Справа № 826/6451/15
Суддя: Бужак Н.П.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6451/15 Головуючий у 1-й інстанції:Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Бужак Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н.П,

суддів: Твердохліб В.А., Троян Н.М.,

за участю секретаря: Савін І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хрещатий Яр» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хрещатий Яр» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хрещатий Яр» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.03.2013 року № та №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нову про задоволення позовних вимог повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з»явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Хрещатий Яр» щодо підтвердження фінансово - господарських операцій по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лоу Консалт», Товариством з обмеженою відповідальністю «Різано Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Дормашавто» за період 01.10.2009 року по 30.09.2012 року.

За наслідками перевірки Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складено акт від 22.02.2013 року №526/22-90-19242438 у якому встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Хрещатий Яр» вимог чинного законодавства, а саме: підпунктів 7.2.1, 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 48 614,00 грн.; підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 11.2.1 пункту 11.2 статті 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства», що призвело до заниження податку на прибуток на суму 69 425,00 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.03.2013 року №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 60 768,00 грн., у тому числі: 48 614,00 грн. - основний платіж, 12 154,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції та №, яким позивачеві визначено грошове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 86 781,00 грн., у тому числі: 69 425,00 грн. - основний платіж, 17 356,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.11.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хрещатий Яр» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Різано Трейд» (продавець) укладено договір №15, відповідно до якого продавець продає, а покупець придбає товар у кількості, по ціні і в строки, встановлені протоколом, який є невід'ємною частиною цього договору з моменту його підписання сторонами.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано первинні документи, а саме: договір від 02.11.2009 року №15; накладні від 07.06.2010 року №070602, від 12.05.2010 року №120504, від 07.04.2010 року №070401,від 04.03.2010 року № 040301, від 10.02.2010 року №100202, від 26.01.2010 року №260103, від 12.01.2010 року №120102, від 10.12.2009 року №024112, від 10.11.2009 року №016111 та податкові накладні за відповідні періоди.

Проте, позивачем не надано визначених договором від 02.11.2009 року №15 документів на підтвердження господарських відносин з ТОВ «Різано Трейд», а саме: протоколу, який є невід'ємною частиною даного договору; графіку-поставок; товарно-транспортних накладних, платіжних доручень.

01 грудня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хрещатий Яр» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лоу Консалт» (виконавець) укладено договір №16, відповідно до якого, виконавець зобов'язується по завданню замовнику представляти юридичні послуги в порядку та на умовах цього договору.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору позивачем надано договір від 01.12.2009 року №16, податкові накладні від 31.12.2009 року, від 29.01.2010 року, від 26.02.2010 року, від 31.03.2010 року, від 30.04.2010 року, від 31.05.2010 року, від 07.06.2010 року, від 05.07.2010 року та акти .

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хрещатий Яр» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дормашавто» (перевізник) укладено договір від 01.07.2010 року №20, відповідно до якого, цей договір встановлює порядок взаємовідносин, які виникають при організації і виконанню робіт по перевезення вантажів, завантажувальних - розвантажувальних робіт по місту Київ, Київській області, міжміському сполученні та розрахунках цих перевезень між перевізником та замовником.

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору, позивачем надано первинні документи, а саме: договір від 01.07.2010 року №20, податкові накладні від 31.08.2010 року та від 30.07.2010 року, а також акти.

Надаючи правову оцінку відносинам що склалися між сторонами, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями чи іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього Закону.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства» до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємства», чинного на час виникнення спірних правовідносин, не включаються до складу валових витрат витрати на: виплату винагород або інших видів заохочень пов'язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, надані позивачем ТОВ «Хрещатий Яр» первинні документи, а саме: накладні, податкові накладні, містять дефектність через неможливість ідентифікувати осіб, що їх підписали з огляду на відсутність ініціалів цих осіб, їх посади, відсутня інформація щодо довіреностей.

Крім того, з актів не вбачається, які саме послуги надавались замовнику, їх обсяг та конкретизація.

Також позивачем не надано товарно-транспортних накладних, заявок на перевезення. З податкових накладних та актів неможливо встановити які саме транспортні послуги надавались контрагентом позивача, яким сполученням, обсяг перевезень, час перевезень. Відсутні докази щодо наявності у контрагента позивача відповідних дозволів на перевезення, технічних можливостей.

В ході апеляційного розгляду справи апелянтом також не було надано жодних документів на підтвердження викладених в апеляційній скарзі доводів, а також на підтвердження факту господарської діяльності позивача з його контрагентами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, та не можуть бути підставою для скасування постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 липня 2015 року.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хрещатий Яр» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Бужак Н.П.

Судді: Твердохліб В.А.

Троян Н.М.

Повний текст виготовлено: 16 вересня 2015 року.

Головуючий суддя Бужак Н.П.

Судді: Троян Н.М.

Твердохліб В.А.