жодних доказів на підтвердження того, що позивач діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускали по ланцюгу придбання товарів контрагенти його контрагента - постачальника товару ТОВ «АСУ «Інжинірінг», не надано суду доказів про наявність умислу у позивача на завдання шкоді інтересам держави шляхом ухилення від сплати податків, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, повязаних з податковою вигодою і про це достовірно було відомо ТОВ «Оріон-Д».

Таким чином, суд вважає, що висновки відповідача про нікчемності договорів ґрунтуються на припущеннях, зроблені необґрунтовано та передчасно.

Відповідач не надав суду належних доказів щодо безтоварності господарських операцій з ТОВ «АСУ «Інжинірінг», за наслідками яких було сформовано позивачем оспорюваний податковий кредит, не подав жодних належних доказів, які б викликали сумнів у реальності виконання цих операцій.

Оскільки податок на додану вартість є непрямим податком, то обовязком покупця є сплата податку на додану вартість у ціні товару продавцю товару, а обовязок утримання такого непрямого податку із вартості проданого товару та перерахування його до бюджету несе продавець такого товару. Обовязок покупця товару в сплаті непрямого податку завершується із сплатою вартості придбаного товару, обовязку покупця при включенні сум податку, сплаченого в ціні товару або послуги, до податкового кредиту пересвідчитися у фактичному надходженні таких сум до бюджету та не наділено її відповідними повноваженнями для таких дій. Незважаючи на це, відповідачем право позивача на формування податкового кредиту поставлено в залежність від добросовісності осіб, з якими позивач навіть не перебував у правовідносинах. Невиконання такими особами свого зобовязання по сплаті податку до бюджету, тягне негативні наслідки саме для цих осіб. Якщо контрагент допустив порушення законодавства, у тому числі податкового, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи.

У разі фактичного здійснення господарської операції, порушення законодавства з боку контрагентів не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього даного права, якщо він виконав усі передбачені законом умови для цього і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту.

Також необхідно зазначити, що позивач не був наділений та не наділений на даний час жодними управлінськими функціями відносно як контрагента, так і контрагентів його контрагента щодо перевірки їх фінансово-господарської діяльності, отже не має можливості достовірно перевіряти його фінансово-господарський стан контрагентів, встановити порушення в їх фінансово-господарський діяльності.

На переконання суду, своїм рішенням відповідач встановив для позивача додаткові обмеження, що не відповідає повноваженням відповідача, передбаченим ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та суперечить вимогам ст. 19 ч. 2 Конституції України, яка зобов`язує органи державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи спірне податкове повідомлення-рішення відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені діючим на час виникнення спірних правовідносин податковим законодавством, Цивільним кодексом України, а тому позовні вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми №000942314/0/62036 від 03.08.2011р. про визначення ТОВ «Оріон-Д» суми податкового зобовязання з податку на додану вартість, в т.ч. за основним платежем в сумі 73000 грн., штрафні (фінансові) санкції в сумі 18250 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю Інженерно-технічний центр Оріон-Д до Державної податкової інспекції в м. Суми про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми №000942314/0/62036 від 03.08.2011р.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис) С.М. Гелета

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Гелета

Повний текст постанови складено та підписано 16.01.2012 року.