Справа № 22-а - 2880/11
Суддя: Сидоренко І. П.
Дата ухвалення: 2011-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С., при секретарі Пугачовій Н.І., розглянувши у відкрітому судовому засідані апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19 березня 2010р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання протиправними дії та про зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

18.01.2010р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФ України в Суворовському районі Одеської області про визнання противоправними дії відповідача у проведені перерахунку та виплаті пенсії, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії як інваліду 1 групи з 01 січня 2005року по 19 березня 2010р.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що він є особою, постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1-й категорії та має 1-у групу інвалідності.

Не зважаючи на встановленні законодавством умови та порядок нарахування пенсії, як інваліду 1групи та особі, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильської АЕС, УПФ України в Суворовському районі м. Одеси порушує його права по нарахуванню і виплаті відповідної пенсії.

Представник УПФ України у Суворовському районі м. Одеси позов не визнав.

Постановою суду від 19 березня 2010року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд визнав противоправними дії Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси з відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку раніше призначеної державної та додаткової пенсії як інваліду 1-й групи 1 категорії у відповідності до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

Суд зобовязав УПФ України в Суворовському районі м. Одеси здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії як інваліду 1-й групи 1 категорії у відповідності до вимог ст.50 та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру державної пенсії за віком в десять мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком в період з 01 січня 2005р. по 19 березня 2010р. включно та сплатити частину недоотриманої пенсії (а.с.79-80).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати постанову суду та постановити рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального права.

Перевіривши під час письмового провадження повноту встановлення обставин справи, доводи апеляційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФ України у Суворовському районі м. Одеси як потерпілий внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до 1 категорії та має 1групу інвалідності (а.с.9-10). У грудні 2009року позивач звернувся до УПФ України у Суворовському районі м. Одеси із заявою про перерахунок державної та додаткової пенсії, однак в проведенні перерахунку пенсії йому було відмовлено (а.с.11-12).

Задовольняючи адміністративній позов ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень ст.ст. 49, ч.4 ст. 54, 50, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 100% від мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008р. від 22.05.2008р. визнано неконституційними п.28 Розділ II Закону України „Про Державний бюджет на 2008рік» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007р., яким внесено зміни до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р. .

За таких обставин, ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним Судом України, тобто з 22травня 2008р. УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991р., дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Згідно ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Тому, суд правомірно не врахував доводи відповідача щодо застосування в даному випадку норми ч.2 ст.99 КАС України.

Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Доводи апеляційної скарги не дают підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, тому підстав для скасування постанови суду колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильно по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.197, ч.1 п.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Суворовському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 19березня 2010року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку ст.212 КАС України.

Головуючий (підпис) І.П.Сидоренко

Судді (підписи) С.О. Погорєлова.

ОСОБА_2