Справа № 805/3221/15-а
Суддя: Олішевська B.В.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 р. Справа № 805/3221/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Олішевська В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ДОНБАС» м. Соледар

до відповідача: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 22.07.2015 року № /796/10/28-03-41

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ДОНБАС» м. Соледар, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 22.07.2015 року № /796/10/28-03-41.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно висновку акту камеральної перевірки даних ТОВ «ОСОБА_1 ДОНБАС», задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість, щодо правомірності нарахування суми податкового зобовязання за квітень 2015 року є необґрунтованим, а податкове повідомлення рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 22.07.2015 року № /796/10/28-03-41 є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача, ОСОБА_2, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Через канцелярію суду надав заперечення на адміністративний позов відповідно до якого просив суд відмовити у задоволення позовних вимог, оскільки при проведенні перевірки та прийнятті податкового повідомлення рішення від 22.07.2015 року № /796/10/28-03-41 відповідач керувався виключно нормами чинного законодавства України. А також надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до п. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі не прибуття відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ДОНБАС» зареєстровано в якості юридичної особи 20.10.2003 року за № 0000202, включено до ЄДРПОУ за № 31279540, перебуває на податковому обліку у Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби.

Відповідачем проведено камеральну перевірку даних ТОВ «ОСОБА_1 ДОНБАС» задекларованих у податковій звітностіз податку на додану вартість за квітень 2015 року.

За результатами якої складено акт перевірки від 19.06.2015 року № 234/28-03-41-31279540, яким встановлені порушення п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200, п. 201.10 п. 201.1 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на суму ПДВ за квітень 2015 року в розмірі 118625 грн., що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту у розмірі 118625 грн. та заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплачується до державного бюджету на 118625 грн. (а.с. 75 - 78).

Не погодившись з висновками перевірки, що викладені в акті перевірки, позивачем надані контролюючому органу зауваження на акт перевірки від 03.07.2015 року за №1024 (а.с. 79 - 80).

17.07.2015 року відповідачем надана відповідь № 645/10/28-03-41 на зауваження позивача відповідно до якої зазначено, що висновок щодо встановлених порушень податкового законодавства залишено без змін.

На підставі акту перевірки, контролюючим органом прийняте спірне податкове повідомлення - рішення від 22.07.2015 року за № /796/10/28-03-41, яким збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 118625 грн. за квітень 2015 року та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 59312,50 грн. (а.с. 8).

Як вбачається з акту перевірки відповідно до додатку № 5 та Єдиного реєстру отриманих податкових накладних до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2015 року, ТОВ «ОСОБА_1 ДОНБАС» включено до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 128625 грн. по податковим накладним отриманим від ДП «Донецька залізниця».

З урахуванням вищенаведеного податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту за квітень 2015 року на суму ПДВ в розмірі 118625 грн.

Підпунктом 14.1.18 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що бюджетне відшкодування це відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

На підставі пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, у тому числі, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше.

Відповідно до п. 200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та ДП «Донецька залізниця» укладений договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надання залізницею послуг № 1424 від 01.01.2014 року відповідно до якого «залізниця» надає послуги «вантажовласнику» повязані з перевезенням вантажів. (а.с. 88- 91)

Відповідно до вищезазначеного договору між позивачем та ДП «Донецька залізниця» були укладені додаткові угоди № 1 від 30.07.2014 року та № 2 від 10.11.2014 року (а.с. 92 95).

На виконання умов договору позивачем надано суду витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 106775, податкові накладні № 16/011 від 01.04.2015 року, № 393/011 від 10.04.2015 року, № 1225/011 від 29.04.2015 року, № 1679/011 від 30.04.2015 року, платіжні доручення від 01.04.2015 року № НОМЕР_1, від 10.04.2015 року № НОМЕР_2, від 29.04.2015 року № НОМЕР_3, а також виписки банку про списання грошових коштів з рахунків ТОВ «ОСОБА_1 ДОНБАС» (а.с. 59-68, 74, 131, 136 138).

Крім того, між позивачем та ДП «Донецька залізниця» укладений договір про надання послуг № 681214 від 10.12.2014 року відповідно до якого «підрядник» зобовязується надати «замовнику» послуги маневрової роботи тепловозом ЧМЕЗ № 2955 на ділянціст. Деконська ст. Ступки ст. Артемівськ 2 Донецької залізниці, а замовник бере обовязок прийняти та оплатити ці послуги. (а.с. 132 - 135)

На виконання умов договору позивачем надані суду витяг з Єдиного реєстру податкових накладних № 106775, податкові накладні від 30.04.2015 року № 29/208 та № 30/208 та акти виконаних робіт від 30.04.2015 № 1 та № 2 (а.с. 69 - 72).

Також з матеріалів справи встановлено, що між позивачем та ДП «Донецька залізниця» укладений договір № 30-03-15 про надання послуг з проведення технічного огляду локомотиву від 04.03.2015 року відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання надати послуги з перевірки технічного стану локомотиву серія ТГМ 4Б, призначеного для відправлення у недіючому стані, який належить Замовнику, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити ці послуги. (а.с. 139 140)

На виконання умов договору надано суду податкову накладну від 04.03.2015 року № 30-03-15 та платіжне доручення № НОМЕР_4 від 08.04.2015 року (а.с. 61, 142).

Також, між ТОВ «ОСОБА_1 ДОНБАС» та ДП «Донецька залізниця» укладений договір № 48 про надання послуг на технічне обслуговування пристроїв СЦБ на ст. Деконська, ст. Шевченко Донецька область від 01.11.2013 року, відповідно до якого виконавець забезпечує технічне обслуговування пристроїв СЦБ на ст. Деконська, ст. Шевченко, а замовник приймає надані послуги і оплачує їх відповідно до додатку 1.

На виконання умов договору позивачем надано суду податкова накладнавід 08.04.2015 року № 3/223 та платіжне доручення від 08.04.2015 року № НОМЕР_5. (а.с. 63, 150)

Суд зазначає, що з урахуванням вищенаведеного, документом, який підтверджує право платника податку на податковий кредит є належним чином оформлена податкова накладна. Податкові накладні надані позивачу його контрагентами оформлені відповідно до вимог законодавства і тому підстав для виключення із складу податкового кредиту зазначених в них сум ПДВ немає.

Висновки акту перевірки ґрунтуються виключно на даних автоматизованої системи Податковий блок в результаті чого встановлено розбіжності між сумою податкового кредиту позивача та податкових зобовязань його контрагентів, які дорівнюють 0 грн. оскільки податкові декларації останніми не надані. Однак відомості в зазначеній системі можуть свідчити лише про порушення з боку постачальника позивача вимог податкового законодавства при виконанні своїх зобовязань, а ні як не про відсутність факту здійснення господарських операцій.

Позивач як платник податку не несе відповідальності у випадку заниження податкових зобовязань іншими платниками податків. Зокрема розбіжності між податковим кредитом позивача та податковими зобовязаннями його контрагента не можуть свідчити про відсутність факту придбання ТОВ «ОСОБА_1 ДОНБАС» послуг у вказаного вище підприємства, і як наслідок, завишення податкового кредиту з ПДВ. Навпаки наявність належно оформлених первинних документів, а саме договорів, податкових накладних, платіжних документів підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Також слід зазначити, що відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, у тому числі і по зобов'язанням контрагента, чи по зобов'язанням контрагента постачальника позивача.

Відповідно, платник податку (покупець) не несе відповідальність за наслідки невиконання постачальником обов'язків з декларування своїх податкових зобов'язань та несплати податку до бюджету. Відповідальність за допущені податкові правопорушення, в такому випадку, несе безпосередньо правопорушник.

З матеріалів перевірки не вбачається порушення вимог Податкового кодексу України позивачем, а отже відповідальність за можливе не перерахування податку, сплаченого позивача своєму контрагенту, до бюджету, є відповідальністю виключно такого контрагента.

Суд зазначає, що обставини справи свідчать про те, що спірні господарські операції позивача з його контрагентами є реальними, факт їх вчинення та наявність ділової мети їх вчинення підтверджується належними доказами.

З урахуванням вищенаведеного висновки акту перевірки про завищення податкового кредиту за квітень 2015 року є безпідставними.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено обґрунтованість висновків Акту перевірки та винесення спірного податкового повідомлення - рішення, натомість позивачем надані всі необхідні документи та матеріали, які свідчать про реальність вчинених правочинів.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення рішення від 22.07.2015 року № /796/10/28-03-41 є протиправними та такими, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вищевикладеного та керуючись Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ДОНБАС» м. Соледар до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 22.07.2015 року № /796/10/28-03-41- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 22.07.2015 року № /796/10/28-03-41про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість ТОВ «ОСОБА_1 ДОНБАС» на суму 118625 грн. і застосування штрафних санкцій у розмірі 59312,50 грн.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ДОНБАС» м. Соледар (84546, Донецька область, м. Соледар, вул. Володарського, 1, )судовий збір в розмірі 355 (триста пятдесят пять гривень) 88 копійок.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Олішевська B.В.