Справа № 2а-2706/10/0370
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2010-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2010 рокуСправа № 2а-2706/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Кириченко О.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2 про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів,

ВСТАНОВИВ:

Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося в суд з адміністративним позовом до селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2 (далі по тексту СФГ ОСОБА_2А.) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів на загальну суму 3 305,44 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємством не забезпечено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Згідно Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік, поданого відповідачем, середньооблікова чисельність працюючих в 2009 році у відповідача складала 8 осіб, з яких середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність 0 осіб, хоча норматив складає 1 особа. Норматив для працевлаштування відповідачем інвалідів складає 1 особа, який ним не виконаний. Сума адміністративних санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування саме одного інваліда становить 3 140 грн., яка СФГ ОСОБА_2 в добровільному порядку до 15 квітня 2010 року не була сплачена. За несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій відповідачу нарахована також пеня в сумі 165,44 грн. Просить стягнути з СФГ ОСОБА_2 в користь держави в особі Волинського обласного Фонду соціального захисту інвалідів в дохід державного бюджету Горохівського району за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році адміністративно-господарські санкції на загальну суму 3 305,44 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлений позов підтримала з підстав викладених у ньому, просить стягнути з відповідача в користь держави в особі Волинського обласного Фонду соціального захисту інвалідів в дохід державного бюджету Горохівського району адміністративно-господарську санкцію та пеню в загальній сумі 3 305,44 грн. Додала, що відповідачу направлялась претензія від 06.09.2010 року за вихідним №06/01-03 про сплату адміністративно-господарської санкції, проте відповідач її не сплатив. Також пояснила, що від відповідача до Горохівського РЦЗ у 2009 році звіти форми 3-ПН про наявність вакансій не надходили, що свідчило б про те, що відповідач вживав заходів для залучення інвалідів, про що суду подала лист Горохівського РЦЗ від 20.10.2010 року за вихідним №03-17/680. Просить позов задовольнити.

Відповідач свого повноважного представника в судові засідання 21.10.2010 року та 01.11.2010 року на виклик суду не направив, хоча належним чином повідомлявся про час та дату їх проведення, що підтверджується повідомленнями про вручення судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями №451, №120. Про причини неявки суд не повідомляв, клопотання про відкладення розгляду справи, або заперечень на позов не подавав. У звязку з цим, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, оскільки судом вжиті всі передбачені заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Пункт 5 частини 2 статті 17 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією і законами України.

Преамбула Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон України «Про основи …» встановлює, що цей Закон визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 року №1434, Фонд є урядовим органом державного управління, який діє у складі Міністерства праці та соціальної політики і підпорядковується йому.

Згідно з пунктом 9 зазначеного Положення для реалізації покладених на фонд соціального захисту інвалідів завдань за погодженням з Мінпраці утворюють територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників.

Основним завданням Фонду соціального захисту інвалідів, відповідно до пункту 3 цього Положення є, зокрема контроль за виконанням підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, установленого статтею 19 Закону. У відповідності до покладених на Фонд завдань останній здійснює контроль за сплатою роботодавцями адміністративно-господарських санкцій і пені.

Частина 1 статті 4 Закону України «Про основи …» передбачає, що діяльність держави щодо інвалідів виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціально-побутових і соціально-психологічних умов для задоволення їх потреб у відновленні здоров'я, матеріальному забезпеченні, посильній трудовій та громадській діяльності.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про основи …» встановлено обов'язок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону України «Про основи …» для підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб у кількості одного робочого місця.

Статтею 20 Закону України «Про основи …» передбачено, що підприємства, установи, організації, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 Закону, щороку до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу місць для працевлаштування інвалідів, згідно Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.07 №70 «Про реалізацію статей 19 1 20 Закону України «Про основи …»» (далі Порядок), сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Судом встановлено, що СФГ ОСОБА_2 є юридичною особою, яке самостійно розраховує кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, і забезпечує працевлаштування інвалідів.

Відповідно до вищезгаданого Порядку, обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з Інструкцією щодо заповнення форми №10 ПІ (річна) Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженою наказом Мінпраці України 10.02.07 №42. Вищевказаний Звіт подається роботодавцями щороку до 1 березня відділенням Фонду соціального захисту інвалідів, в яких вони зареєстровані.

Згідно до поданого відповідачем звіту «Про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік» форми 10-ПІ, роботодавцем зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу складає 8 осіб, кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, становить 1 особа, а середньооблікова кількість штатних працівників, яким встановлена інвалідність 0 осіб. З вхідного штемпеля позивача на звіті вбачається, що цей звіт відповідачем поданий 27.02.2010 року.

За таких обставин відповідачем не забезпечено норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в кількості однієї особи, що відповідно до статті 19 Закону України «Про основи …» дає підстави позивачу вимагати від відповідача сплати адміністративно-господарських санкцій.

Відповідно до пункту 2 Порядку роботодавці сплачують суму адміністративно-господарських санкцій відділенням Фонду соціального захисту інвалідів за місцем їх державної реєстрації як юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, до 15 квітня року, що настає за роком, в якому відбулося порушення нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Із звіту про зайнятість населення та працевлаштування інвалідів за 2009 рік та розрахунку вартості робочого місця, розміру адміністративно-господарської санкції і пені вбачається, що середньорічна заробітна плата штатного працівника становить 6 280,00 грн.

Волинським обласним відділенням фонду соціального захисту інвалідів до Горохівського РЦЗ надіслано письмовий запит від 12.10.2010 року за вихідним №1482-06/07 про надання інформації стосовно подання СФГ ОСОБА_2 звітів про створення робочих місць для інвалідів, який оглянуто в судовому засіданні. З відповіді Горохівського РЦЗ від 20.10.2010 року за вихідним №03-17/680 на названий запит позивача вбачається, що від СФГ ОСОБА_2 звіти форми 3-ПН про наявність вакансій, де може бути використана праця інвалідів у 2009 році не надходили.

З дослідженої судом претензії Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 06.09.2010 року за вихідним №06/01-03 вбачається, що позивач повідомляв відповідача про необхідність сплати адміністративно-господарської санкції в добровільному порядку, проте останнім штрафна санкція в добровільному порядку сплачена не була.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про основи ..», пункту 4 Порядку, порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

З розрахунку вартості робочого місця, розміру суми адміністративно-господарських санкцій і пені, які належать до сплатити відповідачем до Держбюджету міста Луцька вбачається, що сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2009 рік становить 3 140, 00 грн., виходячи з фонду оплати праці, яка роботодавцем на даний час в добровільному порядку не сплачена. Крім того, відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про основи…», пункту 4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, за несвоєчасну сплату підприємством суми адміністративно-господарських санкцій нарахована пеня в сумі 165,44 грн. Отже, загальна сума адміністративно-господарської санкції становить 3 305,44 грн.

Статтею 71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказів, які спростовували б доводи позивача, відповідач суду не надав. Разом з тим, штрафну санкцію на даний час відповідач не сплатив.

При вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій суд виходить із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобовязань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення, вини та наявності причинного звязку між правопорушенням та його наслідками з метою визначення підставності застосування юридичної відповідальності у вигляді санкцій позивачем.

З вищевикладеного вбачається, що відповідачем в 2009 році не було виконано вимоги чинного законодавства України щодо створення одного робочого місця для працевлаштування інваліда, а тому суд приходить до висновку, що в діях відповідача наявна вина у не працевлаштуванні інваліда на створене ним робоче місце для інвалідів, наявність якого є обов'язковою умовою накладення на відповідача штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону України «Про основи …».

Зважаючи на вищенаведене позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій та пені є обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволенню.

Керуючись статтями 11, 17, 71, 158, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статтей 18, 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства ОСОБА_2 (адреса: с. Гектари, Горохівський район, Волинська область) в користь держави в особі Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів у дохід державного бюджету Горохівського району за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2009 році адміністративно-господарської санкції в сумі 3 140 грн. та пені 165,44 грн., а всього на загальну суму 3 305 (три тисячі триста пять) гривень 44 копійки.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена в повному обсязі 04 листопада 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич