Справа № 808/6108/14
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2015 рокусправа № 808/6108/14(ДО/808/118/14)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Прокопчук Т.С.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2015 року у справі №808/6108/14(ДО/808/118/14) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі по тексту - відповідач 1), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі по тексту - відповідач 2), Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області (далі по тексту - відповідач 3), в якому просив, з урахуванням уточнених позовних вимог, скасувати наказ МВС України від 29.07.2014 року №805 в частині його звільнення; скасувати наказ МВС України від 29.07.2014 року №1436 о/с в частині його звільнення з органів внутрішніх справ з посади заступника начальника Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області; поновити його на цій посаді з 29.07.2014 року; стягнути з МВС України середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 25225,20 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2015 року позовні вимоги задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ МВС України №805 від 29.07.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій та Луганській областях» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ; визнано протиправним та скасовано наказ МВС України №1436 о/с від 29.07.2014 року «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас (із поставлення на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового начальницького складу підполковника міліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника Краматорського МВ ГУ МВС України в Донецькій області; поновлено його на цій посаді з 30.07.2014 року; стягнуто з Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу за період з 30.07.2014 року по 25.03.2015 року; допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць.

З постановою суду першої інстанції не погодилось МВС України та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом прийнято постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважав, що під час службового розслідування було встановлено обставини безвідповідального ставлення працівників Краматорського МВ, у тому числі і ОСОБА_1, до виконання службових обов'язків, свідомої зради інтересам служби, що виразились у сприянні та співпраці з представниками незаконно створених воєнізованих формувань та злочинних угрупувань, найманцями інших держав, які посягають на цілісність України та ведуть бойові дії на території України. Апелянт вважав, що у період окупації м. Краматорська з 12.04.2014 року по 05.07.2014 року під час перебування у місті незаконних збройних формувань, робота Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області фактично не припинялась та здійснювалася під керівництвом самопроголошених осіб, керівництвом Краматорського МВ у період з 12.04.2014 року по 05.07.2014 року була організована співпраця осіб рядового і начальницького складу із незаконними збройними формуваннями «ДНР», що виразилось у їх незаконних вказівках та діях протягом всього періоду окупації території Краматорського району Донецької області. Інша частина особового складу міськвідділу у зв'язку із активними діями представників «ДНР» взагалі самоусунулись (умисно без діяли) від виконання функціональних обов'язків та обв'язку щодо захисту державного устрою України, безпеки громадян та громадського порядку на території міста та Краматорського району. Апелянт зазначив, що вчинення таких дій суперечить інтересам служби, що в свою чергу призвело до встановлення негативної суспільної думки населення щодо органів правопорядку та сприяло переходу значної частини населення і правоохоронців на бік незаконно створених воєнізованих формувань «ДНР». Апелянт вказував, що ОСОБА_1 під час окупації території м. Краматорська незаконними військовими формуваннями не вживав жодних дій, які б були направлені на захист громадського порядку у місті, інтересів громадян під час безчинств цих осіб та державного устрою України. Апелянт посилався на пояснення працівників Краматорського МВ щодо неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ, у тому числі отриманих під час здійснення оперативних заходів, які направлені до прокуратури Донецької області для приєднання до кримінального провадження №0000673 від 24.07.2014 року за ч.3 ст.365 КК України. Апелянт вважав, що вимоги позивача про стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу не ґрунтуються на нормах права, є безпідставними та необґрунтованими.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність проступку, за вчинення якого звільнений з органів внутрішніх справ ОСОБА_1 повинна бути доведена певними доказами, отриманими із дотриманням певної процедури, при цьому обов'язок доведення факту скоєння дисциплінарного проступку покладається на орган, який приймає рішення щодо притягнення працівника до відповідальності. Суд критично оцінив можливість призначення, проведення службового розслідування. Складання висновку службового розслідування та вирішення питання про звільнення особи за один день. Суд вказав, що ним витребувались за власною ініціативою докази, однак, доказів або документів, які б свідчили про вчинення позивачем дій, які зазначені у висновку службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 29.07.2014 року матеріали справи не містять. Суд критично оцінив висновок службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ, виявленими у ході відпрацювання зазначеного підрозділу від 09.09.2014 року, оскільки висновок не містить даних щодо вчинення неправомірних дій позивачем.

Матеріалами справи встановлено, що наказом ГУМВС України в Донецькій області від 24.06.2014 року №1274 «Про покладення тимчасового виконання обов'язків» покладено тимчасове виконання обов'язків за вакантною посадою заступника начальника Краматорського МВ на підполковника міліції ОСОБА_1, який був виконуючим обов'язки начальника Куйбишевського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області, з 25.06.2014 року строком до 2-х місяців.

Наказом МВС України від 29.07.2014 року №745 за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області, відповідно до вимог п.2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 року №230, було створено комісію для проведення службового розслідування, якій доручено було провести за вказаним фактом службове розслідування. За наслідками проведення службового розслідування 29.07.2014 МВС України складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівниками ГУМВС України в Донецькій області.

За результатами службового розслідування було рекомендовано підполковника міліції ОСОБА_1, заступника начальника Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, звільнити з органів внутрішніх справ України за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, що виразилось в порушенні ст.65 Конституції України, ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 року №382 (п.7 висновку).

29.07.2014 року наказом МВС України №805 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій та Луганській областях» за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст.65 Конституції України, ч.3 ст.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 року №382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, ОСОБА_1, заступника начальника Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (п.6).

Наказом МВС України від 29.07.2014 року №1436 о/с «По особовому складу» звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_1 з посади заступника начальника Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Згідно ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України.

Згідно ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 Закону України «Про міліцію» при виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу політичних партій та інших об'єднань громадян. Міліція виконує свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Для забезпечення громадського порядку працівники міліції зобов'язані вживати заходів незалежно від свого підпорядкування.

Працівник міліції при вступі на службу до органів внутрішніх справ України складає Присягу, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 року №382, згідно якого кожний працівник міліції клянеться завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

При прийнятті наказу від 29.08.2014 року №963 МВС України керувалося положеннями ст.ст.2, 5, 7, 12, 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», згідно яких дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни. За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно висновку службового розслідування заступник начальника Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, підполковник міліції ОСОБА_1, перебуваючи на цій посаді з 28.06.2014 року неодноразово відмовлявся від проходження поліграфу, при незаконному керівництві ОСОБА_3, підписував усі документи та здійснював загальне керівництво міськвідділом. Під час передтестової бесіди ОСОБА_1 повідомив, що його було призначено т.в.о. заступника начальника підрозділу з 25.06.2014 року наказом ГУМВС України в Донецькій області. Своє переведення до м. Краматорськ він пояснив тим, що робота в ОВС м. Донецьк, де він працював начальником Куйбишевського райвідділу на той час була фактично заблокована прихильниками «ДНР», які створювали свої незаконні органи влади і ультимативно вимагали присягнути їм. Зважаючи на викладене, багато керівників і працівників ОВС залишили м. Донецьк. Серед своїх контактів з представниками «ДНР» ОСОБА_1 назвав наступних осіб: - ОСОБА_4 (колишній оперативний працівник підрозділу БНОН Краматорського МВ, звільнений у судовому порядку за вчинення посадового злочину), який був безпосередньо пов'язаний з керівниками «ополченців», які на той час перебували у Краматорському виконкомі, контактував з діючими працівниками ОВС; - ОСОБА_5 (колишній працівник Краматорського МВ і викладач ДЮІ) на прізвисько «Стрєлок» - добре стріляв, був снайпером у збройному формуванні, що базувалося у міськвиконкомі, тренував «ополченців», регулярно бував в АР Крим. У той же час його син - ОСОБА_6 очолював слідчий відділ Краматорського МВ; - ОСОБА_7 (колишній працівник підрозділу БНОН Краматорського МВ) - очолював «Антикорупційний комітет ДНР» у м. Краматорську, впливав на призначення працівників до правоохоронних структур, контролював їх діяльність; - Заяц (колишній працівник Краматорського МВ) - співробітник «Антикорупційного комітету ДНР» у м. Краматорську; - ОСОБА_8, який був заступником начальника Донецького МУ ГУМВС в Донецькій області, на даний час - «заступник міністра внутрішніх справ» самопроголошеної ДНР. Серед своїх зв'язків з числа чільних посадовців минулої влади ОСОБА_1 назвав: - ОСОБА_9 - колишнього прокурора Донеччини та Генерального прокурора України. Зі слів ОСОБА_1, він раніше був добре знайомий з Генпрокурором, однак потрапити до нього було не так просто. Для цього доводилося використовувати дружні стосунки з його сином - ОСОБА_10, з яким ОСОБА_1 вільно і часто спілкувався, у тому числі - у київському офісі ОСОБА_10 по вул. О. Гончара; - ОСОБА_11 - колишнього Міністра внутрішніх справ України. ОСОБА_1 вказав працівників Краматорського МВ, які, за його даними, перейшли на бік «ополчення», або іншим чином допомагали сепаратистам: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26. Крім того, ОСОБА_1 повідомив, що давно знайомий з оперуповноваженим ВКР ОСОБА_27 і співробітниками карного розшуку ГУМВС у Донецькій області братами ОСОБА_28, охарактеризував їх позитивно. Фактично увесь період перебування ОСОБА_27 на посаді «народного» начальника розшуку Краматорського МВ, ОСОБА_1 підтримував з ним зв'язок. ОСОБА_1 не надав будь-якої чіткої, об'єктивної інформації стосовно злочинної діяльності ОСОБА_27, ОСОБА_29 та ОСОБА_23 Навпаки, намагався надати недостовірні дані та заплутати розслідування щодо незаконного зберігання ОСОБА_27 табельної зброї (пістолета та автомата). Так, за версією ОСОБА_1, напередодні проведення тестування на поліграфі ОСОБА_27 зайшов до нього і запитав, що робити з автоматом Калашникова та пістолетом Макарова, які були вивезені з міськвідділу і сховані у нього на дачі (точні координати дачі повідомити не зміг). На цій дачі певний період часу, нібито, проживали ОСОБА_29 та ОСОБА_23, які там залишили зброю, а ОСОБА_27 виявивши це, боявся привезти її до міськвідділу. На прохання описати дачу та надати точну її адресу ОСОБА_1 повідомив, що був там лише один раз ще у 2011 році під час якогось свята. При цьому у сам будинок не заходив а був лише в сауні. Раніше сам ОСОБА_27 пояснював цю ситуацію по-іншому. Зокрема, він заявив, що, дану зброю він потай викрав з службового кабінету ОСОБА_23 і в подальшому сховав її від «ополченців» за містом за допомогою ОСОБА_28. ОСОБА_1 також розповів, що при спілкуванні з представником «ДНР» ОСОБА_7 дізнався, що ОСОБА_23 і ОСОБА_30 («Грека») підозрюють у порушеннях «статутів ополчення» (ймовірно, це було пов'язано з їх протиправною діяльністю). За якісь «грішки» їх, начебто, мали змістити або навіть розстріляти, через що мала звільнитися посада начальника Краматорського МВ. Зі слів ОСОБА_1, це місце ОСОБА_7 запропонував зайняти йому, однак він відмовився через власні переконання. ОСОБА_1 також повідомив, що після призначення т.в.о. заступника начальника Краматорського МВ відразу ж розпорядився звільнити усіх осіб, які утримувалися у кімнаті затриманих, проте, на запитання, чи відомі йому кількість і персональний склад осіб, які утримувалися в ІТТ Краматорського МВ, ОСОБА_1 відповів негативно, вказавши, що роботою цієї спец. установи за своїми функціональними обов'язками загалом не цікавився, і пояснив, що раніше до ідеї перетворення Донбасу на автономну республіку ставився прихильно, проте на даний час її не підтримує. Під час проведення тестування на поліграфі у ОСОБА_1 відмічалися стійкі психофізіологічні реакції в організмі, які можуть свідчити про те, що він надав неповну або неправдиву інформацію щодо співпраці з сепаратистами, і подій, які трапилися у м. Краматорську в період з 12.04.2014 року по 05.07.2014 року.

Зважаючи на вищевикладене, комісія, яка проводила службове розслідування, зробила висновок про те, що (мовою оригіналу) «можна припустити, що ОСОБА_1 має розгалужені та авторитетні зв'язки у Донецькій області та за його межами, у тому числі, серед осіб, які є прихильниками місцевого сепаратизму, контактував з ними та міг з ними співпрацювати».

Відповідно до Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС від 12.03.2013 року за №230 початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення (п.5.2) та завершується датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (п.5.3).

Згідно вищевказаної Інструкції особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування (пп.6.3.1); брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування (пп.6.3.2); висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять) (пп.6.3.3); відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України (пп.6.3.4); за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України (пп.6.3.5); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України. Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення (пп.6.3.6).

Як встановлено матеріалами справи, МВС України не було надано доказів додержання вищевказаних положень Інструкції.

Як вбачається з матеріалів справи, МВС України 09.09.2014 року своїм листом за №19368/АВ на адресу Генеральної прокуратури України було направлено копію висновку службової перевірки (разом з матеріалами), проведеної за фактами неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, виявленими в ході відпрацювання зазначеного підрозділу, для прийняття рішення відповідно до законодавства України. Генеральна прокуратура України своїм листом від 17.09.2014 року за №06/1-12555-14 поінформувала МВС України про опрацювання вищевказаних матеріалів та направлення їх до прокуратури Донецької області для приєднання до кримінального провадження №0000673 від 24.07.2014 року за ч.3 ст.365 КК України щодо перевищення влади працівниками Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області та перевірки висновків службової перевірки слідчим шляхом. На виконання ухвали суду першої інстанції прокуратура Донецької області своїм листом від 15.12.2014 року за №(05)17/1/3-1003вих14 направила копію висновку службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, виявленими у ході відпрацювання зазначеного підрозділу, затвердженого Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_31 09.09.2014 року та копію написаного власноручно пояснення ОСОБА_1, яке було надано ним 25.07.2014 року інспектору управління інспекції з особового складу ДКЗ МВС України у м. Краматорську. У даному поясненні ОСОБА_1 вказав наступне: (мовою оригіналу) «До 25.07.2014 года приказом Министра Украины я исполнял обязанности начальника Куйбышевского РО Донецкого ГУ ГУ МВД Украины в Донецкой области. Согласно приказа №1274 от 24.06.2014 года я назначен временно исполняющим обязанности заместителя начальника ОСОБА_32 25.06.2014 года я прибыл в распоряжение ОСОБА_32, где доложил временно исполняющему обязанности начальнику ОСОБА_32 майору милиции ОСОБА_33 о своем прибытии. В период времени с 25.07.2014 года по 06.07.2014 года я прибыл на 8.00 в распоряжение ОСОБА_32, однако выполнять свои функциональные обязанности в полном обьеме не мог в виду систематических артиллерийских обстрелов территории города».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що у розпорядження Краматорського МВ фактично, з урахуванням дороги, прибув 28 чи 29.06.2014 року та доповів про своє прибуття виконуючому обов'язки начальника Краматорського МВ ОСОБА_34 До його функціональних обов'язків входило керівництво кадрами та фінансами, однак, у період до 06.07.2014 року він не займався цими питаннями, оскільки, майже щоденно виїздив на місця події після артилерійських обстрілів та не підписував ніяких документів. Дані обставини підтверджуються добовими зведеннями подій з 09.00 26.06.2014 року до 09.00 05.07.2014 року, які складені та підписані оперативними черговими Краматорського МВ.

ОСОБА_1 пояснив, що в цей період загальне керівництво Краматорським МВ не здійснював та не підписував ніяких документів, оскільки т.в.о. начальника Краматорського МВ був призначений ОСОБА_33 ОСОБА_1 не заперечував, що усіх вказаних у висновку службового розслідування осіб, він знає по спільній роботі в органах внутрішніх справ, про що повідомив перевіряючих, однак, давно з ними не спілкується.

Як вбачається з висновку службового розслідування, затвердженого Міністром внутрішніх справ України ОСОБА_31 09.09.2014 року, 18.06.2014 року ОСОБА_33 поїхав до ГУМВС України в Донецькій області, де був призначений т.в.о начальника Краматорського МВ, також було призначено заступником начальника - начальником міліції громадської безпеки ОСОБА_35, начальником кримінальної міліції - ОСОБА_36, начальником слідчого відділу - ОСОБА_37 19.06.2014 року вищевказані призначення оголошено особовому складу Краматорського МВ, після чого ОСОБА_23 відразу ж покинув міськвідділ та зник у невідомому напрямку. ОСОБА_6 написав рапорт на відпустку і також зник.

Представник МВС України у судовому засіданні не зміг надати докази про те, що ОСОБА_1 при незаконному керівництві ОСОБА_23 підписував усі документи та здійснював загальне керівництво міськвідділом.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази тому, що ОСОБА_1 працював на посаді т.в.о начальника Краматорського МВ при незаконному керівництві ОСОБА_23 та здійснював загальне керівництво міськвідділом. Навпаки, згідно висновку службового розслідування від 09.09.2014 року, т.в.о начальника Краматорського МВ з 18.06.2014 року був призначений ОСОБА_33 та якому ОСОБА_1 доповів про своє прибуття у розпорядження Краматорського МВ.

МВС України не надало жодного документа, який би був підписаний ОСОБА_1 під час перебування його на посаді т.в.о заступника начальника Краматорського МВ у період до 05.07.2014 року.

Представник МВС України у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 при проведенні службового розслідування особисто називав свої контакти з представниками «ДНР», пояснення його знаходяться у матеріалах кримінальної справи №0000673 від 24.07.2014 року за ч.3 ст.365 КК України щодо перевищення влади працівниками Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, однак, він не зможе їх надати. Представник МВС України у судовому засіданні наголосив, що в матеріалах справи достатньо доказів вини ОСОБА_1

Колегія суддів надаючи оцінку вищевказаному, виходить з вимог ч.1 ст.69, ч.3 ст.70 та частин 2, 6 ст.71 КАС України, а саме, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицією суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Колегія суддів враховує, що судом першої інстанції запитувались у прокуратури Донецької області докази стосовно ОСОБА_1, які знаходяться у матеріалах кримінальної справи №0000673. Такі матеріали були одержані з прокуратури Донецької області 15.12.2014 року, однак, докази, які б підтверджували обставини, викладені стосовно ОСОБА_1 у висновку службового розслідування, затвердженого Міністром внутрішніх справ ОСОБА_31 29.07.2014 року та які стали підставою для звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ в матеріалах справи, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що МВС України свої звинувачення ОСОБА_1 у скоєнні ним вчинків, що дискредитують звання працівника міліції обґрунтувало на припущеннях.

У свою чергу, колегія суддів зазначає, що судове рішення відповідно до вимог ст.159 КАС України повинно бути законним та обґрунтованим та не може бути прийняте на припущеннях.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта у апеляційній скарзі про те, що під час службового розслідування було встановлено обставини безвідповідального ставлення працівників Краматорського МВ, у тому числі і ОСОБА_1, до виконання службових обов'язків, свідомої зради інтересам служби, що виразились у сприянні та співпраці з представниками незаконно створених воєнізованих формувань та злочинних угрупувань, найманцями інших держав, які посягають на цілісність України та ведуть бойові дії на території України, оскільки, такі звинувачення не підтверджені матеріалами справи стосовно ОСОБА_1

Колегія суддів зазначає, що при звільненні ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання працівника міліції, МВС України зобов'язане було встановити, які саме вчинки були скоєні ОСОБА_1 та довести його вину. Колегія суддів критично оцінює твердження МВС України про те, що одним із доказів того, що ОСОБА_1 було скоєно вчинки, що дискредитують звання працівника міліції, є те, що фактично не припинялась робота Краматорского МВ під час окупації та працівники здійснювали свої повноваження під керівництвом самопроголошених осіб, оскільки матеріалами справи не доведено співпрацю ОСОБА_1 у скоєнні таких вчинків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних наказів МВС України в частині, яка стосується ОСОБА_1, отже, останній має бути поновлений ГУМВС України в Донецькій області на посаді заступника начальника Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно вирішено питання щодо розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та стягнення його з Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25.03.2015 року у справі №808/6108/14(ДО/808/118/14) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлений 21.09.2015 року.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук