Справа № 816/2598/15
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р.Справа № 816/2598/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Кононенко З.О.

Суддів: Калитки О. М. , Бондара В.О.

за участю секретаря судового засідання Запара Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства оборони України на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2015р. по справі № 816/2598/15

за позовом ОСОБА_1

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства оборони України

про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

09 липня 2015 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства оборони України (надалі - відповідач, КЕВ м. Полтава) про визнання неправомірною відмови Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та зобов'язання виплатити ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, відповідно до наказу Міністерства оборони України №383 від 12.06.2014 "Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України".

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що виконуючи посадові обов'язки, у 2014 році брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою КЕВ м. Полтава від 12.11.2014 №4671. Разом з тим, на звернення із рапортом на ім'я начальника КЕВ м. Полтава щодо виплати винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 №158 отримав лист, яким позивачу відмовлено у виплаті винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2015р. позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Зобов'язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, відповідно до наказу Міністерства оборони України №383 від 12.06.2014 "Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України".

В апеляційній скарзі відповідач, КЕВ м. Полтава Міністерства оборони України, зазначає, що оскаржувана постанова прийнята без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, в порушення норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач причини неявки не повідомив, позивач просив слухати справу без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що майор ОСОБА_1 проходить службу в Збройних Силах України та перебуває на посаді заступника начальника - головного інженера Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства оброни України.

23 вересня 2014 року до КЕВ м. Полтава надійшло розпорядження начальника Північного територіального КЕУ від 23.09.2014 № 285 (7), в якому вказано, що з метою організації і своєчасного та безперебійного квартирно-експлуатаційного забезпечення та розквартирування військових частин в зоні проведення Антитерористичної операції в термін до 24.09.2014 заступника начальника - головного інженера КЕВ м. Полтава майора ОСОБА_1 відрядити до КЕВ м. Харків.

Наказом начальника КЕВ м. Полтава від 24.09.2014 №104 відряджено заступника начальника - головного інженера КЕВ м. Полтава майора ОСОБА_1 до штабу зони АТО на території Донецької та Луганської областей на 30 календарних днів з 24 вересня по 23 жовтня 2014 року, з метою виконання службового завдання (а.с. 8).

Відповідно до витягу із наказу керівника сектору "А" від 25.09.2014 року № 62 майор ОСОБА_1 вважається таким, що 25.09.2014 року прибув у службове відрядження до складу сил та засобів сектора "А", які залучаються та беруть участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с. 9).

Згідно витягу із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 27.09.2014 року № 19 майор ОСОБА_1 вважається таким, що 25.09.2014 року прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с. 9 - зі звороту).

Відповідно до витягу із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 02.11.2014 року № 57 майор ОСОБА_1, заступник начальника - головного інженера Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення до пункту постійної дислокації (а.с 10 - зі звороту).

12.11.2014 КЕВ м. Полтава видано ОСОБА_1 довідку № 4671 про безпосередню участь особи в АТО, забезпечення її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності (а.с.11).

В подальшому ОСОБА_1 звернувся з рапортом на ім'я начальника КЕВ м. Полтава, зареєстрованого в КЕВ м. Полтава від 12.06.2015 року № 1239 (а.с. 12) в якому вказав, що в період з 25 вересня 2014 року по 02 листопада 2014 року згідно з розпорядження начальника Північного ТКЕУ від 23.09.2014 № 285 перебував у відрядженні та брав участь в АТО та просив виплатити винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 року № 158 за безпосередню участь в АТО за період з 25.09.2014 року по 02.11.2014 року.

Проте відповідач, листом від 24.06.2015 відмовив у зазначеній виплаті, мотивувавши відмову тим, що виплата неможлива, так як в даному випадку порушений порядок залучення військовослужбовців до проведення антитерористичної операції на териорії Донецької та Луганської областей. У відповіді начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України на запит начальника Північного територіального квартирно-експлуатаційного управління № 303/21/6/351 від 05.02.2015 вказано, що станом на 10.02.2015 у Головному управлінні на майора ОСОБА_1 відсутні будь-які рішення керівника АТЦ при СБУ про залучення до проведення Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а тому Позивач не має права на отримання вищевказаної винагороди.

Крім того, вказано, що відповідно до вказівки Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/9/1/55 від 29.01.2015, при відрядженні особового складу до районів проведення АТО та перебуванні в цих районах без рішення АТЦ, виплата винагороди за безпосередню участь в АТО не здійснюється (а.с. 15).

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем права ОСОБА_1 на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, з огляду на відсутність підстав для відмови в такій виплаті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до приписів статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 04.06.2014 №158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету" (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Згідно з пунктом 1 наказу Міністерства Оборони України від 12.06.2014 №383 "Про виплату винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України" (чинної на момент виникнення правовідносин) встановлено виплачувати військовослужбовцям Збройних Сил України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 даного Наказу винагорода має виплачуватись за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників).

Як зазначалося судом вище, згідно витягу із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 27.09.2014 року № 19 майор ОСОБА_1 вважається таким, що 25.09.2014 року прибув до складу сил та засобів, які залучаються та беруть участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с. 9 - зі звороту).

Факт перебування ОСОБА_1 в районі проведення АТО також підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в АТО, забезпечення її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 12.11.2014 року № 4671. Вищевказані факти також підтверджуються посвідченням про відрядження № 177 від 24.09.2014 року (а.с. 14). Таким чином, позивач перебував у відрядженні та приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

З огляду на вищевикладене, відмова відповідача у виплаті ОСОБА_1 винагороди не грунтується на вимогах закону та є протиправною.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для його скасування. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2015р. по справі № 816/2598/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Кононенко З.О.
Судді(підпис) (підпис) Калитка О.М. Бондар В.О.
Повний текст ухвали виготовлений 21.09.2015 р.