Справа № 2-а-1906/2010
Суддя: Городівський О. А.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
24 листопада 2010 року, Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Городівський О.А.
при секретарі Ніколаєнко М.В.
розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсій та виплату нарахованих сум,
29 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії та стягненні сум .
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи, у звязку з чим управлінням пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області йому було призначено пенсію, передбачену ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважаючи, що йому невірно нараховується пенсія, він звернувся з відповідною заявою щодо перерахунку пенсії до ОСОБА_2 пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області.
Позивач вважає, що при нарахуванні йому пенсії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області порушуються вимоги Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки пенсія йому повинна нараховуватися в залежності від мінімальної пенсії за віком, яка існує в державі та встановленої йому групи інвалідності та прожиткового мінімуму встановленого в державі.
Посилання ОСОБА_2 пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області на ту обставину, що пенсія йому нараховується у відповідності до Постанов Кабінету Міністрів України, які регулюють спірні правовідносини є безпідставними, оскільки ці постанови входять в протиріччя з законами та Конституцією України.
ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною відмову ОСОБА_2 пенсійного фонду України в місті Миргород у здійсненні йому перерахунку та виплаті пенсії, зобовязати ОСОБА_2 пенсійного фонду України в місті Миргород провести йому перерахунок основної та додаткової пенсії у відповідності до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з січня 2005 року, не вказуючи кінцевої дати перерахунку.
Представник відповідача ОСОБА_2 пенсійного фонду України в місті Миргород не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Встановлено, що позивач являється інвалідом ІІ групи та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Його інвалідність пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи.
Ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюється у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, та у звязку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів ІІ групи, щодо яких установлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.
Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам ІІ групи у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Як передбачено ст. 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.
Як встановлено судом, позивач отримує пенсію по інвалідності на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 18 серпня 2007 року та до цього часу отримує додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі ст. 50 цього Закону. До 18 серпня 2010 року позивач перебував на обліку Головного управлінні Пенсійного Фонду України в Полтавські області, де отримував пенсію за вислугу років, призначену у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та додаткову пенсію за шкоду здоровю відповідно ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Керуючись принципом диспозитивності, основний зміст якого викладений в ч.2 ст. 11 КАС України, «Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, і не може виходити за межі позовних вимог», суд відмовляє у задоволенні позовних вимог позивача до 18 серпня 2010 рок, так як відповідач по справі ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України в місті Миргород, не здійснював нарахування та виплату як основної так і додаткової пенсії відповідачу до вказаної дати, тому позовні вимоги до вказаної дати є безпідставними так як не ґрунтується на законі. Окрім того вимоги позивача, що стосуються виплати додаткової пенсії до 2009 року були предметом розгляду адміністративної справи 2-а-3805/2009 за позовом ОСОБА_3 до Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Полтавській області та управління Пенсійного фонду в місті Миргород, яка розглянути Миргородським міськрайонним судом, рішення по якій набрало законної сили.
Що стосується інших позовних вимог суд вважає, що статті 54 зазначеного Закону передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-IV - відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»).
Відповідно до ч. 3 ст. 67 зазначеного Закону, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права відповідно до якого людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Доводи ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Миргород, щодо неврегульованості на законодавчому рівні питання розміру мінімальної пенсії за віком, який повинен застосовуватись для нарахування пенсій відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Відповідно до вимог частини третьої статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».
За змістом абзацу третього статті 1 цього Закону державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.
Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.
Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги.
Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.
За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання дій ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області про відмову в перерахунку основної та додаткової пенсії та щодо зобов'язання ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області провести перерахунок та виплату призначеної пенсії, виходячи із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інваліду ІІ групи, нарахування додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком, підлягають задоволенню за період з 18 серпня 2010 року по день прийняття рішення. Не підлягають також задоволенню позовні вимоги щодо зобовязання відповідача проводити нарахування пенсій відповідно вищевказаних вимог в майбутньому так рішення суду повинно бути наслідком чинного правового регулювання та бути спрямованим на відновлення порушених прав, свобод та інтересів . Суд не повноважний своїми рішенням регулювати суспільні відносини, що входить до компетенції законодавчого органу.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України,, Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р .№10-рп/2008, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Позов ОСОБА_4 задовольнити частково .
Визнати незаконними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з 18 серпня 2010 року.
Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Миргород Полтавської області провести перерахунок ОСОБА_1 основної та додаткової пенсії з 18 серпня 2010 року по день винесення постанови 24 листопада 2010 року відповідно до вимог ст.50, ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, що діяла у вказаний період, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та із урахуванням статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і провести виплату різниці між раніше виплаченими та перерахованими розмірами пенсій.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Миргородського міськрайонного суду О.А. Городівський