Справа № 820/7776/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Київ К/800/13099/14

К/800/13521/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Пасічник С.С.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" до Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова про скасування рішення за касаційними скаргами Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" та Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Завод імені В.О.Малишева» звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив суд скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова № 243 від 14.03.2013 року.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року адміністративний позов Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" задоволено частково. Скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова № 243 від 14.03.2013 року в частині стягнення суми штрафу в розмірі 1308142,56 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року залишено без змін постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року.

Не погоджуючись з постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року, Державне підприємство «Завод імені В.О.Малишева» звернулося з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень.

Не погоджуючись з постановою Харківського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року, Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова звернулося з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, дійшов до висновку про залишення касаційних скарг без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлені наступні обставини.

ДП «Завод імені В.О.Малишева» зареєстровано в УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова як платник єдиного внеску.

28.02.2013 року відділом по контрольно - перевірочній роботі за нарахуванням та сплатою платежів УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова була проведена планова перевірка ДП «Завод імені В.О.Малишева» щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших платежів, контроль за нарахуванням та сплатою яких покладено на Пенсійний фонд України, а також достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування за період з 01.01.2012 року до 31.12.2012 року, за результатами якої було складено акт №18 від 28.02.2013 року.

Згідно висновків вказаного акту перевірки встановлені, зокрема, порушення ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464 та п. 4.3.7 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 №21-5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року за №994/18289, а саме випадки виплати заробітної плати працівникам підприємства без одночасної сплати нарахованого на ці виплати єдиного внеску, в результаті чого недоотримано єдиного внеску (авансових платежів) на суму 13366386,64 грн. за 2012 рік, в тому числі платежів з виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності на суму 130660,45 грн., з виплати заробітної плати на суму 13235726,19 грн.

На підставі зазначених висновків акту перевірки відповідачем було винесено рішення №243 від 14.03.2013 року про застосування штрафних санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховуються єдиний внесок (авансових платежів) у сумі 1336638,66 грн. (10% несплачених або несвоєчасно сплачених сум), яке було отримано 19.03.2013 року (вх. № 1474).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, ДП «Завод імені В.О. Малишева» було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області скаргу, на яку позивачем отримано рішення про результати розгляду скарги вих. №7510-07/20 від 30.05.2013 року, яким скаргу ДП «Завод імені В.О. Малишева» залишено без задоволення. Не погодившись з вказаним рішенням, ДП «Завод імені В.О. Малишева» подано до Пенсійного Фонду України повторну скаргу, на яку позивачем отримано рішення про результати розгляду скарги вих. №21249/09-10 від 13.08.2013 року, яким рішення №243 від 14.03.2013 року та рішення про результати розгляду скарги вих. №7510-07/20 від 30.05.2013 року залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Підставою для винесення оскаржуваного рішення стали встановлені в ході перевірки випадки виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності зі сплатою підприємством нарахований на ці виплати єдиний внесок не в повному розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі), в результаті чого недоотримано авансових платежів на суму 130660,45 грн.; а також встановлені випадки виплати заробітної плати працівникам підприємства без одночасної сплати нарахованого на ці виплати єдиного внеску, в результаті чого недоотримано єдиного внеску (авансових платежів) на суму 3235726,19 грн., що в загальному розмірі складає 13366386,64 грн.

Після адміністративного оскарження рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова № 243 від 14.03.2013 року, Державне підприємство "Завод імені В.О. Малишева" звернулося до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова № 243 від 14.03.2013 року щодо стягнення суми штрафу в розмірі 1308142,56 грн. суди попередніх інстанцій виходили з обґрунтованості позовних вимог в цій частині, оскільки штрафні санкції були нараховані на суми єдиного внеску, які були списані відповідно до Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку».

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України також погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Частиною восьмою статті 9 цього Закону визначено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

За несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум, що визначено нормами пункту 6 частини 11 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Судами встановлено, що штрафні санкції до позивача в розмірі 1308142,56 грн. застосовано за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів).

З метою підвищення ефективності функціонування державних підприємств, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово-технічному співробітництві з іноземними державами Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №1221 від 29.12.2010 «Про утворення Державного концерну «Укроборонпром», відповідно до якої Казенне підприємство «Харківське конструкторське бюро з двигунобудування» включене до складу Державного концерну «Укроборонпром».

30.10.2012 набув чинності Закон України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку», який визначає комплекс економічних заходів, спрямованих на вирішення питань заборгованості та забезпечення стабільного розвитку державних підприємств оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які включені до складу Державного концерну «Укроборонпром».

Відповідно до частини першої вказаного Закону підлягають списанню не сплачені на день набрання чинності цим Законом суми заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу (у тому числі встановлені судовими рішеннями та реструктуризовані) з платежів до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України та Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - фонди соціального страхування), а саме: заборгованість зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування; внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та пенсійне страхування; єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування; з відшкодування пільгових пенсій (у тому числі витрат на їх доставку), наукових пенсій; накладених (нарахованих) сум штрафів та пені, а також суми штрафів та пені, які підлягають (підлягатимуть) накладенню (нарахуванню) на день набрання чинності цим Законом.

Враховуючи, що штрафні санкції в розмірі 1308142,56 грн. були нараховані на суми, які були списані відповідно до Закону України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку», що підтверджується встановленими по справі обставинами, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова № 243 від 14.03.2013 року в частині стягнення суми штрафу в розмірі 1308142,56 грн. за несплату, неповну або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів).

Відмовляючи в задоволенні позову щодо скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова № 243 від 14.03.2013 року в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 28496,09 грн., суди попередніх інстанцій виходили з правомірності вказаного рішення в цій частині.

З таким висновком судів попередніх інстанцій також погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що оскаржуваним рішенням були застосовані до позивача штрафні санкції за несплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування також за жовтень-грудень 2012 року.

Також встановлено, що відповідачем не надано розрахунок суми штрафу, застосованого рішенням №243 від 14.03.2013 року, окремо за період виплати заробітної плати - жовтень-грудень 2012 року.

Проте, з довідки від 01.11.2013 року №2569/16 встановлено, що недоотримання Пенсійним фондом платежів по єдиному внеску у зв'язку з виплатою заробітної плати за жовтень-грудень 2012 року складає 284960,93 грн., виплата якої підтверджена платіжними відомостями щодо виплати заробітної плати за жовтень-грудень 2012 року.

Факт виплати заробітної плати працівникам підприємства без одночасної сплати нарахованого на ці виплати єдиного внеску за жовтень-грудень 2012 року на загальну суму 284960,93 грн. позивачем не заперечується.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі ст. 58 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Пенсійний фонд є самоврядною неприбутковою організацією і здійснює свою діяльність на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, яким запроваджено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування як консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, та визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Обов'язки платників єдиного внеску визначені в ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», п.1 якої передбачено обов'язок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом, є недоїмкою (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Згідно з пунктом 6 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), територіальним органом Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова № 243 від 14.03.2013 року щодо стягнення суми штрафу в розмірі 284960,93 грн., оскільки нарахування штрафних санкцій у зв'язку з недоотриманням єдиного внеску (авансових платежів) на вказану суму за період жовтень-грудень 2012 року є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Оскільки касаційні скарги не містять інших доводів щодо невірного застосування норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів дане питання не вирішує.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

Касаційні скарги Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" та Управління Пенсійного фонду України в Комінтернівському районі м. Харкова залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

С.С. Пасічник