Справа № 826/9876/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 серпня 2015 року № 826/9876/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шулежка В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про звільнення майна з-під арешту та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі - ПАТ «Універсал Банк», позивач) до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (надалі - ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, відповідач), за участю третьої особи - публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (надалі - ПАТ «Державний ощадний банк України», третя особа) про звільнення з-під арешту №2442294, зареєстрованого в Реєстрі речових прав на об'єкти нерухомого майна, групу нежилих приміщень АДРЕСА_1, накладеного постановою ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві 03.09.2013р. (ВП №36695476); зобов'язання ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві зняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешт майна - групи нежилих приміщень АДРЕСА_1, зареєстрованого в Реєстрі речових прав на об'єкти нерухомого майна.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що накладенням арешту порушені права ПАТ «Універсал Банк» як власника майна, оскільки арештована група нежилих приміщень на час накладення арешту знаходилась в іпотеці ПАТ «Універсал Банк», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Окрім того, позивач зазначає, що зазначений об'єкт обтяження вибув з власності боржника щодо якого відкрите виконавче провадження №36695476 і був реалізований з прилюдних торгів та придбаний ПАТ «Універсал Банк» на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав до суду матеріали виконавчого провадження.

Уповноважений представник третьої особи у судове засідання не прибув, письмових пояснень щодо заявлених позовних вимог суду не надав.

Відповідно до вимог частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали судом встановлено наступне.

Арештована група нежилих приміщень АДРЕСА_1 знаходиться в іпотеці ПАТ «Універсал Банк», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема, 26.07.2007р. внесено відповідний запис про іпотеку №5124573 та запис про заборону на нерухоме майно №5124147.

У зв'язку із невиконанням боржником - ОСОБА_1 своїх зобов'язань, на предмет іпотеки звернуто стягнення і нерухоме майно реалізоване з прилюдних торгів в порядку виконавчого провадження.

Так, згідно акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 22.06.2012р. зазначений об'єкт обтяження вибув з власності боржника щодо якого відкрите виконавче провадження №36695476 та придбаний на прилюдних торгах ПАТ «Універсал Банк»

В подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Башлай Д.І. видано Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 12.07.2012р.

Позивач для реєстрації свого права власності звернувся до Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві, проте рішенням від 26.12.2013р. йому відмовлено у державній реєстрації права власності у зв'язку з тим, що заяву подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна.

Зокрема, позивачу стало відомо, що 03.09.2013 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві ОСОБА_3 винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження, а саме на групу нежилих приміщень АДРЕСА_1, у зв'язку з чим, 11.09.2013 року внесено відповідний запис про арешт майна під №2442294 у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Позивач звернувся із заявою від 12.02.2014р. до начальника ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, накладеного постановою від 03.09.2013р. ВП №36695476.

Листом від 25.02.2014р. відповідач повідомив ПАТ «Універсал Банк», що для вирішення питання щодо зняття арешту необхідно надати належним чином завірені копії акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів.

Позивач повторно звернувся до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві заявою від 12.03.2014р. про звільнення майна з-під арешту, накладеного постановою від 03.09.2013р. ВП №36695476 та надав копії необхідних документів.

Позивач зазначає суду, що на час розгляду справи по суті він не отримував відповідь від ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві щодо розгляду зазначеної заяви по суті.

В той же час, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, наданих відповідачем до суду, постановою державного виконавця від 07.04.2014р. звільнено з-під арешту майно, а саме нежилі приміщення АДРЕСА_1.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (далі - державні виконавці).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно положень ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003р. №898-ІV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно ст. 45 Закону України «Про іпотеку» за результатами проведення прилюдних торгів і продажу предмета іпотеки складається протокол, який підписується уповноваженим представником організатора прилюдних торгів та покупцем предмета іпотеки.

У протоколі зазначаються: опис придбаного покупцем предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки; ціна продажу предмета іпотеки; інформація про покупця предмета іпотеки; день, до якого покупець повинен повністю сплатити ціну продажу предмета іпотеки; банківський рахунок органу державної виконавчої служби для переказу покупцем ціни продажу предмета іпотеки.

Згідно ст. 46 Закону України «Про іпотеку» переможець прилюдних торгів протягом десяти робочих днів з дня підписання протоколу перераховує кошти за придбане на торгах майно на зазначений у протоколі банківський рахунок органу державної виконавчої служби.

Гарантійний внесок, сплачений покупцем до початку прилюдних торгів, зараховується до ціни продажу. Іншим учасникам внесена сума повертається протягом трьох робочих днів з дня закінчення прилюдних торгів. Гарантійний внесок також підлягає поверненню, якщо торги не відбулися.

Якщо покупець не внесе всієї належної до сплати суми в десятиденний строк, гарантійний внесок йому не повертається, а наступний учасник, що запропонував найвищу ціну, не нижчу за початкову ціну продажу, оголошується переможцем прилюдних торгів. За його відсутності або відмови прилюдні торги оголошуються такими, що не відбулися. Гарантійний внесок не повертається також учаснику торгів, який став переможцем торгів, але відмовився підписати протокол.

Відповідно до статті 47 вказаного Закону протягом п'яти робочих днів з дня надходження платежу від покупця предмета іпотеки спеціалізована організація надсилає державному виконавцю повідомлення про здійснення такої оплати разом з документами, що підтверджують реалізацію предмета іпотеки відповідно до цього Закону. На вимогу державного виконавця для перевірки дотримання порядку проведення прилюдних торгів спеціалізована організація зобов'язана подати державному виконавцю повну та достовірну інформацію і документи, що стосуються організації і проведення торгів.

Протягом п'яти робочих днів з дня отримання державним виконавцем повідомлення та документів, визначених частиною першою цієї статті, державний виконавець складає акт про реалізацію предмета іпотеки, в якому зазначаються: назва виконавчого документа, на підставі якого здійснено реалізацію предмета іпотеки, його номер та дата видачі, найменування органу (посадової особи), який видав документ; відомості про іпотекодержателя та іпотекодавця; стисла характеристика та місцезнаходження предмета іпотеки; назва спеціалізованої організації, яка проводила прилюдні торги, дата та місце їх проведення; відомості про покупця; початкова ціна предмета іпотеки та ціна продажу; сума коштів, перерахована спеціалізованій організації за придбаний предмет іпотеки, та дата їх перерахування; відомості про те, що прилюдні торги відбулися з дотриманням вимог цього Закону.

Акт про реалізацію предмета іпотеки підписується державним виконавцем, затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, скріплюється печаткою цього органу та не пізніше наступного дня надсилається до спеціалізованої організації, яка проводила прилюдні торги.

Реалізація арештованого державними виконавцями нерухомого майна здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999р. №68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999р. за №745/4038 (із змінами).

Відповідно до п. 6 Тимчасового положення, після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби.

У разі реалізації предмета іпотеки в акті про проведені прилюдні торги відомості зазначаються з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Нива -В.Ш.» у відповідності до вимог чинного законодавства складено протокол проведення прилюдних торгів №1012052/9 від 19.03.2012р., згідно якого переможцем зазначених торгів визнано ПАТ «Універсал Банк» та Державною виконавчою службою складено акт про реалізацію предмета іпотеки №88/137/485/5 від 22.06.2012р.

Згідно ппп. 4.5.14. Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802 після реалізації арештованого майна чи його передачі стягувачу в рахунок погашення боргу всі арешти та заборони з такого майна знімаються не пізніше наступного робочого дня після його передачі новому власнику.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначений об'єкт обтяження вибув з власності боржника - ОСОБА_1, щодо якого відкрите виконавче провадження №36695476, і був реалізований з прилюдних торгів та придбаний ПАТ «Універсал Банк» на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 12.07.2012р.

В той же час, державним виконавцем арешт на майно накладено 03.09.2013р., тобто після вибуття майна з власності боржника та переходу права власності до ПАТ «Універсал Банк».

Судом встановлено, що державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві постановою від 07.04.2014р. ВП №36695476 звільнено з-під арешту майно, а саме нежилі приміщення АДРЕСА_1.

У п. 3 вказаної постанови зазначено, що її копія направляється на виконання органу (установі), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання, та сторонам.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення постанови про звільнення майна з-під арешту та подання відповідної заяви до органів державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Як вбачається з матеріалів справи, державним реєстратором арешт з майна не знято, відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесено.

Враховуючи зазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем не в повному обсязі виконано покладені на нього чинним законодавством обов'язки та не вчинено усі необхідні дії для зняття арешту із зазначеного нерухомого майна, зокрема, винесено відповідну постанову про зняття арешту, але не подано відповідну заяву до органів державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Проте, позовні вимоги про зобов'язання відповідача вчинити зазначені дії в даному адміністративному позові суду не заявлялися.

Окрім того, правомірність дій Реєстраційної служби щодо непроведення державної реєстрації припинення арешту на нежитлові приміщення не є предметом розгляду в даній адміністративній справі.

Таким чином суд вважає, що позивач обрав неналежний спосіб захисту свого порушеного права, а отже, позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене, оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог і відсутність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодування судового збору позивачу не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко