Справа № 2-а-1666/10
Суддя: Толстой О. О.
Дата ухвалення: 2010-12-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-1666/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2010 року м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Толстой О.О. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області (далі - УПФУ) про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання бездіяльності незаконною, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що вона відноситься до категорії дітей війни і згідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати УПФУ здійснюються не у відповідності із цим Законом, просила визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо невиплати їй підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 цього Закону за період з 15.12.2010 р. по теперішній час, а також зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та виплатити недоплачене підвищення до пенсії з 15.12.2010 р. по день винесення рішення суду, а також судові витрати. Крім того, просила поновити пропущений строк звернення до суду.

В своїх письмових запереченнях на позов УПФУ позов не визнало з посиланням на відсутність у нього коштів на ці виплати та на законодавчу невизначеність механізму вирахування розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», не підлягає застосуванню в силу ч. З цієї стані. Вказувало і на порушення строків звернення до суду.

Позаяк предметом позову є нарахування та виплата підвищення до пенсії, в силу п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Вивчення матеріалів справи та оцінка повідомлених сторонами обставин, є підставою для висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в УПФУ, має статус дитини війни у розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 цього Закону в редакції від 18.11.2004 р.(далі - Закон № 2195-ІУ), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таке підвищення до пенсії в період заявлених позовних вимог позивачка отримувала щомісячно у розмірі, встановленому п. 8 постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Постановою Путивльського районного суду від 14.12.2009 р. відповідача зобовязано нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком по 14.12.2009 р.

Разом з тим, протягом заявлених позовних вимог дія ст. 6 Закону № 2195-ІУ ( в редакції від 22.05.2008 р. ) не зупинялась, її редакція змін не зазнавала, тому вона підлягала застосуванню при обчисленні пенсії позивачці.

Розмір такого підвищення, визначений п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», не міг бути застосованим через суперечність положенням Закону № 2195-ІУ, норми якого мають вищу юридичну силу.

Законодавча невизначеність механізму вирахування мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-ІУ, наявність якої констатував в п. 3.2 ухвали № 27-у/2009 від 19.05.2009 р. Конституційний Суд України, не є перешкодою для вирішення спору, оскільки в сипу ч. 4 ст, 8 КАС України заборонена відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

На підставі ч. 7 ст. 9 КАС України до правовідносин сторін за аналогією закону слід застосувати загальні норми щодо мінімального розміру пенсії за віком, які в даному випадку містяться лише у Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»! далі - Закон N 1058-ІУ), ч. 1 ст. 28 якого мінімальна пенсія за віком була встановлена на рівні розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. З ст. 28 цього Закону не є перешкодою для такого розрахунку, через відсутність іншого нормативно- правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір.

Таким чином, протягом заявлених позовних вимог позивачці мав бути визначений розмір підвищення до пенсії виходячи з ЗО % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст, 28 Закону N 1058-ІУ, а зворотне свідчить про порушення його права на державну соціальну підтримку дітей війни, гарантовану Законом № 2195-ІУ.

Є безпідставним посилання УПФУ, обовязком якого згідно "Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 р. № 8-2) є забезпечення нарахування (перерахунку) і виплати пенсій, на відсутність бюджетного фінансування соціальних гарантій, передбачених Законом № 2195-ІУ, оскільки якщо чинне правове регулювання передбачає виплату певних надбавок, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні закони є чинними, а також посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, про що зауважив Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005 р. по справі Кечко проти України.

Виходячи з наведеного, з метою повного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 11

КАС України вийти за межі позовних вимог і відновити порушені права позивачки шляхом визнання протиправною

бездіяльності УПФУ в частині не проведення нарахування та виплати їй підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6

Закону України № 2195-1V з 15.06.2010 р. по 31.12.2010 року, яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне

отримання підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону № 2195-!//, зобов'язавши суб'єкта владних повноважень

нарахувати та виплатити недоотримані суми такого підвищення з 15 06.2010 р. по 31.12.2010 р., тобто по день вирішення

справи.

За правилами ч. ч. 1,3 ст, 94 КАС України підлягають присудженню з Державного бюджету України на користь

позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону

України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та

застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 8-9,183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської

області в частині не проведення нарахування і виплат ОСОБА_1 підвищення до пенсії у відповідності до

ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 15.06.2010 року по 31.12.2010 року.

3.Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області (вул. Кірова, 34 м.

Путивль Сумської області ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з підвищення її на ЗО відсотків

мінімальної пенсії за віком як дитині війни із розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове

державне пенсійне страхування», і провести виплату недоплачених сум пенсії за період з 15.06.2010 р. по 31.12.2010 р.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. в рахунок

повернення судового збору.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного

суду через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії

постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну

скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2