Справа № 222/1923/12
Суддя: Задорожна Л. І.
Дата ухвалення: 2013-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Теплицький районний суд Вінницької області
Справа № 222/1923/12
провадження № 2-а/144/2/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2013 Теплицький районний суд Вінницької області

в складі : головуючої судді Задорожної Л.І.,

секретаря Бевз І.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Погорільської сільської ради про визнання протиправним розпорядження сільської ради, скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності та стягнення моральної шкоди,

установив :

06 грудня 2012 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Погорільської сільської ради про скасування розпорядження №127 від 10 вересня 2012 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обовязків у вигляді оголошення догани та стягнення моральної шкоди в розмірі 3 000 гривень. Вказала, що згідно розпорядження сільського голови від 10 травня 2011 року вона була призначена на посаду спеціаліста по земельних питаннях Погорільської сільської ради. ОСОБА_5 № 127 від 10 вересня 2012 року Погорільської сільської ради її притягнуто до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку, а саме за те, що вона була відсутня на робочому місці 03 вересня 2012 року, та оголошено догану. Про існування такого розпорядження їй стало відомо під час розгляду Теплицьким районним судом її позову до Погорільської сільської ради про визнання протиправними розпоряджень сільської ради, скасування розпоряджень про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди, яка розглядалась 07 листопада 2012 року. Вважає, що оскаржуване розпорядження від 10 вересня 2012 року винесено незаконно, оскільки 03 вересня 2012 року вона була на роботі, перебуваючи у відрядженні у відділі земельних ресурсів Теплицького району, де здавала квартальний звіт, а, повернувшись з відрядження, з 15 години перебувала на робочому місці в Погорільській сільській раді. В книзі розпоряджень Погорільської сільської ради за №127 міститься розпорядження від 15 серпня 2012 року про відрядження бухгалтера Погорільської сільської ради ОСОБА_6, а розпорядження про притягнення її до дисциплінарної відповідальності взагалі відсутнє. Такі дії відповідача призвели до її моральних страждань, вимагають від неї додаткових зусиль для організації життя, тому розмір заподіяної їй моральної шкоди визначає в розмірі 3 000 грн..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, посилаючись на підстави, що викладені в позовній заяві. Вказала, що 03 вересня 2012 року сільський голова ОСОБА_3 підписав квартальний звіт і дозволив їхати в земельний відділ. В земельному відділ вона затрималась, так як була черга, а, приїхавши в с.Погоріла, вона спочатку пішла пообідати, а потім вийшла на роботу і до кінця робочого дня була в сільській раді. Про те, що її притягнуто до дисциплінарної відповідальності, вона дізналась тільки під час розгляду в суді справи про поновлення на роботі. З розпорядженням від 10 вересня її не знайомили, хоча їй було відомо про те, що сільський голова має намір притягнути до дисциплінарної відповідальності, так як він їй показував проект такого розпорядження.

Представник відповідача сільський голова ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, посилаючись на обрунтування, яке викладене в письмових запереченнях проти позову. Пояснив, що вина позивача в тому, що вона, вибуваючи у відрядження, не отримала відповідного документу, розпорядження про її відрядження 03 вересня не було. ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності ним було видано 10 вересня 2012 року, номер розпорядження йому повідомила секретар сільської ради, яка веде Журнал розпоряджень. Чому оскаржуване розпорядження не зареєстровано в Журналі розпоряджень, пояснити не може.

Свідок ОСОБА_7 у своїх показаннях суду пояснила, що працює секретарем Погорільської сільської ради, в її обовязки входить ведення Журналу розпоряджень сільського голови. В цьому Журналі міститься одне розпорядження про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 17 серпня 2012 року. ОСОБА_5 про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 10 вересня 2012 в Журналі не має, так як такого розпорядження сільський голова їй не надавав для реєстрації.

Судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

- 2 -

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); безсторонньо

(неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що згідно розпорядження №36 сільського голови від 10 травня 2011 року ОСОБА_1 призначена на посаду спеціаліста по земельних питаннях Погорільської сільської ради, тобто прийнята на публічну службу.

Відповідно розпорядження Погорільського сільського голови № 127 від 10 вересня 2012 року позивача притягнуто від дисциплінарної відповідальності за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку, а саме відсутність її на робочому місці 03 вересня 2012 року, та оголошено догану. В даному розпорядженні вказано, що відсутність на робочому місці позивача ОСОБА_1 підтверджується актом про відсутність на роботі від 03 вересня 2012 року.

В наданому відповідачем акті про відсутність на роботі, який складено одноосібно сільським головою ОСОБА_3, та в якому не зазначено інших осіб, які б могли підтвердити факт грубого порушення позивачем правил внутрішнього розпорядку, вказано, що ОСОБА_1 03 вересня 2012 року була відсутня на роботі в Погорільській сільській раді з 13 год. до 14 год. 52 хв., в той час як згідно графіку роботи Погорільської сільської ради з 13 год. до 14 год. в сільській раді перерва на обід.

Відповідно табелю за вересень 2012 року, який підписано сільським головою та бухгалтером Погорільської сільської ради, ОСОБА_1 відпрацювала 03 вересня 8 годин.

Під час огляду в судовому засіданні Журналу розпоряджень сільського голови по Погорільській сільській раді за 2011-2012 роки розпорядження від 10 вересня 2012 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 виявлено не було, а за №127 зареєстровано розпорядження від 15 серпня 2012 року про відрядження в Теплик бухгалтера сільської ради ОСОБА_6.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем при прийнятті розпорядження №127 від 10 вересня 2012 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ОСОБА_1 не було дотримано вимог чинного законодавства, оскільки, воно було прийнято не на підставі та не в спосіб, що передбачені Конституцією України, КЗпП України, не обґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно, упереджено, без дотримання рівності перед законом, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, без врахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Викладене підтверджується постановою Теплицького районного суду від 23 листопада 2012 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Погорільської сільської ради про визнання протиправними розпоряджень сільської ради, скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, яка набрала чинності, в мотивувальній частині якої вказано, що суд не визнає належним доказом, що підтверджує систематичність порушень трудової дисципліни позивачем, наданий представником відповідача ОСОБА_5 № 127 від 10.09.2012 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за грубе порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, яким їй оголошено догану, так як воно винесене з порушенням вимог ст. 149 КЗпП України, та не доведене працівнику у встановленому даною статтею порядку. Крім того при огляді в судовому засіданні книги розпоряджень Погорільської сільської ради, встановлено, що в даній книзі, ОСОБА_5 № 127 винесено 15.08.2012 року, суть даного розпорядження - про відрядження в Теплик бухгалтера сільської ради ОСОБА_6.

Посилання відповідача на те, що позивачем ОСОБА_1 було порушено порядок вибуття в службове відрядження не заслуговує уваги, оскільки, підстави вибуття та перебування у відрядженні відповідачем не перевірялись при накладенні дисциплінарного стягнення, а також, в судовому засіданні сільський голова ОСОБА_3 підтвердив, що в сільській раді існує практика, коли відрядження працівників ради не оформляється через брак коштів, а вибуття у відрядження зумовлюється поточною необхідністю.

За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частина 1 ст.72 КАС України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На підставі викладеного суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Вирішуючи вимоги про стягнення моральної шкоди, суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх

- 3 -

посадових і службових осіб при здійсненні службових обов'язків, заподіяна позивачеві моральна шкода зумовлюється моральними та фізичними стражданнями внаслідок порушення її законних прав, їх ігноруванням, моральними переживаннями, тому, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню частково в розмірі 500 грн..

Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 2 000 грн., то суд приходить до висновку, що вони підлягають відшкодуванню в повному обсязі, оскільки відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків, встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні, а час участі адвоката в судовому засіданні складає 3 год. 25 хв., тому відшкодуванню підлягали би витрати у більшому розмірі, ніж заявлено позивачем ( ( 3 год. 25 хв. х 458, 80 грн.) та 500 грн. витрат на правову допомогу при складанні позовної заяви та збиранні доказів, всього 2 105 грн. 80 коп. ( 1 650 грн. 80 коп. +500 грн.)).

Витрати по оплаті судового збору необхідно стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,7,8,9,12,71,136,160,162,163 КАС України, суд

постановив :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Погорільської сільської ради №127 від 10 вересня 2012 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання службових обовязків у вигляді оголошення догани.

Стягнути з Погорільської сільської ради на користь ОСОБА_1 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2 000 грн. понесених нею витрат на правову допомогу.

Стягнути з Погорільської сільської ради судовий збір в розмірі 149 грн. 11 коп..

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Вінницького апеляційного адміністративного суду .

В повному обсязі постанову суду виготовлено 08 лютого 2013 року.

Суддя ОСОБА_8