Справа № 807/2002/14
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/1199/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Пасічник С.С. , Швець В.В. , розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Прокуратури Закарпатської області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014р. у справі за позовом Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області до Прокуратури Закарпатської області про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області звернулося до суду з позовом до Прокуратури Закарпатської області з вимогами про визнання протиправними дій щодо складення та внесення на ім'я голови Державної виконавчої служби України подання від 19.03.2014р. №05/2/3-63вих.2014 про усунення порушень законодавства про виконавче провадження в діяльності органів державної виконавчої служби Закарпатської області, включення до подання висновків щодо роботи позивачів та зобов'язання відкликати подання.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.08.2014р. у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що вказані дії прокуратури повністю відповідають вимогам Закону України "Про прокуратуру", оскільки внесення подання це право прокуратури, яке не може бути обмежене конкретними особами.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014р. апеляційну скаргу начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Панової Н.В., управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області задоволено частково. Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.08.2014р. у справі №807/2002/14 скасовано і прийнято нову постанову. Позов начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Панової Н.В., управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області задоволено частково. Визнано протиправними дії прокурора Закарпатської області щодо складення та внесення на ім'я голови Державної виконавчої служби України подання від 19.03.2014р. №05/2/3-63вих.2014 про усунення порушень законодавства про виконавче провадження в діяльності органів державної виконавчої служби Закарпатської області. В задоволенні решти позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що при складенні та внесенні на ім'я голови Державної виконавчої служби України оскаржуваного Подання про усунення порушень законодавства про виконавче провадження прокуратура діяла не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У касаційній скарзі представник відповідача, з посиланням на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених апеляційним судом, просить його рішення скасувати та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що прокуратурою Закарпатської області відповідно до постанови №3 від 03.03.2014р. проводилася перевірка в порядку нагляду за додержання і застосуванням законів. Копію постанови було надано начальнику Управління ДВС Головного Управління юстиції в Закарпатській області. Вказана постанова не була оскаржена до прокурора вищого рівня чи до суду в порядку адміністративного судочинства у встановлений законом строк.

На підставі зібраної інформації щодо порушень чинного законодавства, керуючись ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" 19.03.2014р. прокурором Закарпатської області внесено подання на ім'я голови Державної виконавчої служби України за № 05/2/3-63вих2014 "Про усунення порушень законодавства про виконавче провадження в діяльності органів державної виконавчої служби Закарпатської області", яким прокурором вимагалося:

- розглянути подання та вжити невідкладних організаційних і практичних заходів щодо усунення наведених у ньому порушень чинного законодавства, а також причин умов, що їм сприяють;

- в установленому законодавством порядку вирішити питання про відповідальність начальника управління ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області Панової Н.В. та інших працівників ДВС, з вини яких допущені викладені у поданні порушення чинного законодавства;

- невідкладно розглянути і не пізніше ніж у місячний термін вжиті заходи до усунення порушень, причин та умов їх виникнення.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право:

1) безперешкодно за посвідченням, що підтверджує займану посаду, входити у приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, військових частин і штабів незалежно від встановленого в них режиму, підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності без особливих перепусток, де такі запроваджено. Отримання від Центрального депозитарію цінних паперів, Національного банку України та депозитарних установ інформації, що міститься у системі депозитарного обліку цінних паперів, здійснюється в порядку та обсязі, встановлених Законом України "Про депозитарну систему України";

2) витребовувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних підприємств, установ та організацій рішення, розпорядження, інструкції, накази та інші акти і документи, одержувати інформацію про стан законності і заходи щодо її забезпечення, мати доступ до відповідних інформаційних баз даних державних органів;

3) вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також виділення спеціалістів для проведення перевірок, відомчих і позавідомчих експертиз;

4) мати доступ до документів і матеріалів, необхідних для проведення перевірки, у тому числі за письмовою вимогою, і таких, що містять комерційну таємницю або інформацію з обмеженим доступом. Письмово вимагати подання в прокуратуру у визначений ним розумний строк зазначених документів та матеріалів, видачі необхідних довідок, у тому числі щодо операцій і рахунків юридичних осіб та інших організацій, для вирішення питань, пов'язаних з перевіркою. Отримання від банків інформації, яка містить банківську таємницю, здійснюється у порядку та обсязі, встановлених Законом України "Про банки і банківську діяльність";

5) отримувати від посадових та службових осіб і громадян усні або письмові пояснення, в тому числі шляхом виклику відповідної особи до органу прокуратури.

Дії, передбачені п.п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 20 цього Закону, можуть бути вчинені виключно під час проведення перевірки в порядку, передбаченому ст. 21 вказаного Закону.

При виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право:

1) вносити подання;

2) у встановленому законом порядку ініціювати притягнення особи до дисциплінарної, адміністративної відповідальності, складати протокол про адміністративне правопорушення та починати досудове розслідування;

3) звертатися до суду в передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 названого Закону для здійснення перевірки прокурор приймає постанову, в якій зазначає підстави, що свідчать про можливі порушення законності, та обґрунтовує необхідність вчинення дій, передбачених п. 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 20 цього Закону. Не допускається проведення перевірки без надання копії зазначеної постанови представнику підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, підпорядкованості чи приналежності, фізичній особі - підприємцю.

Постанова прокурора може бути оскаржена цими особами до прокурора вищого рівня або суду в порядку адміністративного судочинства протягом десяти днів з дня одержання копії постанови.

Отже, для проведення даної перевірки прокурору необхідно прийняти відповідну постанову, яка є обов'язковою.

Як встановлено судами з постанови прокурора №3 від 03.03.2014р. "Про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів" вирішено провести перевірку в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів про адміністративні правопорушення в Управлінні ДВС Головного управління юстиції в Закарпатській області.

З Подання від 19.03.2014р. №05/2/3-63вих.2014 слідує, що за результатами вказаної вище перевірки прокурор вимагає в установленому законом порядку вирішити питання про відповідальність начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Панової Н.В. та інших працівників державної виконавчої служби, з вини яких допущені вищевикладені порушення законодавства.

Підставою для такої вимоги стали, зокрема, висновки відповідача, що Панова Н.В., незважаючи на те, що очолює вказану службу із 2008 року, кардинально вплинути на ситуацію щодо недопущення випадків скоєння корупційних правопорушень з боку підпорядкованих працівників не спромоглась, а навпаки належної уваги профілактиці цих негативних проявів серед співробітників ДВС не приділяла, що і спричинило зростання кількості випадків вчинення корупційних діянь та злочинів її підлеглими. Робота щодо попередження профілактики корупційних правопорушень і додержання вимог Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" в органах державної виконавчої служби не ведеться, заходи, які вживались управлінням, були формальними та неефективними. Управління ДВС неналежно відноситься до реалізації конфіскованого на користь держави майна у справах про порушення митних правил. Систематичне безпідставне ухилення державних виконавців від виконання покладених на них обов'язків, незадовільний стан роботи з виконання судових рішень на користь держави перш за все свідчить про відсутність дієвого контролю з боку начальника управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Панової Н.В. за виконанням вимог закону підлеглими працівниками, вжиття ними всіх передбачених законом заходів з метою своєчасного та повного виконання судових рішень.

Апеляційним судом обґрунтовано зазначено, що відповідачем не приймалась мотивована постанова про проведення перевірки контрольних повноважень керівниками Управління ДВС Закарпатської області ні у сфері здійснення виконавчого провадження, ні у сфері запобігання та протидії корупції, ні у сфері звернень громадян, про які йдеться в оскаржуваному Поданні. Перевірка фактів та обставин, що свідчать про наявність саме таких порушень щодо здійснення контрольних повноважень в діяльності начальника УДВС ГУЮ у Закарпатській області Панової Н.В., а так само інших керівних працівників управління, не проводилась. В управлінні ДВС за період 2011-2014 pоки не проводилися перевірки організації роботи щодо запобігання та профілактики корупції серед працівників органів ДВС Закарпатської області та у сфері звернень громадян, документи для встановлення стану законності та вжиті заходи начальником управління ДВС щодо роботи в даному напрямку органами прокуратури не витребовувалися.

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду про те, що відповідач безпідставно покладає на позивача відповідальність за невжиття заходів із запобігання корупції, оскільки повноваження посадових осіб Управління ДВС щодо виявлення та реагування на факти корупційних правопорушень визначені у ч. 7 ст. 5 Закону України "Про засади запобігання та протидії корупції" і обмежуються виключно вжиттям заходів щодо припинення такого правопорушення у межах повноважень та негайного письмового повідомлення про його вчинення спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії корупції.

Необґрунтованими також є доводи відповідача у справі про неефективність роботи органів ДВС та безвідповідального розпорядження конфіскованим майном під час реалізації переданого митними органами до відділів ДВС майна, оскільки, як зазначено апеляційним судом, органи ДВС Закарпатської області не здійснюють реалізацію конфіскованого майна, а лише укладають відповідні договори з спеціалізованими торгівельними організаціями, які отримали право здійснювати реалізацію на конкурсній основі.

Відповідно до Положення про Державну виконавчу службу, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. № 385/2011 відомчий контроль за контрольними повноваженнями керівників органів ДВС прямо покладені на Державну виконавчу службу України.

Порядок здійснення контролю за законністю виконавчого провадження та виключний перелік осіб і державних органів, які мають право проводити перевірку виконавчого провадження та витребовувати їх із відповідного органу ДВС, закріплено у ст.ст. 83, 84, 85, 86 Закону України "Про виконавче провадження", а ч. 7 ст. 83 зазначеного Закону також забороняє втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру не може покладатися виконання функцій, не передбачених Конституцією України і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, при складенні та внесенні на ім'я голови Державної виконавчої служби України Подання від 19.03.2014 року №05/2/3-63вих.2014 про усунення порушень законодавства про виконавче провадження в діяльності органів державної виконавчої служби Закарпатської області прокуратура Закарпатської області діяла не на підставі, поза межами повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З відповіді Державної виконавчої служби України від 07.10.2014 року № 14-0-25-198/7 прокурору області на Подання видно, що ДВС України була проведена комплексна перевірка структурних підрозділів ДВС і за показниками роботи за 1 півріччя 2014 року позивачу оголошено догану (вказаний період не був предметом перевірки).

Апеляційним судом також обґрунтовано відмовлено у задоволенні частини позовних вимог про відкликання подання з посиланням на те, що Законом України "Про прокуратуру" відкликання подання не передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції повно і всебічно встановив обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятого ним рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Прокуратури Закарпатської області відхилити, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.12.2014р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді

Пасічник С.С.

Швець В.В.