Справа № 22-а-14931/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Коцюрби О.П.

розглянула в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в м. Славутич на постанову Славутицького міського суду Київської області від 04 серпня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в м. Славутич про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» ,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної державної допомоги неправомірною, зобовязати відповідача здійснити нарахування їй, як дитині війни, та виплатити недоплачену суму допомоги до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яка передбачена ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» з січня 2006 року по 2008 рік в розмірі 4471 грн. 20 коп.

Постановою Славутицького міського суду Київської області від 04 серпня 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру належних виплат ОСОБА_2 як дитині війни відповідно до ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни». Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсійного забезпечення ОСОБА_2 відповідно до ст..6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року по грудень 2008 року.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду в м. Славутич просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та, перевіривши наведені в скарзі доводи, а також правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 202 КАС України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції позивач відноситься до категорії "діти війни".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена у наступній редакції: "Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни".

22 травня 2008 року рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 були визнані неконституційними положення пункту 41 розділу II Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, спірні відносини з 22 травня 2008 року регулюються відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в редакції закону, яка діяла до 01.01.2008 року.

Станом на 22 травня 2008 року розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування" і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування".

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дізнався про порушення своїх прав з моменту отримання листа УПФУ в м. Славутич про відмову здійснити перерахунок пенсії, а до суду позивач звернулась 04 червня 2009 року., тобто в межах річного строку звернення до адміністративного суду з моменту, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк. Згідно з ст.100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Оскільки позивач звернулась до суду 04 червня 2009 року, тому позов підлягає задоволенню в межах річного строку на звернення до суду з 04 червня 2008 року.

Однак погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може та приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду.

Керуючись ст. ст. 198,201,202,207 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду в м. Славутич задовольнити частково.

Постанову Славутицького міського суду Київської області від 04 серпня 2009 року в частині зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_2 надбавку до її пенсії змінити починаючи з «22 травня 2008 року» на починаючи з «04 червня 2008 року».

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ч. 5 ст. 254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: М.А. Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

ОСОБА_3