Справа № К/9991/57510/11-С
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 року м. Київ К/9991/57510/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: головуючий Стародуб О.П.,
судді Кочан В.М., Рецебуринський Ю.Й.
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2011р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2011р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа Генеральний штаб Збройних Сил України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 38 повних календарних років служби, визнання недійсним розрахунку від 09.08.2010р., зобов`язання провести перерахунок і виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 38 повних календарних років служби з врахуванням суми коштів, що отримані під час розрахунку у грудні 2004 року та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.12.2004р. по 10.10.2005р.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2011р. позовні вимоги в частині зобов`язання виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з з 27.12.2004р. по 10.10.2005р. залишено без розгляду.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2011р., яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2011р., позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги позивачу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з розрахунку 38 повних календарних років та виплатити різницю між розрахованою та фактично виплаченою грошовою допомогою. В решті позовних вимог відмовлено.
З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати постановлені судами рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позов.
Заслухавши доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Відповідно до абзацу 1 пункту 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які звільняються з військової служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, після закінчення строку контракту, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
В ході розгляду справи судами встановлено, що наказом Міністра оборони України від 20.12.2004р. №1153 позивача звільнено з військової служби у запас.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2004р. №160 позивача виключено зі списків особового складу. Календарна вислуга років у Збройних Силах України становила 32 роки 4 місяці.
Судами встановлено, що при звільненні позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 32 календарних років.
Наказом Міністра оборони України від 30.09.2005р. №589, на виконання рішення Військового апеляційного суду Центрального регіону України від 04.05.2005р., позивача було поновлено на військовій службі.
Наказом Міністра оборони України від 12.07.2010р. №664 позивача звільнено у запас за віком.
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 09.08.2010р. №148 позивача виключено із списків особового складу.
Крім того, наказано виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Станом на 09.08.2010р. безперервна військова служба позивача становила 38 років.
Відповідачем було виплачено позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 4 останні повні календарні роки вислуги ( з 01.08.2006р. по 01.08.2010р.).
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що вислуга років служби позивача становить 38 календарних років, грошову допомогу при звільненні виплачено лише за 36 календарних років, а тому позивач має право на отримання різниці невиплаченої допомоги.
З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.
Мотиви та доводи, наведені у касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки відповідно до статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, така допомога виплачена позивачу не в повному обсязі, а тому суди обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення без змін.
Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2011р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2011р. у даній справі без змін.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Головуючий: О.П. Стародуб

Судді: В.М. Кочан

Ю.Й. Рецебуринський