Справа № 2-а-74/10
Суддя: Шумейко М. Т.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Теплодарський міський суд Одеської області
Справа № 2-а-74/10р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2010 року м. Теплодар

Суддя Теплодарського міського суду Одеської області Шумейко М.Т. розглянувши в скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та стягнення недоотриманої суми разової щорічної грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної грошової допомоги на дитину шкільного віку,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2010 року, позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача УПСЗН виконкому Теплодарської міської ради Одеської області, в якому просить визнати дії відповідача у недонарахуванні й невиплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на день виплати та щомісячної грошової допомоги на дитину шкільного віку, ОСОБА_2 за період з червня 2010 року по вересень 2010 року включно відповідно до п. 8 ч.1 ст. 30 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно протиправними, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2010 рік у сумі 4320 гривень, та щомісячної грошову допомогу на дитину шкільного віку, ОСОБА_2, за період з червня 2010 року по вересень 2010 року включно 3420 гривень, мотивуючи тим, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до першої категорії та має ІІ групу інвалідності, також має неповнолітню дитину шкільного віку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка також потерпіла від Чорнобильської катастрофи. Вона та донька перебувають на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Теплодарської міської ради Одеської області. 23 липня 2010 року Управлінням було перераховано та в подальшому виплачено кошти, а саме щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2010 рік у сумі 120 гривень. На доньку відповідач за період з червня 2010 року по вересень 2010 рік включно виплатив щомісячну грошову допомогу на дитину шкільного віку в сумі 128 гривень, з яких за червень 2010р. нараховано 32 грн. та виплачено, за липень 2010р. нараховано 32 грн. та виплачено, за серпень нараховано 32 грн. та виплачено, за вересень нараховано 32 грн. та виплачено.

Вважаючи, щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2010 рік у сумі 120 грн. та щомісячну виплату на дитину шкільного віку у сумі 32 грн. невірними, вона 19.10.2010 року звернулась із заявами до відповідача про перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік та щомісячну виплату на дитину шкільного віку з урахуванням виплаченого з посиланням на п.8 ч. І ст.30 та ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 02.11.2010 року відповідач надав відповідь № 05-20/1689 та № 05-20/1692, відповідно яких їй було відмовлено.

Представник відповідача подав до суду, належним чином оформленні заперечення, у яких зазначив, позовні вимоги позивача не визнають у повному обсязі з таких підстав, управління праці та соціального захисту населення відповідно до п. 1-б Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконує делеговані повноваження в повному обсязі щодо проведення вищезазначених соціальних виплат згідно плану асигнувань загального фонду бюджету, які фінансуються з Державного бюджету України через Державне казначейство. Порядок застосування Закону №796-12 визначено ОСОБА_3 КМУ від 20 квітня 2007 року № 649 "Про встановлення розмірів виплат деяким категоріям громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що згідно п.п. 3 п. 1 - щомісячні виплати сім'ям на кожну дитину шкільного віку, яка стала інвалідом або перебуває на диспансерному обліку у зв'язку з захворюванням внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також дітям шкільного віку, батьки яких стали інвалідами 1 або 2 групи чи померли внаслідок Чорнобильської катастрофи, замість виплати, передбаченої підпунктом 2 цього пункту, якщо такі діти не перебувають на повному державному забезпеченні, - 32 грн., та постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено розмір щорічної допомоги для оздоровлення для інвалідів 1 і 2 групи - 120 грн. ОСОБА_3 КМУ встановив гарантований мінімальний розмір розрахункової величини для виплат, передбачених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Згідно зі ст.87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету в межах обсягів призначень, передбачених в Державному бюджеті України. В останні роки видатки, пов'язані з соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначалися в обсягах, виходячи з реальних фінансових ресурсів державного бюджету та з огляду на те, що більшість видатків державного бюджету мали також соціальну направленість. Таким чином, Кабінет Міністрів України, виконуючи Закон України про Державний бюджет на відповідний рік, здійснює видатки на реалізацію положень Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в межах асигнувань, затверджених Верховною Радою України. Позивачу управлінням перераховано на її рахунок щорічну допомогу на оздоровлення 23.07.2010 р. в розмірі 120 грн., щомісячна допомога на дитину шкільного віку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - за червень - 32 грн. перераховано 18.06.2010 р., за липень - 32 грн. 09.07.2010 р., за серпень - 32 грн. 11.08.2010 р., за вересень - 32 грн. 14.09.2010 р. Управління праці та соціального захисту населення є орган місцевого самоврядування і виконує відповідно п.1-б ст. 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" делеговані повноваження в повному об'ємі згідно плану асигнувань та управління не може бути відповідачем за обсяги фінансування з Державного бюджету Державних програм згідно Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та інвалідом 2-ї групи, що підтверджується посвідченням серії А №125134, від 21.12.1999 року, та вкладки до нього №614654с, від 25.10.2007 року. Відповідно до вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. №796-Х11 інвалідам 2 групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Згідно довідки №05-20/1689 від 02.11.2010 року позивачу нараховано та виплачено за 2010 рік, допомогу на оздоровлення в сумі 120 гривень.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону N 230/96-ВР від 06.06.96 року - держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язується відшкодувати її, в тому числі, й за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на щорічну виплату грошової допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на момент виплати.

Частиною 7 ст. 48 Закону України №796-12 передбачено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Також позивач ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитину шкільного віку, яка знаходиться на диспансерному обліку в Теплодарській міській лікарні в групі ЧАЕС (посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи серії Д №489547*Н від 11.02.2002 р.), а тому відповідно до п.8 ст. 30 вказаного Закону (в редакції Закону України №489-У від 19.12.2006р.) на неї передбачена щомісячна виплата мінімальної заробітної плати, як на дитину шкільного віку, яка перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно довідки відповідача від 02.11.2010 року №05-20/1691, ОСОБА_1 на її дитину шкільного віку щомісячно протягом з червня по вересень 2010 року виплачено по 32 грн. щомісячно.

Згідно ст. 8 Конституції України, вона має вищу юридичну силу та, виходячи з вимог ст. 22 Конституції України, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу. Тому, за конституційними нормами та, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, виходячи з того, що відповідач повинен здійснювати нарахування та виплату вищезазначених соціальних виплат, виходячи з розмірів, встановлених Законом України №796-12.

Відповідно ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993р. №7-93 відповідач звільняється від виплати судового збору.

Згідно ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

На підставі викладеного, вважаю, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки обовязок щодо виплати спірних сум покладений саме на відповідача і стягнення заборгованості з виплат допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи повинні здійснюватися з рахунків відповідача, оскільки суд не уповноважений перераховувати кошти замість органу, на який такі повноваження покладенні законодавством, також неможливо прийняти до уваги посилання відповідача про відсутність коштів щодо забезпечення вищезазначеної виплати передбаченою у відповідних законом розмірах, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на основну причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України щодо права громадян на соціальний захист та ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щодо визначення розміру вказаної виплати, п.8 ст. 30 вказаного Закону (в редакції Закону України №489-У від 19.12.2006р.) на нею передбачена щомісячна виплата мінімальної заробітної плати, як на дитину шкільного віку, яка перебуває на диспансерному обліку по захворюванню внаслідок Чорнобильської катастрофи, вважаю за необхідне, зобовязати відповідача нарахувати та виплатити недоотриману щорічну допомогу на оздоровлення позивачу, та щомісячну грошову допомогу на дитину шкільного віку, з урахуванням сплачених за цей час коштів, в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 19, 22, 46 Конституції України, Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII, Законом України «Про державний бюджет України на 2010 рік», Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993р. №7-93, ст.ст. 9, 158-163, 183-2 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області, про визнання дій субєкта владних повноважень протиправними та стягнення недоотриманої суми разової щорічної грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної грошової допомоги на дитину шкільного віку задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області у недонарахуванні й невиплаті ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на день виплати та щомісячної грошової допомоги на дитину шкільного віку, ОСОБА_2, за період з червня 2010 року по грудень 2010 рік включно відповідно до п.8 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно протиправними.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " у розмірі пяти мінімальних заробітних плат на день виплати та щомісячну грошову допомогу на дитину шкільного віку, ОСОБА_2, за період з червня 2010 року по грудень 2010 рік включно відповідно до п.8 ч. 1 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно з урахуванням проведених за цей час виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

ОСОБА_3 підлягає негайному виконанню.

ОСОБА_3 може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Теплодарський міський суд Одеської області в 10-денний строк з моменту отримання копії постанови, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: