Справа № 2-а/1519/5404/11
Суддя: Целух А. П.
Дата ухвалення: 2011-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1519/5404/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2011 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі :

головуючого судді Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2011 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в сумі 12 910 грн., мотивуючи вимоги тим, що він являється учасниками війни, тому відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистущорічно до 9 травня йому повинна виплачуватись разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. За 2007 2011 роки відповідачем виплачено у значно меншому розмірі ніж, передбаченому Законом України. Оскільки стаття 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистує чинною, а відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод, просив визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати провести доплату щорічної разової допомоги до 5 травня , як учаснику війни в розмірі, передбаченому Законом за період 2007 2011 роки в сумі 12 910 грн.

Позивач у судове засідання зявився, позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволені позову.

Дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, матеріалами справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії АБ № 250537 виданого Малиновським РВК 25.08.2004 року. Посвідчення безтермінове та дійсне на всій території України. Предявник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Отже, ОСОБА_1 є такою особою, на якого розповсюджується дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

З метою проведення перерахунку допомоги до 5 травня він звернувся з письмовою заявою на адресу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, однак листом від 01.09.2011 р. йому було відмовлено у проведенні виплати відповідної грошової різниці з посиланням на те, що допомога виплачується йому у встановлених державою розмірах.

По-перше, суд не вважає строк звернення позивачем до суду пропущеним, оскільки позивач, після одержання ним відповіді Управління Праці від 01.09.2011р., звернувся до суду, дізнавшись про порушення свого права, тобто, дізнавшись, що сума виплат, яка йому призначалася згідно закону є значно меншою.

Крім того, судом встановлено, що позивач відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального статусувід 22.10.1993р. № 3552-ХІІ з наступними змінами, має право на одержання щорічної грошової разової допомоги до 5 травня в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком.

Як вбачається з ст. 12 вищевказаного Закону щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком. Дана редакція Закону України від 28 грудня 1998 року, і вона діє по теперішній час. При здійсненні виплат інвалідам необхідно керуватись саме даною нормою в такій редакції, враховуючи наступне.

Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України.

Конституцією України передбачено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Враховуючи вищевикладені вимоги суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та, дійсно, нарахування щомісячної соціальної допомоги повинно здійснюватись в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, як то передбачено ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистув редакції від 28.12.1998р.

Дію ст.12 Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистузупинено на 2007 рік в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам війни, згідно із п.13 ст.21 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік

Рішенням Конституційного суду України № 6рп/2007 від 09.07.2007 року у справі (справа № 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян) щодо відповідності Конституції України (конституційності ) положень статей 29, 36 абзацу третього ч.2 ст.56, ч.1 ст.66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46,ст.71 статей 98,103,111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 ріквсі вказані положення визнанні неконституційними, втратили чинність з дня ухвали рішення судом, оскільки зменшують розмір виплат, обмежують права і свободи громадян.

Редакцію ч.5 ст. 12 Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистузмінено Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рікв частині порядку визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни.

Рішенням Конституційного суду України № 10рп/2008 від 22.05.2008 зміни даного закону визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Що стосується вимоги позивача стосовно виплати щорічної разової грошової допомоги, то вона підлягає задоволенню з наступних підстав, відповідно до ч.5 ст.12 Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту№ 3551-XII від 22.10.1993 року учасникам бойових дій щороку до 5 травня виплачується грошова допомога в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.17 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистуфінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

На виконання ст. 17 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхуванняПостановою Кабінетів Міністрів від 18 березня 2009 року № 211 Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році та Постановою Кабінетів Міністрів України від 07 квітня 2010 року № 299 Про розміри разової грошової допомоги , що виплачується в 2010 році відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистута Про жертви нацистських переслідуваньпередбачено розміри разової грошової допомоги: за 2009 рік 340, 00 грн., 2010 рік 380,00 грн. Зазначені постанови з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги особам, про які йдеться в ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистувстановили розмір виплат з посиланням на ЗУ Про Державний бюджет України на 2009 рікта ЗУ Про Державний бюджет України на 2010 рік.

Відповідно до ч.2 ст.139 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Керуючись ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу

Таким чином застосуванню підлягає Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, як нормативно правовий акт, який має вищу юридичну силу порівняно з Постановами КМУ № 211 від 18.03.20089 року та Постановами КМУ № 299 від 07.04.2010 року.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за нормами

передбаченими ст.28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування

Виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи суд дійшов висновку, що викладені позовні доводи позивача є обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню за період що минув. Відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актах законодавства, не може бути поставлене у залежність від бюджетних асигнувань.

Європейський Суд з прав людини при розгляді справи Кечко проти Українизазначив, що якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань.

Враховуючи вищевикладені вимоги суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та, дійсно, нарахування щомісячної соціальної допомоги повинно здійснюватись в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, як то передбачено ч. 5 ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захистув редакції від 28.12.1998р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 92, 152 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22.05.2008 року, ст.28 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування, Законом України Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту, ст.2 , ч.2 ст.5 ,ст.9, ст.11, ст.160, ст.161ст.163, ст.186,ст. 254 КАС України, СУД

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги задовольнити.

Стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни у розмірі 12 910 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк після отримання постанови суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

15.11.11