Справа № 6-а/487/42/15
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 6-а/487/42/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Разумовська О.Г.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.06.2015 року про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення по справі № 2-а-10429/11.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.06.2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Змінено спосіб виконання постанови суду від 09.11.2011 року по справі № 2-а-10429/11 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними, здійснення перерахунку та стягнення недоотриманих сум пенсії та допомоги на оздоровлення шляхом стягнення з УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_1, нарахованої суми додаткової пенсії на оздоровлення у розмірі 5811,32 грн.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду, управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва в апеляційній скарзі зазначає, що судом порушено норми процесуального права. На думку апелянта, суддя місцевого суду порушив вимоги ст.263 КАС України, що є підставою для скасування ухвали в частині стягнення з останнього 691,13 грн. та постановлення в цій частині нової ухвали.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.11.2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Заводському районі в м. Миколаєві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи II категорії додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 30% від мінімальної песії за віком за період з 11.04.2011 року по 11.10.2011 року з урахуванням проведених виплат. Зобов'язано управління Пенсійного фонду Украї Заводському районі в м. Миколаєві нараховувати та виплачувати позивачу пенсію у розмірі 30 % від мінімальної пенсії за віком в подальшому, починаючи з 11.10.2011 року. Зобов'язано Департамент праці соціального захисту населення Миколаївської міської ради населення провести перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлені у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за період з 11.04.2011 року по 11.10.2011 року з урахуванням проведених виплат. Зобов'язано Департамент праці та соціального захі населення Миколаївської міської ради населення нараховувати та виплачувати ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення в подальшому, починаюч з 11.10.2011 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2013 року вказану постанову залишено без змін.

Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва здійснено нарахування на користь позивача у розмірі 5811,32 грн., однак її виплату не здійснено з посиланням на відсутність фінансування.

Задовольняючи заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення суд виходив з обґрунтованості цієї заяви, а також з того, що у справі наявні усі необхідні обставини, які ускладнюють виконання рішення суду.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно до ст..14 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Також, відповідно до п.2 ч.4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд першої інстанції, задовольняючи заяву про зміну способу виконання рішення, не звернув увагу та не врахував відмінності між позовною вимогою як обраним видом захисту порушених прав позивача від способу виконання судового рішення як одного з його заходів, чим змінив постанову суду по суті.

Крім того, ч.1 ст. 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його виконання є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

При цьому ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2015 року по справі було задоволено подання головного Державного виконавця та змінено спосіб виконання постанови суду від 09.11.2011 року в частині зобов'язання здійснити нарахування ОСОБА_1 додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю за період з 11.04.2011р. по 11.10.2011р. шляхом стягнення з УПФУ в Заводському районі м. Миколаєва на користь ОСОБА_1, нарахованої суми додаткової пенсії у розмірі 691,13 грн.

З наведеного вбачається, що оскаржуваним рішення судом першої інстанції вдруге стягнуто з УПФУ 691,13 грн.

Виходячи з зазначеного судова колегія вважає, що виконання постанови суду першої інстанції неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, колегія суддів зазначає, що виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, однак може вийти за її межі у разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.06.2015 року скасувати.

Прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № 2-а-10429/11 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик