Справа № 2-а-2632/10
Суддя: Гальченко І. В.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(справа розглянута в скороченому провадженні)

м. Волноваха 10 грудня 2010 року

Суддя Волноваського районного суду, Донецької області ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дію по виплаті недоотриманої щорічної суми допомоги до 5 Травня, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є учасником Великої Вітчизняної війни і відповідно до ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право щорічно до 5 травня отримувати разову допомогу в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Відповідач в порушення вимог цього Закону у 2010 р. сплатив їй суму значно нижчу ніж мав сплатити - мав сплатити три мінімальні пенсії за віком на момент виплати, у 2010 році сплатив 120грв., мав сплатити 2118грв., тобто недоплатив 1998грв. Коли вона дізналася про порушення свого права, одразу звернулася до відповідача з письмовою заявою, але йому відповідач відмовив в нарахуванні і видачі недорахованої за Законом суми, тому просить стягнути вказану суму недоплати за ці роки на його користь.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідачу судом відповідно до вимог ст.183-2 КАС України були надіслані копія ухвали про відкритті провадження по справі, копія позовної заяви та доданих до неї позивачем документів та роз*яснено його право подати заперечення по позові; вказані Документі відповідач отримав 02.12.2010р. (а.с.7), заперечення по позові направив суду 08.12.2010р. (а.с.8-10).

На підставі ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд справи за вказаними позовними вимогами здійснюється в порядку скороченого провадження. Тому суд вважає можливим розглянути вказаний адміністративний позов на підставі тих доказів, які наявні в матеріалах справи і яких достатньо для розгляду адміністративної справи в скороченому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 народилася 01.08.1932р. (а.с.5) і дійсно є учасником Великої Вітчизняної війни та користується правами та пільгами, встановленими Законом України «Про статус ветеранів війни; гарантії їх соціального захисту» №3551-ХП від 03.04.2004 року і це підтверджується посвідченням серії Д-1 №184250 від 15.01.2002 року (а.с.5). Відповідно до вимог ст.14 цього Закону він має право на отримання щорічно 3-х мінімальних пенсій за віком.

Фінансування витрат, пов*язаних з введенням в дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до ст.17 здійснюється за рахунок коштів державного та міського бюджетів, а виплата разової грошової допомоги до 5 травня - в розмірах, передбачених ст.ст.12-16 вказаного Закону, УПСЗН, на яке покладений, обов*язок здійснення виплати разової грошової допомоги саме в розмірах, передбачених Законом «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як вбачається з відповіді УПСЗН Волноваської райдержадміністрації на заяву позивача, останній виплачена разова грошова допомога за 2010 р. - 120грв.(а.с.6). Вказані виплати зроблені у квітні відповідного року та встановлені Законами України «Про Державний Бюджет України» на відповідний 2010рік (а.с.6,8-10).

Суд дійшов висновку, що виплата спірної грошової допомоги у 2010р. - в розмірі 120грв. є неправомірною з огляду на наступне.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було визначено розмір щорічної разової допомоги до Дня перемоги учасникам війни в сумі 55грв., до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» - в сумі 65грв., до Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» - в сумі 70грв., і у 2010році - 120грв.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 норма Закону про Державний бюджет щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі відповідно до мінімальної пенсії за віком (тобто у даному випадку в розмірі 55 грн.) визнані неконституційними.

Так само і рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-РП/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зміни внесені п.б п.2 п.20 розділу П Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги.

Враховуючи зазначене, виплата щорічної разової соціальної допомоги до 5 травня здійснена відповідачем в розмірі 55 грн. (як було передбачено Законом України «Про Державний бюджет на 2007рік») і в розмірі 65 грн., як було передбачено Законом України «Про Державний Бюджет на 2008 рік» є такою, що порушує норми спеціального Закону.

Таким чином, відповідно до редакції ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (спеціального Закону), яка діяла до внесення вищезазначених змін, щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога з розмірах - трьох мінімальних пенсій за віком.

Отже, враховуючи положення ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла на момент спірної виплати, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуми для осіб, які втратили1 працездатність, визначеного Законом.

Суму прожиткового мінімуму на 2007 рік на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць встановлено Законом України «Про Державний бюджет України, на 2007 рік» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2006 року №107-У1 в розмірі 410 гр. з 01.04.2007 року по 01.07.2007 рік.

Таким чином розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2010р. мав бути - 2118грв. (706грв. X 3).

Замість передбачених за Законом №3551-12 трьох мінімальних пенсій за віком, позивачу виплачено у 2010р.-120грв.

Суму прожиткового мінімуму на 2008 рік на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць встановлено Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-У1 в розмірі 481гр. з 01.04.2008 року по 01.07.2008 рік.

У статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року №835-У1 вказано «надати право Кабінету Міністрів України у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами».

Таким чином ця норма закону передбачає три різновиди соціальних виплат, розміри яких встановлюються Кабінетом Міністрів України, а саме - які визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах і в межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Порядок взаємодії Міністерства фінансів України як головного розпорядника коштів державного бюджету та відповідних виконавціх бюджетних програм на всіх стадіяї бюджетного процесу відповідно до ст.8 Бюджетного Кодексу України затверджений наказом МФ України №662 від 30.05.2007 року (зареєстрований МЮ України 19.06.2007 року за №673/13940). Пунктом 1.4 цього порядку передбачено, що до системи головного розпорядника коштів, крім центрального апарату міністерства фінансів України, входять вісім відповідних виконавців, середніх і УПСЗН України.

Але на виконання ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» Кабінетом Міністрів у 2009 році не приймалося окремої постанови щодо встановлення у 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до категорії «учасника війни». Тому відповідач керувався положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» було визначено розмір щорічної разової допомоги до Дня перемоги учасникам війни в сумі 70 грн. (тобто на тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»).

Проте цей Закон (у вказаній частині) і постанови КМ України були прийняті на виконання положень п.28 розділу П «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни». А рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.03.2008 року ці положення було визнано неконституційними.

Таким чином, відповідачу слід було у 2009 раці керуватися нормами спеціального Закону, а саме - положеннями статті 14 Закону України «Про соціальний захист Дітей війни» і тому відмова відповідача позивачу у нарахуванні та виплаті разової допомоги до Дня Перемоги в розмірі, передбаченому цим Законом є незаконною. У 2009р. слід було сплатити 1494грв.

Так само слід було діяти відповідачу і у 2010 році.

Заперечення відповідача в частині того, що рішення Конституційного Суду від 22.05.2008р. №10- РП/2008, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зміни внесені п.б п.2 п.20 розділу П Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р.», «Про внесення змін до деякі законодавчі акти України» до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їхньої соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги, було прийнято після закінчення строку проведення виплати цієї допомоги (яка була здійснена ще у квітні 2008року, а рішення Конституційним судом винесено, 22.05.2008р., тобто на момент виплати вказаної щорічної допомоги (до 5 травня 2008р.) він діяв відповідно до діючого законодавства, судом до уваги не приймаються. Оскільки відповідно до норм права (теорія права) та Конституції України у разі визнання НЕКОНСТИТУЦІЙНИМ (тобто такими, що не відповідають Конституції Держави) деяких норм Закону, цілого Закону, деяких актів та ін. вони вважаються незаконними з дня їхнього ухвалення. Тому суд вважає, що хоча рішення Конституційним судом і було прийнято після закінчення строку проведення конкретної виплати і на момент цієї виплати дійсно діяв другий Закон, на підставі якого відповідно діяв і відповідач, але оскільки цей Закон визнаний неконституційним, він є таким з моменту його прийняття, хоча втрачає чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України про його неконституційність. Оскільки відповідно до вимог Основного Закону України (Конституції України) звуження змісту та обсягу прав і свобод громадян при прийняті нових законів або внесенні змін до існуючих законів не допускається, тобто є неприпустимо (ст.22 Конституції України). А вказані виплати відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їхньої соціального захисту» є правом громадянина на отримання винагороди за свою працю (заробітна плата, пенсія, різного роду грошові виплати держави), що передбачено і закріплено Конституцією України, які гарантуються Державою і не можуть бути скасовані.

Визнання законів, інших правових актів або їх окремих положень неконституційними є підставою для скасування положень правових актів, які ґрунтуються на актах, визнаних неконституційними. Такий підхід відповідає закріпленим у Конституції Україні принципам правової держави і ієрархії джерел (форм) права. Тому не можуть виконуватися рішення, які були прийняті відповідно до правового акту, визнаного пізніше неконституційним.

Стаття 56 Конституції України передбачає право кожного на відшкодування за рахунок держави шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади (що має місце у даному випадку).

Саме тому позовні вимоги позивача-громадянина України є обґрунтованими і підлягають задоволенню за рахунок коштів державного бюджету України.

На підставі викладеного, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їхньої соціального захисту», ст. 17, 95 Конституції України, керуючись ст.ст. 12, 17, 18, 87, 94, 158-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення, у Волноваської райдержадміністрації про визнання неправомірною відмову у виплаті не донарахованої щорічної грошової допомоги в розмірі, встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їхньої соціального захисту» та про зобов*язання недоотриманої суми грошової допомоги за 2010 рік в розмірі 1998грв. задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірною відмову Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації у виплаті ОСОБА_2 суми одноразової грошової допомоги за 2010 рік в розмірі встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їхньої соціального захисту».

Зобов*язати Управління праці та соціального захисту населення Волноваської райдержадміністрації нарахувати та виплатити гр-ну ОСОБА_2 недоотриману нені суму щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2010 рік - 1998грв. за рахунок коштів Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Адміністративного Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга сторонами може бути подана протягом 10-ти днів з дня отримання копії вказаної постанови.

Суддя: