Справа № 2а-12076/09/2670
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2010-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

12 січня 2010 року 17:06 № 2а-12076/09/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючої судді Власенкової О.О., суддів Вєкуа Н.Г., Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Чернишевій О.В. вирішив адміністративну справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк "Інтербанк" (далі - позивач, ВАТ КБ "Інтербанк")
до відповідача Національного банку України (далі - відповідач)

проскасування рішення від 10 вересня 2009 року № 516
за участю представників сторін:

від позивача: Базиленко О.А. (довіреність);

від відповідача: Діденко І.В. (довіреність)

Обставини справи:

Позивач -ВАТ КБ «Інтербанк»звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до відповідача -Національного банку України, в якому просить скасувати рішення Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України від 10 вересня 2009 року № 516 «Про накладення штрафу за порушення Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Інтербанк»нормативно-правових актів Національного банку України».

Оскаржуваним рішенням на позивача накладено штраф у розмірі 3 605,00 грн., що становить 0,01 відсотка від суми зареєстрованого статутного фонду ВАТ КБ «Інтербанк»як за перше порушення протягом року за подання недостовірної інформації.

Позивач вважає зазначене рішення необґрунтованим, оскільки ще до початку проведення позапланової перевірки надав відповідачу витребувану ним інформацію. Крім того, позапланова перевірка проводилася відповідачем з 13 по 17 липня 2009 року, тоді як запити щодо надання інформації направлялися до позивача 11 червня та 10 липня 2009 року без повідомлення про проведення позапланової перевірки. Водночас стверджує про неадекватність вжитих до нього заходів впливу вчиненому порушенню.

Представник відповідача проти позову заперечив, стверджуючи, що оскаржуване рішення є обґрунтованим, прийняте в межах повноважень, у спосіб та в порядку, визначені законодавством.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України в судовому засіданні 12 січня 2010 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків Національного банку України від 10 вересня 2009 року № 516 «Про накладення штрафу за порушення Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Інтербанк»нормативно-правових актів Національного банку України»на позивача накладено штраф у розмірі 3 605,00 грн., що становить 0,01 відсотка від суми зареєстрованого статутного фонду ВАТ КБ «Інтербанк»як за перше порушення протягом календарного року за подання недостовірної інформації. Статутний капітал ВАТ КБ «Інтербанк»- 36 050 000,00 грн.

Винесенню оскаржуваного рішення передувало таке.

Листом від 11 червня 2009 року № 09-106/12237 за посередництвом електронної пошти Головне управління НБУ по м.Києву і Київській області (далі -НБУ) витребувало від позивача в строк до 16 червня 2009 року низку документів з метою перевірки дотримання вимог валютного законодавства.

Документи витребовувались у зв'язку із проведенням НБУ на підставі звернення Державної податкової адміністрації України від 29 травня 2009 року № 6380/5/26-3616 невиїзної перевірки з питань дотриманням позивачем вимог валютного законодавства.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, перевірка позивача проводилась у період з 13 по 17 липня 2009 року.

Листом від 16 червня 2009 року № 833/287 позивач направив на адресу відповідача копії витребуваних документів, зазначивши про відсутність окремих з них у зв'язку з їх вилученням працівниками податкової міліції під час обшуку 13 травня 2009 року, серед яких:

- копія договору від 21 березня 2008 року № UA4/08-K, укладеного між ТОВ «ТД «Буд Трейд»та нерезидентом WORLD WIDE LLP»;

- копія договору від 29 липня 2008 року № 12-390, укладеного між ТОВ «СРН «Альянс»та нерезидентом LEY WORLD WIDE LLP»;

З інформації, наданої Державною податковою адміністрацією України, НБУ стало відомо, що договір від 21 березня 2008 року № UA4/08-К, укладений між ТОВ «ТД «БудТрейд»і нерезидентом Wide LLP», та договір від 29 липня 2008 року № 12-390, укладений між ТОВ «СРН Альянс»і нерезидентом Word Wide LLP»під час проведення обшуку в приміщенні ВАТ КБ «Інтербанк»працівниками податкової міліції у позивача не вилучалися. З огляду на викладене НБУ листом від 10 липня 2009 року № 09-106/14539 за посередництвом електронної пошти повторно витребувало від позивача до 12 години 13 липня 2009 року вищевказані договори, які не були надані на попередній запит.

Листом від 13 липня 2009 року № 951/317 позивач надіслав на адресу НБУ копії повторно витребуваних документів, а також копію протоколу обшуку від 13 травня 2009 року працівниками СВ ПМ ДПА у Чернігівській області в приміщенні ВАТ КБ "Інтербанк".

Із згаданого протоколу обшуку вбачається, що 13 травня 2009 року працівниками СВ ПМ ДПА в Чернігівській області проведено обшук приміщення ВАТ КБ «Інтербанк»за адресою: м.Київ, вул.Вадима Гетьмана, 27, під час якого вилучено документи, перелік яких міститься в додатках до протоколу обшуку. У згаданому переліку відсутня інформація про вилучення вищевказаних договорів, які повторно витребовувались від позивача.

Листом від 17 липня 2009 року № 09-106/15133 за посередництвом електронної пошти НБУ в строк до 20 липня 2009 року витребував пояснення щодо обставин та причин надання недостовірної інформації про вилучення витребуваних документів під час обшуку.

Листом від 20 липня 2009 року № 982 за посередництвом електронної пошти позивач надіслав на адресу НБУ витребувані пояснення, відповідно до яких під час обшуку 13 травня 2009 року працівниками податкової міліції порушено порядок розміщення документів у банку, що унеможливило їх своєчасне виявлення та надання.

Сторони у справі не заперечували щодо направлення та отримання одна одній копій зазначених листів, в тому числі засобами електронного зв'язку.

Свідок ОСОБА_3 -співробітник ВАТ КБ «Інтербанк», що готувала документи на запити НБУ, допитана судом за ініціативою позивача підтвердила факт порушення працівниками податкової міліції порядку розміщення документів у ВАТ КБ «Інтербанк», у зв'язку з чим витребувані відповідачем документи тривалий час вважались вилученим під час обшуку. Впорядкування документів після обшуку потребувало тривалого часу для їх впорядкування. Після того, як документи були відшукані, вони були направлені на адресу відповідача.

Розглянувши спір по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, що обґрунтовується таким.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про Національний банк України»до системи Національного банку входять, зокрема, центральний апарат, філії (територіальні управління).

Таким чином, Головне управління НБУ по м.Києву і Київській області є територіальним управлінням Національного банку України.

Відповідно до положень статті 44 Закону України «Про Національний банк України»Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль.

До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та контролю, визначеної статтею 44 названого Закону, належить, зокрема: видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій; здійснення контролю, у тому числі шляхом здійснення планових і позапланових перевірок, за діяльністю банків, юридичних та фізичних осіб (резидентів та нерезидентів), які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій, в частині дотримання ними валютного законодавства; застосовування мір відповідальності до банків, юридичних та фізичних осіб (резидентів та нерезидентів) за порушення правил валютного регулювання і валютного контролю.

Статтею 56 Закону України «Про Національний банк України»встановлено, що нормативно-правові акти Національного банку України з питань, віднесених до його повноважень, є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України «Про Національний банк України»для здійснення своїх функцій Національний банк України має право безоплатно одержувати від банків, банківських об'єднань та юридичних осіб, які отримали ліцензію Національного банку України на здійснення окремих банківських операцій, а також від осіб, стосовно яких Національний банк здійснює наглядову діяльність відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформацію про їх діяльність та пояснення стосовно отриманої інформації і проведених операцій.

Постановою Національного банку України від 21 вересня 2007 року № 338 затверджено Положення про порядок проведення виїзних, невиїзних (камеральних) перевірок щодо дотримання банками, іншими фінансовими установами, національним оператором поштового зв'язку вимог валютного законодавства України та перевірок пунктів обміну іноземної валюти на території України (далі -Положення № 338).

Згідно з пунктом 1.3 Положення № 338 перевірки банків і фінансових установ щодо дотримання ними вимог валютного законодавства України проводять уповноважені працівники Департаменту валютного контролю та ліцензування, структурних підрозділів територіальних управлінь Національного банку, на які покладені функції валютного контролю, з метою дотримання банками та фінансовими установами валютного законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку. До перевірок належать виїзні та невиїзні (камеральні) перевірки.

Невиїзними (камеральними) перевірками - є позапланові перевірки, які проводяться уповноваженими працівниками в приміщеннях Департаменту і валютних підрозділів на підставі даних статистичної звітності та/або інших документів. Зазначені перевірки проводяться відповідно до вимог цієї глави, пунктів 2.2, 2.4, 2.6 - 2.8, 2.10, 2.15 глави 2, пунктів 3.1, 3.10 глави 3, пунктів 4.1 - 4.3, 4.8, 4.10, 4.11 глави 4, глави 6, пунктів 7.1 - 7.4, 7.10, 7.11 глави 7, глави 8 цього Положення.

Згідно з пунктом 2.2 Положення № 338 невиїзні перевірки проводять уповноважені працівники за наявності обґрунтованих підстав, до яких належать: звернення органів валютного контролю, інших державних контрольних і правоохоронних органів на підставі результатів здійснених ними перевірок, наявних у них заяв, скарг та іншої інформації, що можуть свідчити про порушення валютного законодавства, а також звернення цих органів за матеріалами, отриманими в результаті здійснення оперативно-розшукової діяльності, за фактами порушення кримінальних справ та провадження в справах про адміністративне правопорушення.

Обсяг документів та їх вигляд (оригінали або копії), що запитуються для проведення виїзної або невиїзної перевірки, визначає керівник робочої групи (уповноважений працівник) з урахуванням обсягу валютних операцій, які проводив банк (фінансова установа) протягом періоду, що перевіряється, завдань виїзної або невиїзної перевірки, методу (комплексного або за окремими питаннями) та порядку (суцільного або вибіркового) перевірки (пункт 3.10 Положення № 338).

Пунктом 6.1 Положення № 338 визначено, що невиїзна перевірка призначається за письмовим або усним дорученням керівника невиїзної перевірки або керівництва Національного банку.

Аналіз викладених положень законодавства в сукупності зі встановленими судом обставинами дає підстави дійти висновку про те, що перевірка позивача щодо дотримання валютного законодавства у період з 13 по 17 липня 2009 року проводилась НБУ у порядку та з підстав, визначених Положенням № 338.

При цьому суд погоджується з доводами відповідача про відсутність у НБУ обов'язку при направленні запитів про надання документів у зв'язку з проведенням невиїзної перевірки повідомляти позивача про прийняття рішення про проведення перевірки та строків її проведення.

Право НБУ витребовувати необхідні документи з метою проведення перевірки позивачем не заперечувалось.

Надання позивачем листом від 16 червня 2009 року № 833/287 недостовірної інформації про відсутність витребуваних НБУ документів є порушенням нормативно-правових актів Національного банку України та є підставою для застосування до порушника заходів впливу.

Суд вважає обґрунтованим застосування відповідачем до позивача заходів впливу за порушення банківського законодавства у вигляді накладення штрафу в розмірі 3 605,00 грн., що складає 0,01 відсотка від суми зареєстрованого статутного фонду ВАТ КБ «Інтербанк».

Статтею 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність»визначено, що у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку відповідно до вказаного Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку або здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, Національний банк адекватно вчиненому порушенню має право застосувати заходи впливу, до яких відносяться, зокрема, видання розпорядження щодо накладення штрафів на банки.

Порядок застосування заходів впливу, передбачених цим Законом, а також розмір фінансових санкцій, що застосовуються до банків та інших юридичних осіб, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку, встановлюються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку (частина друга статті 74).

Національний банк України самостійно визначає захід впливу, який застосовується за порушення банківського законодавства.

Відповідно до пункту 7.11 глави 7 Положення № 338 відповідальність за повноту та достовірність поданих для виїзної або невиїзної перевірки документів несе банк (фінансова установа), що перевірявся.

Згідно з пунктом 1.3 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення, затвердженого постановою Національного банку України від 28 серпня 2001 року № 369 (далі -Положення № 369), заходи впливу застосовуються Національним банком на підставі, зокрема: результатів аналізу дотримання банками вимог банківського законодавства з використанням статистичної звітності, щомісячних і щоденних балансів тощо; результатів перевірок дотримання банками валютного законодавства, здійснених уповноваженими працівниками Національного банку, що містять виявлені порушення банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку або здійснення ризикових операцій, які загрожують інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Пунктом 1.5 Положення № 369 передбачено, що заходи впливу, що застосовуються Національним банком України до банків, мають бути адекватними конкретним порушенням, які ними були допущені.

Вибір адекватних заходів впливу, які застосовуються до банків відповідно до банківського законодавства та цього Положення, має здійснюватися з урахуванням, зокрема, характеру допущених банком порушень; причин, які зумовили виникнення виявлених порушень.

Згідно з пунктом 7.1 Положення № 369 Національний банк України має право накладати на банки штрафи в розмірі не більше ніж один відсоток від суми зареєстрованого статутного фонду в разі допущення ними порушень, зокрема, подання недостовірної інформації та звітності, що встановлені нормативно-правовими актами Національного банку, а також неподання або несвоєчасне їх подання.

Суд вважає заходи впливу, застосовані до позивача, а саме накладення штрафу у розмірі 3 605,00 грн., що складає 1 % від суми зареєстрованого статутного фонду ВАТ КБ «Інтербанк», адекватними вчиненому ним порушенню. При цьому судом взято до уваги те, що в розпорядженні позивача знаходився протокол обшуку, зі змісту якого позивач зобов'язаний був знати про те, що витребувані документи не вилучались працівниками податкової міліції під час обшуку, окрім того, віднайшовши документи позивач самостійно не повідомив про це НБУ та не направив до нього витребувані документи. Запитувані документи направлено лише після звернення НБУ з повторним запитом про надання документів.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, є обґрунтованим, розсудливим та відповідає іншим критеріям, на відповідність яких відповідно до статті 2 КАС України здійснював його перевірку суд.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова відповідно до частини 1 статті 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча суддя Власенкова О.О.

судді Вєкуа Н.Г.

Каракашьян С.К.

Повний тест постанови складено та підписано 21 січня 2010 року.