Справа № 2-а-71/2010
Суддя: Гнип О. І.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-84/2010р.
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

м. Семенівка 24 вересня 2010 року

Суддя Семенівського районного суду Чернігівської області Гнип О. І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області про визнання рішення недійсним та нечинним, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2010 року позивач, ОСОБА_1, подала до суду позовну заяву, до відповідача, виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області, у якій просила: 1. визнати недійсним та нечинним рішення виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області від 29 вересня 1998 року № 136 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,14 гектара по вулиці Жовтневій, 3, в місті Семенівка Чернігівської області ОСОБА_2; 2. скасувати рішення виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області від 29 вересня 1998 року № 136 щодо передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,14 гектара ОСОБА_2, яка знаходиться за адресою: вулиця Жовтнева, 3, в м. Семенівка Чернігівської області.

Зазначена позовна заява ухвалою судді Семенівського районного суду Чернігівської області від 03 вересня 2010 року залишалася без руху з наданням позивачеві строку на усунення недоліків позовної заяви до 23 вересня 2010 року шляхом подання до Семенівського районного суду Чернігівської області заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропущення указаного строку.

21 вересня 2010 року заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивачем до суду була подана. Ця заява позивачем умотивована тим, що про порушення своїх прав вона дізналася тільки в травні 2010 року, що підтверджується, на думку позивача, заявою до Семенівського міського голови Чернігівської області від 31 травня 2010 року. Крім того, до прийняття Конституційним Судом України Рішення від 01 квітня 2010 року № 10 рп/2010 позови про визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування в сфері земельних відносин розглядалися судами у порядку цивільного судочинства. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 268 Цивільного кодексу України позовна давність не поширювалась на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акту органів місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право. Частиною 3 ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Дослідивши відомості заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом з даними матеріалів позовної заяви, слід прийти до висновку про те, що заява позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволенню не підлягає, а сама позовна заява має бути залишена без розгляду за наступних обставин.

Між позивачем ОСОБА_1 та сусідкою ОСОБА_2 існує спір щодо меж суміжних земельних ділянок, який внаслідок звернень позивача у травні 2010 року безуспішно намагалася врегулювати Семенівська міська рада Чернігівської області шляхом визначення межі для встановлення огорожі, проте така межа позивача категорично не влаштовує.

Позивач повинна була дізнатися про порушення свого права сусідкою, а згодом і про існування оскаржуваного рішення виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області від 29 вересня 1998 року, не пізніше 1998 року, тобто з того моменту, коли вона підписала з ОСОБА_2 акт про погодження меж земельних ділянок (за даними позовної заяви влітку 1998 року), що слугував підґрунтям для прийняття органом місцевого самоврядування згаданого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як убачається з вищезазначених даних, позивач пропустила вказаний шестимісячний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права, позаяк оскаржує у судовому порядку рішення органу місцевого самоврядування, прийняте 29 вересня 1998 року, про яке вона повинна була дізнатися ще в 1998 році, а з позовною заявою звернулася до адміністративного суду тільки 02 вересня 2010 року.

Доводи позивача про попередній законодавчий порядок розгляду земельних спорів фізичних осіб з органом місцевого самоврядування як субєктом владних повноважень, повязаних з оскарженням його рішень, не спростовують чинності на даний час у контексті позовної заяви та зазначеного Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2010 від 01 квітня 2010 року вищенаведених положень ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України про строк звернення до адміністративного суду, які мають у даному випадку застосовуватися судом, оскільки відповідно до правил ч. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (тобто у ситуації, що аналізується, застосовується той закон, який чинний на час вирішення питання про можливість відкриття провадження в адміністративній справі).

Отже, позивач у поданих до суду документах суттєвих підстав для поновлення зазначеного строку звернення до суду не навела.

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постановлення цієї ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, не перешкоджає позивачеві у праві звернутися до суду у порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України) за вирішенням виниклого спору щодо меж земельних ділянок внаслідок не врегулювання такого спору органом місцевого самоврядування (ч. 5 ст. 158 Земельного кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 100, 107 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду та у поновленні такого строку через відсутність підстав відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Семенівської міської ради Чернігівської області про визнання рішення недійсним та нечинним, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, внаслідок пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду і відсутності підстав для поновлення цього строку залишити без розгляду.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачеві разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку її апеляційного оскарження. У разі подання в цей строк апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала адміністративний позов, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О. І. Гнип