Справа № К/9991/53463/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Київ К/9991/53463/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Кочан В.М., Рецебуринський Ю.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Підприємства Сімферопольської виправної колонії № 102 Управління державного департаменту України з питань виконання покарань в Автономній Республіці Крим про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за затримку виплати, заборгованості за затримку розрахунку,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся з позовом про стягнення заборгованості по заробітної плати в сумі 20579,53грн., стягнення компенсації у зв'язку з порушенням строків сплати заробітної плати у розмірі 2639,33грн., стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку при звільненні у сумі 57513,19грн.

Постановою Окружного адміністративного суду Автономної Республіки Крим від 18 березня 2011 року позов задоволено. Постановлено стягнути з відповідача на користь позивача:

-20579,53 грн. - заборгованість по невиплаченому грошовому забезпеченню та кінцевому розрахунку при звільненні за період служби з 01 лютого 2009 року по 30 квітня 2009 року;

-2639,33 грн. - компенсація у зв'язку з порушенням строків сплати грошового забезпечення та кінцевого розрахунку за період з 01 лютого 2009 року по 01 жовтня 2010 року;

-57513,19 грн. середньомісячний заробіток за затримку кінцевого розрахунку з позивачем за період з 01 травня 2009 року по 11 жовтня 2010 року.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2011 року рішення суду першої інстанції змінено. Викладено резолютивну частину постанови у наступній редакції: "Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по невиплаченому грошовому забезпеченню та кінцевому розрахунку при звільнені за період служби з 01 лютого 2009 року по 30 квітня 2009 року у сумі 20579,53 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити." В іншій частині постанову залишено без змін.

З рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати постановлене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу з 19 серпня 1999 року по 30 квітня 2009 року на Підприємстві Сімферопольської виправної колонії № 102 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в АР Крим.

За час проходження служби в Державному Департаменті України з питань виконання покарань з 19 серпня 1999 року по 30 квітня 2009 року, зокрема на Підприємстві Сімферопольської виправної колонії № 102 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в АР Крим позивач відносився до осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи та отримував грошове забезпечення.

При звільненні з позивачем не було здійснено остаточного розрахунку по грошовому забезпеченню. Заборгованість виникла з причин недостатності коштів на підприємстві.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідно до Інструкції про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 18 жовтня 2004 року № 203, Закону України «Про оплату праці», та статті 117 Кодексу законів про працю України заборгованість по невиплаченому грошовому забезпеченню та кінцевому розрахунку при звільненні, компенсація у зв'язку з порушенням строків сплати грошового забезпечення та кінцевого розрахунку та середньомісячний заробіток за затримку кінцевого розрахунку з позивачем підлягають виплаті.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги частково, суд апеляційної інстанції мотивував своє рішення тим, що передбачені законом підстави для виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні.

Колегія судді погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх такими, що відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, оскільки в ході розгляду справи судами встановлено, що затримка розрахунку при звільненні позивача відбулась у зв'язку з відсутністю належного фінансування відповідача, передбачена статтею 117 Кодексу законів про працю України відповідальність за затримку розрахунку при звільненні настає лише в разі, якщо така затримка настала з вини власника або уповноваженого ним органу, а тому апеляційний суд обґрунтовано прийняв рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2011 року у даній справі - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.М. Кочан

Ю.Й. Рецебуринський