Справа № 2а-1870/8974/11
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2012-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2012 р. Справа № 2a-1870/8974/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воловик С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 2a-1870/8974/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-2010"

до Державної податкової інспекції в місті Суми

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Гарант-2010" (далі по тексту позивач, ТОВ "Гарант-2010") звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми (далі по тексту відповідач, ДПІ в м. Суми), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № /61886 від 03.08.2011 р. про збільшення грошового зобовязання по платежу орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб на загальну суму 33 973, 15 грн., з яких: 33 972, 15 грн. основний платіж, 1, 00 грн. штрафна (фінансова) санкція.

Позовні вимоги ТОВ "Гарант-2010" обґрунтовує тим, що орендна плата за землю на 2011 рік була розрахована згідно поданої декларації в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Вказаний розмір орендної плати визначений договором оренди від 25 грудня 2006 р., укладеним з Сумською міською радою, і може бути збільшений лише шляхом внесення відповідних змін до договору.

На переконання позивача, посилання ДПІ в м. Суми при збільшенні розміру орендної плати за землю на норми Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2011 року, є безпідставними, оскільки положеннями ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, в звязку з чим, мінімальний розмір орендної плати, визначений цим Кодексом, може бути застосований лише до орендних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Орендні відносини ТОВ "Гарант-2010" виникли на підставі договору, який укладений в 2006 році, є чинним та обовязковим до виконання. В звязку з тим, що зміни до договору оренди в частині збільшення орендної плати в установленому порядку внесені не були, у позивача відсутні підстави для сплати орендної плати за землю в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі.

Крім того, в додаткових поясненнях ТОВ "Гарант-2010" зазначило, що Податковим кодексом України визначений мінімальний та максимальний розмір орендної плати за землю, який у відповідних межах встановлюється сторонами договору оренди. Тобто, позивач вважає, що податковий орган не має право визначати розмір орендної плати, оскільки він не є стороною договору оренди землі.

ДПІ в м. Суми з позовними вимогами не погодилась, в запереченні на адміністративний позов (а.с. 41-43) зазначила, що з 01 січня 2011 року всі питання, повязані з оподаткуванням, регулюються Податковим кодексом України згідно якого, плата за землю (земельний податок та орендна плата за землю) набула статусу загальнодержавного податку і не може бути меншою встановленого розміру. Оскільки повноваження щодо встановлення ставок загальнодержавних податків і зборів та інших обовязкових елементів цих платежів належить виключно ОСОБА_1 України, потреба погоджувати мінімальний розмір орендної плати за землю з органами місцевого самоврядування та вносити відповідні зміни до договорів на користування земельною ділянкою, відсутня.

Повноважні представники позивача та відповідача, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, клопотань про перенесення розгляду справи суду не надали.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, згідно ст.ст. 12, 41 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне в задоволенні адміністративного позову ТОВ "Гарант-2010" відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант-2010" зареєстроване виконавчим комітетом Сумської міської ради 03 березня 1998 року та є платником податків і зборів.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 25 грудня 2006 р. (а.с. 20-22), укладеного з Сумською міською радою, який посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в Сумській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Державному комітеті України по земельних ресурсах, позивачу була надана в тимчасове користування земельна ділянка загальною площею 1,3276 га. за адресою: м. Суми, вул. Тополянська, 9. Зазначена земельна ділянка надана строком до 27 вересня 2011 року під розміщення деревообробного виробництва. Згідно п. 3 договору ТОВ "Гарант-2010" зобовязувалось щорічно вносити орендну плату в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки землі.

Виконуючи умови вказаного договору, позивачем була розрахована орендна плата на 2011 рік, розмір якої склав 40 766, 61 грн., про що ДПІ в м. Суми подана податкова декларація орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (а.с. 17).

З метою зясування питань дотримання вимог податкового зобовязання, а саме: повноти та правильності обчислення податкового зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності в січні-травні 2011 року, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України, головним державним податковим інспектором Коробкою О.В. проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ "Гарант-2010". За результатами перевірки, 25 липня 2011 року складений акт № 5614/152/23820177 (а.с. 9-11), згідно якого ДПІ в м. Суми дійшла висновку про порушення позивачем п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за січень-травень 2011 року на суму 33 972, 15 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем 03 серпня 2011 року прийнято податкове повідомлення-рішення № /61886 (а.с. 8), яким ТОВ "Гарант-2010" збільшено грошове зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб на суму 33 973, 15 грн., з яких: 33 972, 15 грн. за основним платежем, 1, 00 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись з указаним рішенням ДПІ в м. Суми, позивач скористався процедурою адміністративного оскарження, але згідно рішення ДПА у Сумській області № 16349/10/25-005-253/327 від 10.10.2011 р. (а.с. 12-14) та рішення ДПА України № 5820/6/10-2215 від 17.11.2011 р. (а.с. 15-16), розмір збільшеного грошового зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності з юридичних осіб залишився не змінний.

Отже, правовою підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, ТОВ "Гарант-2010" визначає положення Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, умови договору оренди, яким встановлений розмір орендної плати за землю та порядок його зміни, а також положення ст. 58 Конституції України згідно якої, норми Податкового кодексу України не можуть розповсюджуватись на орендні правовідносини, які виникли до набрання ним чинності 01 січня 2011 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача, з огляду на таке.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Порядок справляння плати за землю з 01 січня 2011 року визначається Податковим кодексом України (далі ПК України).

Так, підпунктом 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю належить до загальнодержавних податків.

Відповідно до п.п. 14.1.72, 14.1.73, 14.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельний податок це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами є юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно п. 288.1, 288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом. Тобто, з 01 січня 2011 р. мінімальний розмір річної орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності та грошову оцінку яких встановлено, становить 3% від їх грошової оцінки.

Виходячи з положень вказаних норм, на переконання суду, розмір орендної плати за землю є умовою договору оренди. В той же час, орендна плата є формою загальнодержавного податку "плата за землю" і не може залежати від умов договору, оскільки відносини оподаткування регулюються виключно засобами владних приписів з боку держави і не допускають диспозитивності. Принципові засади такого регулювання містяться в статті 67 Конституції України, відповідно до якої кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом

Отже, оскільки податковим органом збільшено грошове зобовязання по орендній платі за землю у звязку із зміною розміру загальнодержавного податку відповідно до закону, то необхідність сплати такої форми "плати за землю", як орендна плата, у новому розмірі виникла у ТОВ "Гарант-2010" незалежно від умов договору оренди та внесення змін до нього.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми № /61886 від 03 серпня 2011 р. відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в звязку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-2010" до Державної податкової інспекції в місті Суми про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /61886 від 03 серпня 2011 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя С.В. Воловик

повний текст постанови складений 20.01.2012 р.