Справа № 823/705/13-а
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Київ К/800/52302/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Малиніна В.В.,

Пасічник С.С.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, Тальнівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на додаткову ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року про виправлення описки, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області щодо неналежного оформлення результату розслідування нещасного випадку;

- визнати протиправним висновок службового розслідування в тій частині, що отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 сталося в період проходження служби і не пов'язане з виконанням службових обов'язків;

- зобов'язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 26.02.2012 р. з працівниками органів внутрішніх справ ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та оформити результати розслідування нещасного випадку у відповідності до наказу Міністерства внутрішніх справ України №1346 від 27.12.2002р.;

- визнати неправомірним акт № -2 від 06.04.2012 р. про нещасний випадок;

- зобов'язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області провести службове розслідування та скласти Акт форми Н-1 та Акт форми Н-5.

На підставі заяви позивача, ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області провести розслідування нещасного випадку, що стався 26.02.2012 р. з працівниками органів внутрішніх справ ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та оформити результати розслідування нещасного випадку у відповідності до наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1346 від 27.12.2002 р.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року адміністративний позов задоволено. Встановлено, що 26.02.2012 року в с. Вишнопіль Тальнівського району Черкаської області старшим інспектором ДПС - керівником групи ДПС ВДАІ Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 отримано тілесні ушкодження в період проходження служби і пов'язані з виконанням службових обов'язків.

18 квітня 2013 року Черкаським окружним адміністративним судом, у зв'язку з вирішенням не всіх позовних вимог прийнято додаткову постанову, якою адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним висновок службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень старшим інспектором ДПС - керівником групи ДПС ВДАІ Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 та інспектором ДПС цього ж підрозділу старшим сержантом міліції ОСОБА_5, затверджений 27.03.2012р. начальником УМВС України в Черкаській області, в частині отримання старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в період проходження служби і не пов'язаних з виконанням службових обов'язків.

Визнано неправомірним та скасовано Акт №-2 про нещасний випадок (у тому числі поранення) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, затверджений 06.04.2012 року заступником начальника Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року виправлено описку в додатковій ухвалі Черкаського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2013року, допущену в назві рішення із вірним зазначенням «додаткова постанова».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року залишено без змін ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року, якою виправлено описку в додатковій ухвалі Черкаського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2013року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року та прийнято нову, якою адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним висновок службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень старшим інспектором ДПС - керівником групи ДПС ВДАІ Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 та інспектором ДПС цього ж підрозділу старшим сержантом міліції ОСОБА_5, затверджений 27 березня 2013 року начальником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в частині отримання старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в період проходження служби і не пов'язаних з виконанням службових обов'язків.

Визнано протиправним та скасовано акт №-2 про нещасний випадок (у тому числі поранення) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, затверджений 06 квітня 2012 року заступником начальника Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області.

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області не погодилось з ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року про виправлення описки, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року про залишення ухвали суду першої інстанції щодо виправлення описки без змін та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року і звернулось до суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, суд, в межах ст. 220 КАС України, прийшов до висновку про залишення касаційних скарг без задоволення з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини.

04.07.2002 по 07.08.2012 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України, що підтверджується копією трудової книжки останнього.

26.02.2012 року згідно постової відомості розстановки нарядів ДПС та дислокації маршрутів патрулювання і постів ВДАІ Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області позивач разом з інспектором ДПС ОСОБА_5 несли службу по забезпеченню безпеки дорожнього руху та охороні громадського порядку на території Тальнівського району в с. Вишнопіль.

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5, близько 19 години вони помітили автомобіль «Санг-Йонг Екшн», що підозрювався в причетності до скоєння незаконного заволодіння автомобілем «Тойота Лендкрузер-200» у с. Здобуток Жовтня, Тальнівського району, Черкаської області. Увімкнувши проблискові маячки та світло жезла, вищевказані працівники міліції подали знак водію про зупинку, але останній не виконав їх вимог та лише збільшив швидкість. Наряд відділення Державтоінспекції розпочав переслідування, під час якого автомобіль правопорушника під'їхав до кафе-бару «Світанок» (приміщення колишньої сільської бані). Після зупинки позивач із ОСОБА_5 підійшли до автомобіля порушника для встановлення номерних знаків. У цей час з приміщення бані вийшло близько 7-8 осіб, унаслідок агресивного настрою яких відбулася сутичка між ними та працівниками міліції. В результаті даної сутички, позивач отримав тілесні ушкодження.

В період з 27.02.2012 року по 27.03.2012 року проведено розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 26.02.2012 року.

За результатами службового розслідування, проведеного на підставі розпорядження начальника Тальнівського РВ УМВС від 27.02.2012 року №1184, комісією у складі старшого інспектора відділу ЮС УКЗ УМВС України в Черкаській області, заступника начальника УДАІ УМВС України в Черкаській області та головного спеціаліста з охорони праці ВМЗ УМВС України в Черкаській області складено висновок службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень позивачем та старшим сержантом міліції ОСОБА_5, затверджений начальником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області 27.03.2012 року.

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що комісією виявлено ряд порушень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимог Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 року №111. Так, усупереч вимогам п.п. 16.1.1, 17.2, 17.3.7 вказаної Інструкції працівниками ДАІ не було своєчасно складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6, який за їх твердженнями, керуючи автомобілем не виконав їхню вимогу про зупинку; при переслідуванні та зупинці транспортного засобу правопорушника не доповіли оперативному черговому про місце початку переслідування, модель, колір та номерні знаки транспортного засобу, причину переслідування та інші обставини, передбачені Інструкцією, а також після зупинки транспортного засобу порушника відразу не викликали на допомогу інші наряди ОВС та відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» не приготували до застосування табельну вогнепальну зброю, чим знехтували заходами особистої безпеки, що призвело до отримання ними тілесних ушкоджень.

Внаслідок своїх непрофесійних дій, ігнорування вимог Закону України «Про міліцію», «;Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», наказів МВС України від 16.03.2007 року № 81, від 15.05.2007 року № 157, від 26.03.2010 року № 90 та інших нормативно-правових актів працівниками ДАІ старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 та старшим сержантом міліції ОСОБА_5 було допущено конфлікт з громадянами, в результаті якого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, що стало приводом для їх звернення до МВС України зі скаргами на дії працівників міліції.

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що згідно акту судово-медичного обстеження від 06.03.2012 року №124 у ОСОБА_4, виявлено тілесні ушкодження у вигляді блідо-коричневого синця в ділянці внутрішньої частини повіки лівого ока, струсу головного мозку, синьо-зеленуватого синця в середній третині лівої гомілки по передній поверхні. І за результатами розслідування комісія дійшла висновку, що такі тілесні ушкодження в період проходження служби не пов'язані з виконанням службових обов'язків.

Як убачається із матеріалів справи, 06.04.2012 року начальником Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області затверджено Акт №-2 про нещасний випадок (у тому числі поранення) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, згідно з висновком якого, що ґрунтувались на матеріалах службового розслідування, констатовано, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Згідно свідоцтва про хворобу № 308 від 30.07.2012 року Військово-лікарська комісія УМВС України в Черкаській області за розпорядженням т.в.о. начальника Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області здійснила медичний огляд ОСОБА_4, в ході якого, з посиланням на згаданий акт №-2 про нещасний випадок (у томи числі поранення), вказано, що захворювання позивача пов'язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ, проте закрита черепно-мозкова травма, отримана 26.02.2012 року, що спричинила стійкий цефалічний, помірний церебростенічний, помірний вестибулярний синдром вираженої вегетативної нестійкості не пов'язана з виконанням службових обов'язків.

Згідно з листом Центральної районної лікарні від 07.03.2012 року №28/1-с працівники міліції під час подій, що відбулися 26.02.2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були тверезі, а ОСОБА_8, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно акту судово-медичного обстеження від 27.02.2012 року №21 у ОСОБА_4 мали місце ушкодження у вигляді переломів коронок 4, 5, 8 зубів та екстракції 6 зуба, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, струс головного мозку, синці на повіках очей, забійна рана м'яких тканин правої щоки відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Проте, в ході проведення дослідчої перевірки прокуратурою Тальнівського району ОСОБА_4 було надано направлення на повторне судово-медичне обстеження до Уманського відділення судово-медичних експертиз, за підсумками якого складено акт судово-медичної обстеження від 06.03.2012 року №124. Проведеною судово-медичної експертизою ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у вигляді блідо-коричневого синця в ділянці внутрішньої частини повіки лівого ока, струсу головного мозку, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я; синьо-зеленуватого синця в середній третині лівої гомілки по передній поверхні, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Зазначені висновки медичних обстежень суперечать одне одному в характері та тяжкості отриманих позивачем тілесних ушкоджень.

У зв'язку з чим 17.08.2012 року на підставі направлення Звенигородської міжрайонної прокуратури, КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» було проведено додаткове судово-медичне обстеження (акт №1022), результатами якого підтверджено, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, забійної рани правої щоки, синців на обличчі і гомілках, а також переломів 4, 5, 6, 8 зубів, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки службового розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем в період проходження служби є необґрунтованими, позаяк в ході судового розгляду спростовано порушення позивачем під час даного випадку службової (трудової) дисципліни та вимог відомчих нормативних актів. При цьому, суд першої інстанції суд вийшов за межі позовних вимог та рішенням встановив той факт, що 26.02.2012 року позивачем було отримано тілесні ушкодження в період проходження служби і пов'язані з виконанням службових обов'язків.

Свої висновки суд першої інстанції обґрунтовував наступними правовими нормами.

Висновок службового розслідування про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 отримані в період проходження служби і не пов'язані з виконанням службових обов'язків ґрунтуються на тому, що нещасний випадок трапився внаслідок порушення потерпілим (працівниками міліції) службової (трудової) дисципліни, а саме, вимог Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 р. № 111. Так, усупереч вимогам п.п.16.1.1., 17.2., 17.3.7. вказаної інструкції працівниками ДАІ ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було своєчасно складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_6, який за їх твердженнями, керуючи автомобілем не виконав їхню вимогу про зупинку; при переслідуванні та зупинці транспортного засобу правопорушника не доповіли оперативному черговому про місце початку переслідування, модель, колір та номерні знаки транспортного засобу, причину переслідування та інші обставини, передбачені Інструкцією, а також після зупинки транспортного засобу порушника відразу не викликали на допомогу інші наряди ОВС та відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» не приготували до застосування табельну вогнепальну зброю, чим знехтували заходами особистої безпеки, що призвело до отримання ними тілесних ушкоджень.

28.02.2012 р. інспектором ВДАІ Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області лейтенантом міліції ОСОБА_10, на підставі рапортів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 складено протокол серії СА1 №200440 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відповідно до вказаного протоколу гр. ОСОБА_6 26.02.2012 р. о 19 годині в с.Вишнопіль, Тальнівського району по вул. Леніна, керував автомобілем НОМЕР_1, не виконав вимогу про зупинку показом жесту жезлом та світлових маяків (синього та червоного кольору) працівників міліції, чим порушив п.п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Постановою Тальнівського районного суду Черкаської області від 13.04.2012 р. у справі №3-113/12 адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_6 закрито в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до вказаної постанови суду в діях ОСОБА_6 не вбачається правопорушення, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за нього. Згідно п.п. 7.6. Правил дорожнього руху України «На вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил». ОСОБА_6 не керував автомобілем НОМЕР_1. Із рапортів працівників ДАІ ОСОБА_4, ОСОБА_5 вбачається, що водія, який керував автомобілем НОМЕР_1 26.02.2012 р. близько 19 години, не було встановлено, так, як особа, яка керувала автомобілем не була затримана на місці вчинення правопорушення і відповідно не була встановлена, що також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 28.02.2012 р. згідно якого особу встановлено по п/в РКА 183107.

При цьому суд касаційної погоджується з висновком щодо відсутності порушення працівникам ДАІ ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимог Інструкції та службової дисципліни щодо не складання протоколу, оскільки їм не вдалося затримати на місці вчинення правопорушення та встановити особу водія, який на вимогу працівників міліції не зупинився.

Крім того, відповідно до п. 16.3.1. Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.03.2009 р. № 111, з метою забезпечення під час переслідування власної безпеки і безпеки інших учасників дорожнього руху працівник підрозділу ДПС повинен: передавати черговому інформацію про місцезнаходження та маршрут руху транспортного засобу, який переслідується з мінімальним інтервалом.

Пункт 16.3.7. Інструкції визначає, що після зупинки транспортного засобу, що переслідувався, дотримуватись вимог розділу 24 цієї Інструкції, а також: негайно доповісти черговому по підрозділу (командиру) про місце, де закінчено переслідування, та одночасно визначитись з необхідністю надання допомоги іншими нарядами ДПС для затримання підозрюваних.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_11, оперативного чергового Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області, 26.02.2012 р. близько 19 години ОСОБА_4 подзвонив на номер чергової частини Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області « 102» та повідомив про початок переслідування автомобіля НОМЕР_1 в с.Вишнопіль, Тальнівського району, водій якого не зупинився на вимогу працівників ДПС. Близько 20 години ОСОБА_4 зателефонував на номер оперативного чергового (НОМЕР_2) і повідомив, що працівникам ДАІ ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нанесено тілесні ушкодження. Після отримання вказаного повідомлення черговий зареєстрував вказану інформацію в ЖРЗПЗ, після чого на місце події була направлена слідчо-оперативна група.

Судами встановлено, що з роздруківки вхідних і вихідних дзвінків з номера ОСОБА_4 (НОМЕР_3), наданої приватним акціонерним товариством «Київстар», о 19 год. 33 хв. з вказаного номера зроблено дзвінок на номер чергової частини Тальнівського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області « 102»; з 19 год. 38 хв. до 21 год. 02 хв. з/на номеру ОСОБА_4 на/з номер (у) чергового ОСОБА_11 (НОМЕР_2) здійснено 8 вхідних та вихідних дзвінків.

Також встановлено, що 26.02.2012 р під час добового патрулювання працівники ДАІ ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виконали вимоги підпунктів 16.3.1., 16.3.7. Інструкції.

При цьому суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність в діях позивача порушення щодо не застосування табельної вогнепальної зброї, чим знехтували заходами особистої безпеки, що призвело до отримання ними тілесних ушкоджень, оскільки відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 р. №565-XII забороняється застосовувати і використовувати вогнепальну зброю при значному скупченні людей, якщо від цього можуть постраждати сторонні особи. При цьому вказали на небезпечність застосування вогнепальної зброї у нічний час.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушень службової дисципліни (викладених у висновку службового розслідування) в діях працівників міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час добового патрулювання 26.02.2012 р. в с. Вишнопіль, Тальнівського району.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, Київський апеляційний адміністративний суд погодився про відсутність порушень службової дисципліни (викладених у висновку службового розслідування) в діях працівників міліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час добового патрулювання 26.02.2012 р. в с. Вишнопіль, Тальнівського району.

Проте, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду не погодилась з висновком суду першої інстанції про необхідність встановлення факту - отримання позивачем тілесних ушкоджень в період проходження служби і їх зв'язку з виконанням службових обов'язків, виходячи з проголошеного Конституцією України принципу розподілу державної влади на законодавчу, виконавчу та судову.

Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що частиною 2 статті 6 Основного Закону України закріплено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Враховуючи те, що встановлення факту отримання позивачем тілесних ушкоджень в період проходження служби і їх зв'язку з виконанням службових обов'язків проводиться у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 року №1346 за визначеною процедурою, у строки та спеціально створеною комісією, колегія суддів вказала, що встановлення факту, відноситься до виключної компетенції комісії з розслідування нещасного випадку, а суд не може підміняти зазначений колегіальний орган, приймаючи натомість інший висновок, а обмежується лише оцінкою дотримання в ході роботи суб'єкта владних повноваження вимог Конституції та законів України, що має бути врахована останнім.

На підставі встановлених обставин та відповідних норм матеріального права, суд касаційної інстанції погоджується з висновком Київського апеляційного адміністративного суду щодо скасування висновку службового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень старшим інспектором ДПС - керівником групи ДПС ВДАІ Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 та інспектором ДПС цього ж підрозділу старшим сержантом міліції ОСОБА_5, затверджений 27 березня 2013 року начальником Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, в частині отримання старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в період проходження служби і не пов'язаних з виконанням службових обов'язків. Також погоджується з висновком щодо скасування акту №-2 про нещасний випадок (у тому числі поранення) старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4, затверджений 06 квітня 2012 року заступником начальника Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області.

При цьому слід зазначити, що посилання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області щодо порушення позивачем строків звернення до суду, встановлених ст. 99 КАС України із застосуванням наслідків передбачених ст. 100 КАС України є необґрунтованими, оскільки дане питання щодо залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду було вирішено судом першої інстанції в ухвалі Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2013 року.

Також суд касаційної інстанції погоджується з обґрунтованістю ухвали щодо виправлення описки, яка ухвалою апеляційного адміністративного суду залишена без змін, оскільки описка яка допущена в назві додаткової постанови була суттєвою та підлягала виправленню.

Виходячи з наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції щодо прийняття ухвали про виправлення описки, а суд апеляційної інстанції правильно встановили обставини справи, повно дослідили докази по справі та ухвалили рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків суду першої та апеляційної інстанції, тому підстави для скасування або зміни рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 231 КАС України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 30 травня 2013 року про виправлення описки, постанову та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Малинін

С.С. Пасічник