Справа № 810/2445/15
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2445/15 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

10 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Шурка О.І., секретаря Чепурко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаврилівський торговий комплекс" на Ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаврилівський торговий комплекс" до Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фінансової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування Рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою про залишення позовної заяви без розгляду Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, судове рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

02 червня 2015 року Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати Рішення Відповідача «Про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість» від 03 грудня 2013 року №51/15-229.

В адміністративному позові Позивачем зазначено, що про порушення своїх прав він дізнався 17 грудня 2013 року з Листа Відповідача «Про анулювання платника ПДВ» від 03.12.2013 року №1914/10/15-202/501 та оскарженого ним Рішення Відповідача, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 12, 13).

Відповідно до частини першої ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин першої, другої ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала; позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

А згідно з п. 9 частини першої ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до п. 56.18. ст. 56 Податкового кодексу України, в чинній на час прийняття оскарженого Позивачем Рішення Відповідача редакції, зокрема з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

А згідно з п. 10 розділу І Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо обліку та реєстрації платників податків та удосконалення деяких положень» від 24.10.2013 року №657-VII (надалі - Закон №657-VII), який набрав чинності 1 січня 2014 року, в абзаці першому п. 56.18. ст. 56 слова "про нарахування грошового зобов'язання" виключено.

Статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов'язань, які становлять 1095 днів. Тобто з 1 січня 2014 року строк звернення платників податків до адміністративного суду з позовом про оскарження будь-якого рішення контролюючого органу становить 1095 днів.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як вбачається з п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року №1-рп/99, зокрема в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

А згідно з п. 1 резолютивної частини зазначеного Рішення, положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Відповідно зміст суб'єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Отже, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене, тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Таким чином, тривалість строку звернення до суду не змінюється в разі подальших змін законодавства, яке регулює відповідні відносини. Тому строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку. Тобто, тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред'явлено позов.

Якщо право на звернення з позовом про оскарження рішення контролюючого органу виникло у платника податків до 1 січня 2014 року, то строк звернення до адміністративного суду для такої особи (незалежно від того, коли було пред'явлено позов, - до 1 січня 2014 року чи після цієї дати) становить 6 місяців, безвідносно до того, що з 1 січня 2014 року Законом №657-VII збільшено тривалість строку звернення до суду для оскарження рішень контролюючих органів. Натомість, якщо право на звернення до адміністративного суду виникло починаючи з 1 січня 2014 року, тривалість відповідного строку становить 1095 днів.

Зазначене вище збігається з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною зокрема у його Листі від 05 липня 2011 року №945/11/13-11.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення Позивача з даним адміністративним позовом до адміністративного суду поважними.

Згідно зі ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 199, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаврилівський торговий комплекс" залишити без задоволення, а Ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду Київського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 10.09.2015 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.