Справа № 810/5107/14
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року (16:40 год.) м. Київ №810/5107/14

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кушнової А.О.,

за участю секретаря судового засідання Приходько Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про визнання перебування майна під арештом незаконним, бездіяльності протиправною та незаконною, визнання грубим порушенням надсилання документів виконавчого провадження,

за участю:

позивача ОСОБА_1, паспорт серії СН №268817 виданий 20.07.1996

представника відповідача ОСОБА_2, довіреність від 17.04.2009 №7495

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції про перебування майна під арештом незаконним, бездіяльності протиправною та незаконною, визнання грубим порушенням надсилання документів виконавчого провадження.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014, адміністративний позов задоволено. Визнано незаконним перебування під арештом автомобіля Мазда 3, номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, за виконавчим провадженням № 38707854 в період з 02 листопада 2013 року по 05 серпня 2014 року. Визнано протиправною бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції та начальника відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3, щодо не скасування арешту майна за виконавчим провадженням № 38707854.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.07.2015 скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В результаті автоматизованого розподілу справи між суддями Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2015 справу передано на розгляду судді Пановій Г.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.09.2015 задоволено заяву про самовідвід судді Панової Г.В.

В результаті повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Київського окружного адміністративного суду від 02.09.2015 справу передано на розгляду судді Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 прийнято адміністративну справу №810/5107/14 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О.

В поданому до суду позові позивач просить визнати незаконним перебування його автомобіля Мазда 3, номерний знак НОМЕР_1 під арештом за постановою 38707854 від 06.06.2013 року з 02.11.2013 року до 05.08.2014; визнати протиправною та незаконною бездіяльність начальника Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 та державного виконавця Найди Т.Ю., яка полягає в умисному не скасуванні постанови 38707854 від 06.06.2013 року про арешт майна, безпідставному утриманні майна позивача під арештом за постановою 38707854 в період з 02.11.2013 року до 05.08.2014 року, умисному невиконанні рішення суду від 16.09.2013 та ухвали від 14.02.2014; визнати грубим порушенням начальником ОСОБА_3 та державним виконавцем Найдою Т.Ю. ст. 31 Закону України Про виконавче провадження щодо надсилання документів виконавчого провадження.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач систематично вчиняє дії і приймає рішення про накладення арешту на належне йому майно автомобіль Мазда 3. Уперше арешт на автомобіль та оголошення його у розшук здійснювались державним виконавцем у звязку з примусовим виконанням виконавчого напису нотаріуса про стягнення з позивача боргу на користь банку в рамках ВП 19622633. У подальшому, оскільки позивач сплатив борг у сумі 3000 грн. добровільно, виконавче провадження підлягало закінченню зі скасуванням арешту та інших заходів, спрямованих на примусове виконання виконавчого документа. Однак, державний виконавець протиправно і безпідставно виніс постанову про стягнення з позивача виконавчого збору і наклав арешт на його майно з інших підстав. Після судових рішень, якими державного виконавця було зобовязано повернути виконавчий документ стягувачу, визнано незаконними дії по стягненню виконавчого збору, скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження з приводу його стягнення, відповідач безпідставно продовжує вчиняти незаконні дії з приводу арешту автомобіля, вишукуючи для цього різні правові підстави, а також вчиняє бездіяльність з приводу невжиття заходів, що передбачені законодавством.

Заперечуючи проти позову відповідач вказує, що арешт автомобіля накладався на підставі постанови державного виконавця від 18.06.2010 ВП №19622633 про стягнення з позивача виконавчого збору, яка виділена в окреме виконавче провадження №38707854 та є виконавчим документом. Відповідач вважає, що арешт на майно боржника накладений законно, оскільки позивачем не сплачено виконавчий збір у сумі 9221,78 грн. Відповідач вважає, що підстави для внесення відповідних змін до реєстру обтяжень майна відсутні, оскільки арешт, накладений на майно боржника, у разі закінчення виконавчого провадження, скасовується, але крім випадків не стягнення виконавчого збору. Вимоги про визнання грубим порушенням надсилання документів виконавчих проваджень вважає безпідставними, оскільки всі документи направлялись у спосіб, передбачений Законом.

Під час нового розгляду справи позивач надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що під час першого розгляду справи судом зясовано питання щодо відсутності у провадженні в інших судах аналогічних позовних вимог. Позивач вказує, що відповідачем умисно не виконане судове рішення Київського окружного адміністративного суду у справі №810/4362/13 від 16.09.2013, яким скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2013 ВП №38707854, відтак відповідач був зобовязаний скасувати арешт на майно, накладений в рамках цього виконавчого провадження, чого умисно не зробили начальник ДВС ОСОБА_3 та державний виконавець Найда Т.Ю. На думку позивача відповідач незаконно відкрив нове виконавче провадження 41292163, фактично перереєструвавши ВП №38707854 з метою заплутати суди. Позивач зазначив, що під час судового засідання 20.08.2014 у справі №810/4650/14 в Київському окружному адміністративному суді дізнався про те, що майно позивача знов заарештовано за постановою ВП 41292163 від 05.08.2014.

Відповідач під час нового розгляду справи надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зауважив, що позивач неодноразово звертався до суду із вимогами щодо звільнення його від сплати виконавчого збору та зняття арешту з автомобіля, і такі вимоги вже були предметом розгляду декількох інших судів. Відповідач зазначає, що жодних передбачених законом підстав для зняття арешту у спірних правовідносинах немає, внаслідок несплати позивачем виконавчого збору державний виконавець виокремив постанову про стягнення виконавчого збору від 18.06.2013 ВП №19622633 в окреме виконавче провадження №38707854. Відповідач вважає помилковим твердження позивача про те, що постановою Київського окружного адміністративного суду у справі №810/4362/13 від 16.09.2013 скасовано виконавчий документ - постанову про стягнення виконавчого збору №38707854 від 18.06.2013. Відповідач вказує, що безпосередньо начальник РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 згідно своєї посадової інструкції не наділений повноваженнями щодо накладення арешту і такий арешт ним не накладався. Зауважує, що ані за начальником територіального органу ДВС, ані за державним виконавцем не закріплено обовязків по надсиланню документів виконавчого провадження.

В судовому засіданні 09.09.2015 позивач уточнив позовні вимоги, викладені в пункті 4 прохальної частини позову від 22.08.2014, та просить суд визнати грубим порушенням начальником ДВС ОСОБА_3 та державним виконавцем Найдою Т.Ю. статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» щодо надсилання документів у виконавчих провадженнях ВП №38707854, ВП №41292163, а саме постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту.

Протокольною ухвалою суду від 09.09.2015 дана заява прийнята судом до розгляду.

Позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та представника відповідача та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2010 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинив виконавчий напис № 3244 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" боргу в сумі 92217,87 грн. за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставленого майна - транспортного засобу Мазда 3.

Постановою державного виконавця районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 04.06.2010 ВП №19622633 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису, боржнику - ОСОБА_1 встановлено термін для добровільної сплати боргу - до 10.06.2010 (т.3, а.с. 51). Дану постанову позивач отримав 12.06.2010, тобто вже після закінчення встановленого цією постановою строку для добровільного виконання постанови (т.2, а.с.155).

Суд, на підставі пояснень позивача в судовому засіданні, а також встановлених обставин справи №810/4362/13-а, розглянутої Київським окружним адміністративним судом з ухваленням постанови від 16.09.2013, яка набрала законної сили 02.11.2013, встановив, що на момент відкриття державним виконавцем Районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 виконавчого провадження ВП №19622633, а саме станом на 04.06.2010 року сума боргу ОСОБА_1 перед банком складала 3000,00 грн. Дані обставини не були спростовані представником відповідача під час судового розгляду справи.

У звязку з несплатою добровільно суми боргу у розмірі 3000,00 грн. постановою державного виконавця РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 від 10.06.2010 ВП № 19622633 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 в межах суми боргу та заборонено здійснювати його відчуження (т.3, а.с. 52). Доказів надіслання та вручення позивачу вказаної постанови матеріали справи не містять, факт отримання вказаної постанови позивач заперечує.

16 червня 2010 року державний виконавець РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 прийняла постанову про оголошення у розшук та затримання автомобіля Мазда 3, 2008 року випуску, номер державної реєстрації АІ 4291 ВО, що належить ОСОБА_1, вилучення ключів та технічного паспорту (т.3, а.с.75). Доказів надіслання та вручення позивачу вказаної постанови матеріали справи не містять, факт отримання вказаної постанови позивач заперечує.

18 червня 2010 року у звязку з несплатою боржником суми боргу у розмірі 3000,00 грн. у строк, встановлений для добровільного виконання рішення, постановою від 18.06.2010 ВП №19622633 державний виконавець РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 постановила стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 9221,78 грн. (т.2, а.с.102).

Однак, як зясувалось згодом, ОСОБА_1 виконав свої зобовязання перед банком добровільно, поза межами виконавчого провадження, у звязку з чим ПАТ "Укрсоцбанк" двічі звертався до Районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ із заявами про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачеві (заяви від 28.01.2011 та від 12.07.2012). Дані обставини встановлені постановою Київського окружного адміністративного суду у справі №810/4362/13-а від 16.09.2013, яка набрала законної сили 02.11.2013, тому не потребують доказування з урахуванням положень ч.2 статті 72 КАС України. Однак державний виконавець з формальних причин відмовляв стягувачу в закінченні виконавчого провадження та поверненні виконавчого документа, а арешт майна позивача увесь цей час тривав.

Не погоджуючись з цими діями державного виконавця, позивач звернувся до суду з позовом про їх оскарження, зокрема, про зобов'язання закрити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ "Укрсоцбанк" 92217,87 грн., а також про зобов'язання скасувати арешт на автомобіль Мазда 3, номер державної реєстрації АІ4290ВО, та на нерухоме майно за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Мала Вільшанка, вулиця Гагаріна, 41а, звільнити позивача від сплати виконавчого збору, про що свідчить копія адміністративного позову (т.3, а.с.34).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2012 в адміністративній справі № 2а-5794/12/1070 (т.3., а.с.35), залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2013, позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Зобовязано Районний відділ Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції винести постанову про повернення Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк" виконавчого документу про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ "Укрсоцбанк" 92217,87 грн. Зобов'язано Районний відділ Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції вчинити дії щодо звільнення з-під арешту заставленого майна: автомобіля марки Мазда, модель 3, 2008 року випуску, номер державної реєстрації АІ 4291 ВО, та нерухомого майна за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Мала Вільшанка, вулиця Гагаріна, 41-а, що належить ОСОБА_1 (т.3, а.с.35).

6 червня 2013 року вказане рішення суду було виконано відповідачем. Постановою від 06.06.2013 ВП №19622633 державний виконавець РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_6 постановила повернути стягувачу виконавчий документ - виконавчий напис нотаріуса від 11.05.2010 № 3244 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" боргу в сумі 92217,87 грн., а також припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання (т.1, а.с.108).

Суд звертає увагу, що в тексті даної постанови зазначено, що вона прийнята у звязку з надходженням до відділу заяви від ПАТ «Укрсоцбанк» про повернення виконавчого документу стягувачу, що на думку суду не відповідає дійсності, оскільки із заявами про повернення виконавчого документу у звязку з добровільним погашенням заборгованості боржником банк звертався до відповідача двічі 28.01.2011 та 12.07.2012, в той же час дана постанова про повернення виконавчого документу прийнята у звязку з набранням 22.05.2013 законної сили судовим рішенням у справі № 2а-5794/12/1070, яким суд зобовязав Районний відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ винести постанову про повернення Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк" виконавчого документу.

Суд звертає увагу на той факт, що в тексті постанови від 6 червня 2013 року про повернення виконавчого документу стягувачу державний виконавець зазначив, що стягнення згідно виконавчого документу не проводилось, а постанову про стягнення виконавчого збору виділено в окреме провадження.

У той же день постановою від 06.06.2013 ВП №19622633 державний виконавець Районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_6 постановила звільнити з-під арешту майно, що належить ОСОБА_1 і знаходиться за адресою: с. Мала Вільшанка, вул. Гагаріна, буд. 41 (т.1, а.с.109).

Однак цього ж дня державний виконавець Районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_6 прийняла дві інші постанови:

від 06.06.2013 ВП №38707854 про відкриття виконавчого провадження з приводу стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 № б/н (т.1, а.с.110);

від 06.06.2013 ВП №38707854 про накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, адреса: с. Мала Вільшанка, вул. Гагаріна, буд. 41, у межах суми стягнення 9371,78 грн., а також про заборону відчуження будь-якого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 (т.1, а.с.145).

Запис про публічне обтяження на підставі постанови державного виконавця від 06.06.2013 ВП №38707854 внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, зі змісту якого вбачається, що накладено арешт на автомобіль MAZDA 3, 2008 року випуску, номер державної реєстрації АІ 4291 ВО, що належить ОСОБА_1 (т.1, а.с. 155 зворотній бік).

Не погоджуючись з цими рішеннями державного виконавця, позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про оскарження постанови відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ВП №38707854 (т.2, а.с.153), ухвалою якого від 01.08.2013 справу за вказаним позовом передано до Київського окружного адміністративного суду (т.2, а.с.157).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 в адміністративній справі № 810/4362/13-а (з урахуванням ухвали Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2014 з приводу розяснення судового рішення), суд постановив скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_6 від 06.06.2013 ВП №38707854 про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 9221,78 грн. (т.2, а.с.221-224, т.1, а.с.11).

При цьому суд в постанові від 16.09.2013 констатував, що ОСОБА_1 сплатив борг у добровільному порядку, про що неодноразово було повідомлено відповідача представниками стягувача. З моменту відкриття виконавчого провадження відповідачем (РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ) не вчинялися будь-які дії примусового характеру, направлені на виконання напису від 11.05.2010 № 3244 у розумінні поняття "заходи примусового виконання", що визначене Законом України "Про виконавче провадження", тому останній не набув права на винесення постанови про стягнення з позивача виконавчого збору, так як виконавчий збір стягується від фактично стягненої суми або вартості майна боржника.

На виконання вказаних судових рішень та виконавчого листа № 810/4362/13-а, виданого 13.11.2013 Київським окружним адміністративним судом (т.1, а.с.6), 19 листопада 2013 року начальник РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 прийняв постанову від 19.11.2013 ВП № 38707854 про скасування процесуального документу, якою скасував документ "Постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором)" від 06.06.2013, видану державним виконавцем РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_6 (т.1, а.с.114).

Суд зазначає, що жодних дій чи рішень з приводу скасування арешту на майно ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження ВП № 38707854 посадовими особами Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського МРУЮ вчинено не було, про що свідчить повна копія всіх матеріалів ВП № 38707854 (т.2, а.с.144-169).

В той же час 19.11.2013 державний виконавець РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_6 відкрила нове виконавче провадження ВП № 41292163, про що свідчить постанова від 19.11.2013 ВП № 41292163 про відкриття виконавчого провадження з приводу стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. на підставі виконавчого документа постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 № б/н, виданої РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ (т.2. а.с.227).

У подальшому позивач звернувся до суду з позовом, в якому серед позовних вимог була й вимога про оскарження постанови державного виконавця від 06.06.2013 ВП №38707854 щодо накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, у тому числі автомобіль MAZDA 3, 2008 року випуску, номер державної реєстрації АІ 4291 ВО, за яким Київським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі №810/4650/14.

В судовому засіданні 20.08.2014 під час розгляду Київським окружним адміністративним судом адміністративної справи №810/4650/14 позивачу стало відомо про те, що начальник РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 5 серпня 2014 року здійснив перевірку виконавчого провадження ВП № 41292163, за результатами якої прийняв постанову від 05.08.2014, згідно з якою:

скасував постанову державного виконавця від 06.06.2013 ВП №38707854 про накладення арешту на майно боржника (ОСОБА_1В.) та оголошення заборони на його відчуження;

постановив вилучити запис № 8 про публічне обтяження за № 13784386 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, вчиненого на підставі постанови державного виконавця від 06.06.2013 ВП №38707854 про арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження (т.1, а.с.116). Судом долучено до матеріалів справи копію протоколу судового засіданні від 20.08.2014 у справі №810/4650/14 (т.3, а.с.3-6), з якої вбачається, що в судовому засіданні до матеріалів справи долучені надані представником РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ документи.

Цією ж постановою начальник РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 наклав новий арешт на майно боржника (ОСОБА_1В.) та оголосив заборону на його відчуження в межах суми стягнення при виконанні постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 б/н, а також зобовязав державного виконавця Карпенко Н.В. внести відомості щодо накладення арешту до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Судом встановлено, що державним виконавцем РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_2 05.08.2014 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми стягнення 9221,78 грн. (т.2, а.с.231).

Як убачається з витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 19.08.2014, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна внесено запис про визнання нечинним запису щодо публічного обтяження рухомого майна, що належить ОСОБА_1, на підставі постанови державного виконавця від 06.06.2013 ВП №19622633; підстава постанова про перевірку виконавчого провадження від 05.08.2014 (т.1, а.с. 157).

Водночас, 06.08.2014 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено запис № 14481567 про публічне обтяження у вигляді арешту рухомого майна, що належить ОСОБА_1, на підставі постанови державного виконавця РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ про арешт майна та оголошення заборони його відчуження від 05.08.2014 ВП №41292163.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначаються положеннями Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" (зі змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження", контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку встановленому цим законом.

Згідно ч. 2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право боржника оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Як вже встановлено судом, виконавче провадження №19622633 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса відкрито постановою державного виконавця Районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 від 04.06.2010, яку позивач отримав 12.06.2010, тобто вже після закінчення встановленого цією постановою строку для добровільного виконання постанови.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла станом на 04.06.2010) державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів.

В силу статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, що діяла станом на липень 2010) державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону. Якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

Судом встановлено, що державним виконавцем ані під час відкриття виконавчого провадження, ані під час строку, встановленого на добровільне виконання виконавчого документу не було встановлено, що станом на 04.06.2010 року сума боргу ОСОБА_1 перед банком складала 3000,00 грн., а не 92217,87 грн.

Саме у звязку з наявністю несплаченого позивачем боргу у сумі 3000,00 грн. постановою державного виконавця РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 від 10.06.2010 ВП № 19622633 накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 в межах суми боргу та заборонено здійснювати його відчуження, а постановою від 16.06.2010 державним виконавцем РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 оголошено у розшук та затримано автомобіль Мазда 3, 2008 року випуску, номер державної реєстрації АІ 4291 ВО, що належить ОСОБА_1

Як вже встановлено судом у звязку з несплатою боржником суми боргу у розмірі 3000,00 грн. у строк, встановлений для добровільного виконання рішення, постановою від 18.06.2010 ВП №19622633 державний виконавець РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_5 постановила стягнути з ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 9221,78 грн. Наявність саме цієї постанови про стягнення виконавчого збору зумовила подальші дії ДВС щодо накладення арешту на майно позивача.

При розгляді даної справи вдруге суд враховує положення частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, наведені нижче обставини, які досліджувались під час розгляду інших справ не потребують доказуванню при розгляді даної справи.

Так, у постанові Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 в адміністративній справі № 810/4362/13-а суд констатував факт, що з моменту відкриття виконавчого провадження ВП №19622633 Районним відділом ДВС Білоцерківського МРУЮ) не вчинялися будь-які дії примусового характеру, направлені на виконання напису від 11.05.2010 № 3244 у розумінні поняття "заходи примусового виконання", що визначене Законом України "Про виконавче провадження", тому останній не набув права на винесення постанови про стягнення з позивача виконавчого збору.

Суд зауважує, що вказане судове рішення відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувалось, відтак обставини, які встановлені судом під час розгляду цієї справи, в тому числі мотиви і висновки, покладені судом в обґрунтування судового рішення, не повинні доказуватися під час розгляду справи.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що предметом розгляду справи №810/4362/13-а була постанова від 06.06.2013, винесена в рамках ВП №38707854 про відкриття виконавчого провадження. Скасовуючи вказану постанову, суд у справі №810/4362/13-а надав оцінку саме виконавчому документу, який був покладений в основу оскаржуваної постанови. Таким виконавчим документом є постанова про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 б/н у сумі 9221,78 грн., яка винесена в рамках ВП 19622633, відокремлена відповідачем в подальшому в окреме виконавче провадження - ВП №38707854 і стала підставою для відкриття ВП №38707854.

Суд зауважує, що постанова про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 б/н у сумі 9221,78 грн., винесена в рамках ВП № 19622633, не була предметом оскарження у справі №810/4362/13-а, в той же час суд надав їй правову оцінку, зазначивши, що ОСОБА_1 сплатив борг у 3000,00 грн. у добровільному порядку. З моменту відкриття виконавчого провадження відповідачем (РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ) не вчинялися будь-які дії примусового характеру, направлені на виконання виконавчого напису нотаріуса від 11.05.2010 № 3244 у розумінні поняття "заходи примусового виконання", що визначене Законом України "Про виконавче провадження", тому останній не набув права на винесення постанови про стягнення з позивача виконавчого збору від 18.06.2010, так як виконавчий збір стягується від фактично стягненої суми або вартості майна боржника.

Отже, суд у справі №810/4362/13-а відзначив, що державна виконавча служба фактично не стягнула з боржника жодної суми, і дану обставину не спростував відповідач в ході судового розгляду, а боржник виконав свої зобовязання перед стягувачем добровільно поза межами виконавчого провадження, тому відповідач не мав правових підстав для стягнення виконавчого збору у сумі 9221,78 грн..

Саме вказані висновки суду у справі №810/4362/13-а щодо правової оцінки виконавчого документа, яким є постанова про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 б/н у сумі 9221,78 грн., винесена в рамках ВП 19622633, відокремлена відповідачем в окреме виконавче провадження - ВП №38707854 та рішення суду у справі №810/4362/13-а про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2013, винесеної в рамках ВП №38707854, повинні були спонукати відповідача закінчити виконавче провадження №38707854, скасувати арешти, накладені в рамках такого виконавчого провадження, та вчинити всі інші дії, повязані з поновленням прав позивача, чого відповідачем зроблено не було.

Натомість судом встановлено, що після набрання законної сили 02.11.2013 судовим рішенням у справі №810/4362/13-а 19.11.2013 начальник РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 повторно скасував постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2013, видану державним виконавцем РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_6, прийнявши про це відповідну постанову від 19.11.2013 у рамках ВП № 38707854 про скасування процесуального документу.

Суд зазначає, що єдиним правовим наслідком набрання законної сили судовим рішенням у справі №810/4362/13-а повинні були бути дії державного виконавця по закінченню виконавчого провадження ВП №38707854, однак таких дій відповідачем не вчинено, натомість відкрито нове виконавче провадження №41292163.

Суд зазначає, що наслідком скасування судом у справі №810/4362/13-а постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.06.2013 ВП №38707854 мали стати й інші дії державного виконавця, зокрема, по зняттю арешту, накладеного на майно боржника, скасуванню інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, а також проведенню інших дії, необхідних у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Судом встановлено, що станом на 02.11.2013, а саме дату набрання законної сили постановою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2013 в адміністративній справі № 810/4362/13-а таких дій відповідачем не вчинено.

Як вже встановлено судом заходи по зняттю арешту, накладеного на майно боржника, вчинені відповідачем в рамках нового виконавчого провадження ВП № 41292163, відкритого 19.11.2013 державним виконавцем РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_6, з приводу стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. на підставі виконавчого документа постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 № б/н, що підтверджується постановою №41292163 від 05.08.2014 про результати перевірки виконавчого провадження.

Таким чином фактично арешт з майна позивача знятий не був і тривав, допоки 5 серпня 2014 року начальник РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 не здійснив перевірку виконавчого провадження ВП № 41292163, за результатами якої прийняв постанову від 05.08.2014, згідно з якою скасував постанову державного виконавця від 06.06.2013 ВП №38707854 про накладення арешту на майно боржника (ОСОБА_1В.) та оголошення заборони на його відчуження та цією ж постановою наклав новий арешт на майно боржника (ОСОБА_1В.) та оголосив заборону на його відчуження в межах суми стягнення при виконанні постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 18.06.2010 №.

Таким чином, судом встановлено, що впродовж тривалого періоду часу посадові особи Районного відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції систематично вчиняли протиправні дії та приймали рішення, спрямовані на обмеження прав ОСОБА_1 щодо вільного користування та розпорядження належного йому майна шляхом накладення арешту на це майно, а також чинили бездіяльність, що виявилась у невжитті заходів для припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання (оголошення у розшук та затримання автомобіля).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправними дій відповідача - Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції щодо утримання під арештом автомобіля Мазда 3, номерний знак державної реєстрації АІ 4291 ВО, що належить ОСОБА_1, за виконавчим провадженням № 38707854 в період з 02 листопада 2013 року, тобто дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №810/4362/13-а, яка перебувала в провадженні Київського окружного адміністративного суду, до 05 серпня 2014 року, що є датою винесення відповідачем постанови від 05.08.2014 в рамках ВП №41292163 Про результати перевірки виконавчого провадження.

З огляду на вищенаведене, суд прийшов до висновку про визнання протиправною бездіяльності начальника Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 щодо не скасування постанови про арешт майна за виконавчим провадженням № 38707854 від 06.06.2013 за період з 02 листопада 2013 року до 05 серпня 2014 року, оскільки, будучи начальником територіального органу ДВС, в порушення передбачених ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження" повноважень, ОСОБА_3 не здійснював належного контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем, який йому безпосередньо підпорядкований, та не зобов'язав державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим законом.

Також суд прийшов до висновку про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 щодо не скасування постанови про арешт майна за виконавчим провадженням № 38707854 від 06.06.2013 за період з 02 листопада 2013 року до 05 серпня 2014 року, позаяк державним виконавцем Найдою Тетяною Юріївною не здійснено заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчого документу у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «про виконавче провадження».

Вирішуючи питання про способи захисту порушеного права, суд виходить зі змісту позовних вимог, враховує положення частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України щодо права суду вийти за межі позовних вимог, а також частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України відносно прийняття такої постанови, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку субєкта владних повноважень.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог про визнання грубим порушенням начальником ДВС ОСОБА_3 та державним виконавцем Найдою Т.Ю. статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» надсилання документів у виконавчих провадженнях ВП №38707854, ВП №41292163, а саме постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що постанова від 06.06.2013 ВП №38707854 про відкриття виконавчого провадження направлена позивачу рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом від 06.06.2013 №4966 (т.2, а.с.145) та була отримана боржником 10.07.2013, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення з матеріалів ВП №38707854, копія якого в повному обсязі долучена до справи (т.2, а.с.148). Даний факт підтверджує й позивач, зазначаючи, що це єдиний документ, який ним отримано від відповідача з усіх існуючих виконавчих проваджень.

В той же час доказів направлення та вручення позивачу постанови від 06.06.2013 ВП №38707854 про накладення арешту на все майно, що належить боржнику матеріали виконавчого провадження не містять, відповідачем в процесі розгляду справи суду не надано, в той час як факт отримання вказаної постанови позивач заперечує.

У свою чергу, наявний в матеріалах справи супровідний лист від 06.06.2013 № 4967 та запис в журналі реєстрації вихідної кореспонденції відповідача, на що посилається відповідач як доказ надіслання такої постанови позивачу, не приймається судом до уваги, оскільки такий лист не свідчить про сам факт передачі поштового відправлення до відділу поштового звязку. Приймаючи до уваги заперечення позивачем факту отримання кореспонденції, яка за твердженням відповідача направлялась простою кореспонденцією, відповідач позбавлений можливості довести суду факт надсилання боржнику постанови від 06.06.2013 ВП №38707854 про накладення арешту на все майно, що належить боржнику.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що постанова від 06.06.2013 ВП №38707854 про відкриття виконавчого провадження та постанова від 06.06.2013 ВП №38707854 про накладення арешту на все майно, були направлені в одному конверті, з огляду на оглянуте судом в судовому засіданні поштове відправлення, зокрема, постанову від 06.06.2013 ВП №38707854 про відкриття виконавчого провадження із супровідним листом від 06.06.2013 №4966 та конвертом, які надані для огляду позивачем. При цьому доводи позивача про неотримання ним постанови від 06.06.2013 ВП №38707854 про накладення арешту на все майно заслуговують на увагу суду, оскільки не спростовані належними та допустимим доказами відповідачем.

Судом оглянуте в судовому засіданні 09.09.2015 виконавче провадження ВП №41292163, з якого вбачається, що постанова від 19.11.2013 ВП № 41292163 про відкриття виконавчого провадження із супровідним листом до неї від 19.11.2013 №11772 не направлялися позивачу рекомендованою кореспонденцією, як того вимагає частина 1 статті 31 Закону України "Про виконавче провадження" (т.2, а.с.225-231).

Даний факт представником відповідача в судовому засіданні підтверджено та з цього приводу суду надано пояснення про неналежне фінансування витрат на відправку поштової кореспонденції відповідача, тому документи направлялись простою кореспонденцією. Позивач факт отримання постанови від 19.11.2013 ВП № 41292163 про відкриття виконавчого провадження із супровідним листом до неї від 19.11.2013 №11772 заперечує.

Судом встановлено відсутність у відповідача належних доказів направлення позивачу постанови начальника РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 від 05.08.2014 «Про результати перевірки виконавчого провадження» ВП № 41292163, якою скасовано постанову державного виконавця від 06.06.2013 ВП №38707854 про накладення арешту на майно боржника (ОСОБА_1В.) та оголошення заборони на його відчуження та накладення нового арешту на майно боржника (ОСОБА_1В.) та оголошення заборони на його відчуження.

Не містять матеріали справи й доказів направлення постанови державного виконавця РВ ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_2 від 05.08.2014 ВП № 41292163 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 у межах суми стягнення 9221,78 грн., тоді як супровідний лист до такої постанови, датований 05.08.2014 із вих.№3867 (т.2, а.с.230) не свідчить саме про направлення поштового відправлення адресату через оператора поштового звязку з огляду на заперечення боржника в отриманні такого документу.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Належними з огляду на приписи частини 1 статті 70 КАС України є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору (частина 4 статті 70 КАС України).

Відтак доводи відповідача про правомірність направлення позивачу постанов про арешт майна простою кореспонденцією не приймаються судом до уваги, адже надані супровідні листи до постанов не є належними та допустимими доказами, які свідчать про направлення документів поштою з огляду на наявність оспорювання позивачем факту їх отримання.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльності Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції щодо не направлення боржнику постанови про накладення арешту на все майно, що належить боржнику, в рамках ВП №38707854 від 06.06.2013; постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №41292163 від 19.11.2013; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №41292163 від 05.08.2014.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд керувався тим, що протиправну бездіяльність щодо не направлення боржнику вказаних документів допущено Районним відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, як територіальним органом ДВС.

Натомість матеріалами справи підтверджується факт відправлення та вручення 10.07.2013 позивачу постанови від 06.06.2013 ВП №38707854 про відкриття виконавчого провадження, зокрема, рекомендованим поштовим відправленням, відтак позовні вимоги в частині неналежного направлення цієї постанови позивачу задоволенню не підлягають і суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача про наявність в судах тих самих спорів між тими самими сторонами, з приводу чого зазначає наступне.

Дослідивши позовні вимоги, викладені в адміністративному позові ОСОБА_1 до Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у справі № 810/4650/14 (т.3, а.с.80-86) суд встановив, що позовні вимоги у вищезазначеній справі зовсім різні, ніж вимоги у справі № 810/5107/14, а отже клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з цих підстав, задоволенню не підлягає. При цьому суд зауважує, що розгляд справи № 810/4650/14 в суді на момент ухвалення судом рішення у справі № 810/5107/14 триває. Так, постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.08.2014 у справі № 810/4650/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.10.2014, позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, що виявилась у невчиненні дій, спрямованих на виконання постанови державного виконавця від 06.06.2013 ВП № 19622633 про повернення виконавчого документа стягувачеві та припинення дій (скасування) заходів, застосованих у межах виконавчого провадження ВП № 19622633 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ "Укрсоцбанк" боргу в сумі 92217,87 грн. на підставі виконавчого напису нотаріуса від 11.05.2010 № 3244. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 16.06.2010 №7433 про оголошення у розшук та затримання автомобіля Mazda 3, 2008 року випуску, номер державної реєстрації АІ 4291 ВО, що належить ОСОБА_1, яка прийнята в межах виконавчого провадження ВП № 19622633 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ "Укрсоцбанк" боргу у сумі 92217,87 грн. на підставі виконавчого напису нотаріуса від 11.05.2010 № 3244. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 18.06.2010 ВП №19622633 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. Визнано протиправними дії Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, що виявились у накладенні арешту на майно ОСОБА_1 та вжитті інших заходів, спрямованих на примусове виконання постанови державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 18.06.2010 ВП №19622633 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. Скасовано усі заходи, вжиті Районним відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції з метою примусового виконання постанови від 18.06.2010 ВП №19622633, у тому числі постанову від 05.08.2014 № 41292163 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження в межах суми стягнення при виконанні постанови від 18.06.2010 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 23.04.2015 скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.08.2014 та ухвалу Київського апеляційного суду від 14.10.2014 та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11.08.2015 у справі №810/4650/14 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, що виявилась у невчиненні дій, спрямованих на виконання постанови державного виконавця від 06.06.2013 ВП № 19622633 про повернення виконавчого документа стягувачеві та припинення дій (скасування) заходів, застосованих у межах виконавчого провадження ВП № 19622633 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ "Укрсоцбанк" боргу в сумі 92217,87 грн. на підставі виконавчого напису нотаріуса від 11.05.2010 № 3244. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 16.06.2010 № 7433 про оголошення у розшук та затримання автомобіля Mazda 3, 2008 року випуску, номер державної реєстрації АІ 4291 ВО, що належить ОСОБА_1, яка прийнята в межах виконавчого провадження ВП № 19622633 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ "Укрсоцбанк" боргу у сумі 92217,87 грн. на підставі виконавчого напису нотаріуса від 11.05.2010 № 3244. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 18.06.2010 ВП №19622633 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. Визнано протиправними дії Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, що виявились у накладенні арешту на майно ОСОБА_1 та вжитті інших заходів, спрямованих на примусове виконання постанови державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 18.06.2010 ВП №19622633 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. Скасовано усі заходи, вжиті Районним відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції з метою примусового виконання постанови від 18.06.2010 ВП №19622633, у тому числі постанову від 05.08.2014 № 41292163 в частині накладення арешту на майно ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження в межах суми стягнення при виконанні постанови від 18.06.2010 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 9221,78 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. На вказану постанову суду відповідач подав апеляційну скаргу.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 78,00 грн. згідно квитанції №97/114 від 26.08.2014. При подачі позову сплаті підлягав судовий збір у сумі 73,08 грн. за подання позову немайнового характеру.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 73,08 грн. підлягають стягненню на його користь відповідно до положень статті 94 КАС України з Державного бюджету України.

Судом 14.09.2015 проголошені вступна та резолютивна частина постанови, 21.09.2015 року постанова складена у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції щодо утримання під арештом автомобіля Мазда 3, номерний знак державної реєстрації АІ 4291 ВО, що належить ОСОБА_1, за виконавчим провадженням № 38707854 в період з 02 листопада 2013 року до 05 серпня 2014 року.

3. Визнати протиправною бездіяльність начальника Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 щодо не скасування постанови про арешт майна за виконавчим провадженням № 38707854 від 06.06.2013 за період з 02 листопада 2013 року до 05 серпня 2014 року.

4. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 щодо не скасування постанови про арешт майна за виконавчим провадженням № 38707854 від 06.06.2013 за період з 02 листопада 2013 року до 05 серпня 2014 року.

5. Визнати протиправною бездіяльність Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції щодо не направлення боржнику постанови про накладення арешту на все майно, що належить боржнику, в рамках ВП №38707854 від 06.06.2013; постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №41292163 від 19.11.2013; постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №41292163 від 05.08.2014.

6. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

7. Стягнути з Районного відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок) судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.