Справа № 22-а - 5519/11
Суддя: Сидоренко І. П.
Дата ухвалення: 2011-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2011р. м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючого судді: Сидоренко І.П., суддів: Погорєлової С.О., Цюри Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2010року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради та Департаменту праці т соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та стягнення заборгованості по грошовій допомозі до 5 травня,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2009р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого послався на те, що він має статус ветерана війни та відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій у пятикратному розмірі до мінімальної пенсії за віком. За 2007рік він отримав лише 280грн., а за 2008р. - 310грн., що не відповідає пяти мінімальним пенсіям за віком. На підставі наведеного, просив суд визнати відмову УПСЗН Суворовської РА ОМР в особі комісії з ліквідації в перерахуванні щорічної разової грошової допомоги за 2008рік протиправною та стягнути з департаменту праці та соціальної політики ОМР невиплачену частину щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2007 та 2008роки як ветерану війни-учаснику бойових дій, яка складає суму 3865грн.30коп., посилаючись на рішення Конституційного Суду України, та допустити негайне виконання постанови суду (а.с.1-4).

Представник УПСЗН заперечував проти задоволення позову, посилаючись на правомірність своїх дій згідно діючого законодавства, оскільки розмір зазначеної виплати встановлений Кабінетом Міністрів України.

Представник департаменту праці та соціальної політики ОМР також заперечував проти задоволення позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог, та звернув увагу, що департамент розпочав свою діяльність лише з 02.01.2009року та не є правонаступником після УПСЗН.

Постановою суду від 01.02.2010р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.80-81).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи (а.с.89-92).

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Правовий статус ветеранів війни, у тому числі питання щодо надання їм пільг визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

(далі - Закон). До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни (ч.2 ст.4 Закону).

________________________________________

Справа № 22а-5519/11

Головуючий першої інстанції Середа І.В. Категорія КАС : 10.2.4

Доповідач Сидоренко І.П.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ №288765 від 27.05.1998р. (а.с.5), та, відповідно до ч.5 ст.12 Закону, має право отримувати щорічно до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Позивач отримував щорічну разову грошову допомогу до 5 травня: у 2007році 280грн., а у 2008році 310грн.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується факт отримання позивачем щорічної грошової допомоги у 2007-2008 роках у зазначених вище розмірах.

У 2007році дія ч.5 ст.12 була зупинена на 2007рік Законом України «Про Державний бюджет на України 2007 рік», а статтею 29 цього Закону передбачена виплата щорічної разової допомоги учасникам бойових дій у розмірі 280 грн.

У 2008р. п.п.1 п.20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Постановою КМУ №183 від 12.03.2008р. була передбачена виплата щорічної разової допомоги учасникам бойових дій у розмірі 310грн.

Положення ст.29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», відповідно до якого була передбачена виплата щорічної разової допомоги учасникам бойових дій у розмірі 280 грн., втратили чинність, як такі, що визнані неконституційними, на підставі рішення КСУ №6-рп/2007 від 09.07.2007р.

Підпунктом 1 п.20 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007р. №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ч.5 ст.12 Закону було викладено у новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається КМУ в межах бюджетних асигнувань, встановлених законом про Державний бюджет України. Вказане положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратило чинність, як таке, що визнано неконституційним, на підставі рішення КСУ від 22.05.2008р. №10-рп/2008.

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно, в період з 01 січня по 21 травня 2008р. Закон України «Про Державний бюджет України на 2008р.» був чинним та підлягав виконанню, а органи, уповноважені на здійснення цих виплат, у цей час діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Із дати прийняття рішень КСУ особи мають право на виплату допомоги до 5 травня у розмірах, визначених законами «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Оскільки ст.17 Закону передбачено право осіб, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги, то з приписів зазначених нормативних актів випливає, що право на отримання щорічної одноразової допомоги до 5 травня у розмірах, установлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», мають особи, які взагалі не отримали її з різних причин до 5 травня, у разі їх звернення за отриманням такої допомоги після поновлення дії норм цих законів у звязку з визнанням неконституційними змін до них, у строк до 30 вересня відповідного року.

З матеріалів справи вбачається що відповідач виконав свої зобовязання перед позивачем до 05 травня 2007року та до 05 травня 2008року, виплативши йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та у відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та в розмірі встановленому постановою КМУ №183 від 12.03.2008р.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відсутні правові підстави для зобовязання відповідача здійснити доплату позивачу недоотриманої суми разової щорічної грошової допомоги за 2007р. та 2008р.

Посилання апелянта на рішення КСУ, як на підставу свого позову, є необґрунтованим, оскільки рішення прийнято після закінчення строку сплати разової грошової допомоги. На час виплати щорічної разової грошової допомоги до 05.05.2007р. та 05.05.2008р. відповідач діяв відповідно до діючого законодавства. Рішення КСУ не мають зворотної дії в часі і у субєкта владних повноважень після їх прийняття не виникло додаткових зобовязань по перерахунку щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції про відмову в позові ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено. Твердження апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197 ч.1, 198 ч.1 п.1, 200, 206, 254 ч.5 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 01 лютого 2010року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В.Цюра

ОСОБА_2