Справа № 522/17741/15-а
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/639/15
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року

Приморський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

Головуючого судді Погрібного С.О.,

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області про зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом до відповідача, просять зобовязати Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Одеса, провулок Митракова, 7-А; зобовязати Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області зареєструвати у Державному земельному кадастрі земельну ділянку за адресою: м. Одеса, провулок Митракова,7- А, згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. В обґрунтування позову позивач посилався на наступне. Позивачі є співвласниками житлового будинку за адресою: м. Одеса, провулок Митракова, 7-А. 13 квітня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до ОСОБА_1 міської ради з питання приватизації земельної ділянки для обслуговування вищевказаного житлового будинку. 04.07.2012 року позивачами було отримано висновок Управління архітектури та містобудування ОСОБА_1 міської ради щодо можливості передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки та визначення сервітутів та обмежень. 25.06 2014 року ОСОБА_1 міською радою розглянуте питання про надання дозволу громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по провулку Митракова,7-А у м.Одесі та видано відповідне рішення сесії ОСОБА_1 міської ради №4820-VІ. 06 травня 2015 року Управлінням архітектури та містобудування ОСОБА_1 міської ради надано позитивний висновок №01-11/3976(14)-253пз-П по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Втім, 21.07.2015 року Управлінням Держземагентства у ОСОБА_1 області надано висновок №493/В, яким відхилено у погодженні проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачам. Також відповідачем відмовлено в отриманні переліку обмежень у користуванні земельної ділянки. Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважають зазначену відмову незаконною та протиправною, у звязку із чим звернулись до суду із вказаним адміністративним позовом.

В судове засідання зявився представник позивачів, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки належним чином суд не повідомив.

Згідно з ч.ч. 4,6 ст.128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Позивачам на підставі договорів купівлі-продажу від 25 жовтня 2011 року належить житловий будинок за адресою: м. Одеса, провулок Митракова, 7-А.

13 квітня 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до ОСОБА_1 міської ради з реалізації ними питання щодо приватизації земельної ділянки для обслуговування зазначеного житлового будинку.

04.07.2012 року позивачами отримано висновок Управління архітектури та містобудування ОСОБА_1 міської ради щодо можливості передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки та визначення сервітутів та обмежень.

25.06.2014 року ОСОБА_1 міською радою розглянуте питання про надання дозволу громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по провулку Митракова, 7-А у м. Одесі та видано відповідне рішення сесії ОСОБА_1 міської ради №4820-УІ.

17 липня 2014 року позивачами укладено договір з ліцензованою землевпорядною організацією ОСОБА_1 відділення інституту «УкрГЕОІНФОРМ» ім. А.В.Шаха на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, провулок Митракова, 7-А, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В рамках погодження вказаного проекту землеустрою позивачами отримано довідку Управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області №977/Д від 12.12.2014 року - форму 6- м, узгоджено ОСОБА_4 прийомки-передачі межових знаків на зберігання та ОСОБА_4 погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та землекористувачами, що підтверджується відповідними копіями документів, наявних в матеріалах справи.

06 травня 2015 року Управлінням архітектури та містобудування ОСОБА_1 міської ради надано позитивний висновок №01-11/3976(14)-253пз-П по проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

При цьому, як вбачається з тексту зазначеного висновку, розгляд вказаного питання проводився з урахуванням рішення ОСОБА_1 міської ради №6489-VІ від 25.03.2015 року, яким було затверджено Генеральний план м. Одеси, згідно із яким земельна ділянка по пров. Митракова, 7-А в м. Одесі розташована на території багатоквартирної житлової забудови за рахунок реконструкцій територій.

Втім, 21 липня 2015 року Управлінням Держземагентства у ОСОБА_1 області надано висновок №493/В, яким відхилено від погодження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Також позивачам відмовлено в отриманні переліку обмежень у користуванні земельної ділянки, як це вбачається з листа №19-1505-0.12-4778/2-15.

Як слідує з тексту зазначеного висновку, в обґрунтування відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення позивачам земельної ділянки, Управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області навело посилання на ст. 39 Земельного кодексу України, згідно з якою використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до Генерального плану населеного пункту.

Судом враховано, що питання управління майном, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси відноситься до повноважень виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради.

Згідно з п. «а-1» ч.1 ст.29 Закону України «Про місцеве самоврядування до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

За правилом п. «а-7» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження встановлення на відповідній території режиму використання та забудови земель, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність.

Як вже було встановлено, ОСОБА_1 міська рада та її виконавчі органи у межах своїх повноважень та у відповідний спосіб погодили питання з відведення земельної ділянки позивачам, що підтверджується відповідними копіями документів, наявних у матеріалах справи.

Судом враховано, що при розгляді вказаного питання, управліннями ОСОБА_1 міської ради було враховано архівні матеріали, надані комунальним підприємством «БТІ» ОСОБА_1 міської ради.

Так, згідно з листом КП «БТІ» ОСОБА_1 міської ради №9199-10/497-Г від 03.12.2013 року, житловий будинок, що розташований на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, Приморський район, провулок Митракова, 7-А, раніше мав назву провулок Будівельний, 7 у м. Одесі.

За договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим в Державній нотаріальній конторі міста ОСОБА_1 6 лютого 1929 року, житловий будинок по провулку Будівельному, 7-А, що розташований на земельній ділянці площею 764 кв.м., придбав громадянин ОСОБА_4

Рішенням виконкому ОСОБА_1 міської ради депутатів трудящих ся №1119 від 3 жовтня 1955 року за громадянами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була закріплена земельна ділянка площею 763 кв.м. по провулку Будівельному, 7 у м. Одесі.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Центральної райради депутатів трудящих м. Одеси від 19.11.1965 року, наданому Державним архівом ОСОБА_1 обласної державної адміністрації, житловий будинок по провулку Будівельному, 7 було розділено на два самостійні домоволодіння. Також було здійснено розподіл земельної ділянки: ділянка №1 площею 386 кв.м., ділянка №2 381 кв.м. (аркуші 129-133 проекту відведення).

Таким чином, ОСОБА_1 міською радою та її виконавчими органами здійснено всі заходи для перевірки законності надання у власність позивачам земельної ділянки для будівництва та обслуговування належного їм житлового будинку.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною Головним управлінням Держземагенства в Одеській області у листі №19-15-0.6-2932/2- 15 від 14.02.2015 року, згідно із якою органи Держземагенства не є уповноваженими щодо контролю чи управління в сфері містобудівної діяльності.

Отже, за наявності позитивного висновку Управління архітектури та містобудування ОСОБА_1 міської ради, яке саме і є вповноваженим органом щодо контролю за дотриманням містобудівного законодавства, аналіз дотримання ст.39 Земельного кодексу України знаходиться поза межам компетенції Управлянням Держземагенства у м. Одесі Одеської області.

Наведене свідчить про те, що дії щодо непогодження зазначеного проекту відповідачем Управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області є неправомірними та безпідставними з огляду на те, що вони вчинені відповідачем із перевищенням своїх власних повноважень.

Таким чином, відмова відповідача у погодженні проекту не дає можливості позивачам зареєструвати земельну ділянку у Державному земельному кадастрі та в подальшому зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку, що є грубим порушенням конституційного права власників.

В статті 55 Конституції України наголошується, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влад, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В листі-розясненні Державного агентства земельних ресурсів України від 17.12.2014 року №31-28-0.17.15057/2-14 зазначено, що статтею 79-1 Земельного кодексу визначено, що земельна ділянка може бути обєктом цивільних прав включно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Таким чином, складанням неправомірного висновку Управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області позивачам фактично відмовлено в реалізації їх права на приватизацію земельної ділянки, передбаченого ст.116 Земельного кодексу України, та вчиняються перешкоди в отриманні правовстановлюючого документу на земельну ділянку та реєстрації права власності.

Відповідно до ст. 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обовязковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Згідно з п. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погоджені проекту землеустрою щодо відведення ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Додатково судом враховано, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, враховуючи, що доводи, вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідачем не спростовані, суду не надано належних й допустимих доказів щодо дотримання відповідачем чинних норм при ухваленні свого рішення, суд вважає, що відповідач не довів правомірність оскаржуваної відповіді, з огляду на що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Істотною обставиною для вирішення вказаного позову є той факт, що усі необхідні документи та рішення отримані позивачами ще до ухвалення ОСОБА_1 міською радою рішення №6489-VІ від 25.03.2015 року про затвердження Генерального плану м. Одеси, згідно із яким земельна ділянка по пров.Митракова, 7-А в м. Одесі розташована на території багатоквартирної житлової забудови за рахунок реконструкцій територій.

Таким чином, навіть за наявності необхідного обсягу повноважень відповідач не міг посилатися на рішення ОСОБА_1 міської ради №6489-VІ від 25.03.2015 року, оскільки позивачами розпочато процедуру приватизації земельної ділянки ще до набрання чинності рішення №6489-VІ від 25.03.2015 року, та рішення, згідно із яким ОСОБА_1 міською радою було позитивно розглянуте питання про надання дозволу громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по провулку Митракова, 7-А у м. Одесі було прийнято раніше затвердження Генерального плану м. Одеси.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За правилом п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Керуючись ч. 3 ст. 2, ст. ст. 11, 69, 70, 71, 86, 159, 160, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області про зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Зобовязати Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Одеса, провулок Митракова, 7-А.

Зобовязати Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області зареєструвати у Державному земельному кадастрі земельну ділянку за адресою: м. Одеса, провулок Митракова, 7- А, згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частини рішення), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

14.09.2015