Справа № 2а-550/10
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Горбуновій Х.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до відділення Державтоінспекції в Любашівському районі Одеської області про поновлення строку оскарження постанови та скасування постанови серії ВН № 015892 від 11.03.2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відділення Державтоінспекції в Любашівському районі Одеської області про поновлення строку оскарження постанови та скасування постанови серії ВН № 015892 від 11.03.2010 року, мотивуючи тим, що вважає дану постанову незаконною та просить її скасувати за відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, аварійної обстановки не створював та рухався зі швидкістю 100 км/год.

В судове засідання представник відповідача не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням, причину неявки суду не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У судовому засіданні встановлено, що позивачем був пропущений строк для звернення до суду з адміністративним позовом, з причини знаходження у відрядженні у період з 11.03.2010 року по 31.03.2010 року.

Таким чином, суд визнає причину пропуску строку поважною та вважає за необхідне поновити позивачу строк для оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису.

Судом встановлено, що 11.03.2010 року інспектором ДПС Любашівського взводу ДПС ОСОБА_3, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВН № 191695, згідно якого 11.03.2010 року о 10 год. 30 хв. на 360 км автодороги Київ-Одеса, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Тойота», д/з ВН1450СН перевищив встановлену швидкість руху на 23 км/год, рухався зі швидкістю 133 км/год, швидкість вимірювалась приладом Беркут.

На підставі постанови серії ВН № 015892 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Відповідно до вимог п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водію забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 -12.7, на ділянці дороги, де встановлені дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до вимог ст. 122 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність виникає за перевищення водіями руху транспортних засобів більш як на 20 км/год.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час прийняття оскаржуваної постанови відповідачем не з'ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду доказів, які б дозволили вказати на достовірність фіксації швидкості саме автомобіля на якому рухався позивач, так як сам протокол не дає підстав для висновку про скоєння інкримінованого йому правопорушення. При цьому, інспектором навіть не було вжито заходів для встановлення свідків, які б могли підтвердити обставини викладені у протоколі про вчинення правопорушення, хоча, обєктивно, останній мав таку можливість з урахуванням місця та часу даної події, крім цього відповідач у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВН № 191695 не зазначив серійний номер приладу «Беркут», що унеможливлює встановити чи проходив цей прилад метрологічну повірку та чи допущенний цей прилад до визначення швидкості транспортних засобів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова серії ВН № 015892 від 11.03.2010 року про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 255 гривень підлягає скасуванню, оскільки відомості щодо обставин, що викладені в постанові не відповідають дійсності, не зясовано всіх обставин відповідно до вимог ст.280 КУпАП та факти викладені у ній не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.122, 245, 251, 256, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 6, 9-11, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_2 до відділення Державтоінспекції в Любашівському районі Одеської області про поновлення строку оскарження постанови та скасування постанови серії ВН № 015892 від 11.03.2010 року задовольнити.

Скасувати постанову серії ВН № 015892 від 11.03.2010 року про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя