Справа № 22а-3926/11
Суддя: Гальонкін С. А.
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-3926/11 Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю.Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави

на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 25 грудня 2009року у справі за позовом ОСОБА_2до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві про визнання неправомірними дій відповідача та зобовязання здійснити перерахунок і нарахування пенсії відповідно до діючого законодавства України , -

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 25 грудня 2009 року позовні вимоги ОСОБА_2до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві задоволено.

Визнано відмову Управління пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві за вих. № 1462Л-02 від 16.11.2009 р., в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_2, протиправною.

Зобовязано Управління пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві починаючи з 16.11.2009 р. здійснити перерахунок та призначити ОСОБА_2 пенсію в розмірі, передбаченому ст. 50 та ч. 4 ст. 54. Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні доплати.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального права, та ухвалити нову, якою у^задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної Інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, позивач являється інвалідом другої групи безстроково та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії. Його інвалідність пов'язана з наслідками Чорнобильської катастрофи .

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації вказаного конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи закріплені в Законі України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 р. розмір пенсії для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою не може бути

нижчими no II групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком. А згідно ст. 50 цього Закону, даним особам також має бути призначена додаткова пенсія у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про державний бюджет на 2007 р.» та «Про державний бюджет на 2008 р.», були внесенні зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно даних змін, відповідно до зазначеної ст. 54 в новій редакції, у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А відповідно до вказаної ст. 50, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкод)', заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам II групи 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 92 Основного Закону передбачено, що виключно законами встановлюються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення, А згідно ст. 21 цього Основного Закону, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Тому, рішеннями Конституційного суду України № 6-рп від 09.07.2007 р. та № 10-РП від 22.05.2008 року визнано неконституційними положення Законів України «Про державний бюджет на 2007 р.» та «Про державний бюджет на 2008 р.», якими були внесенні зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони Інші правові акти або їх окремі положення, що визнані некоституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно до ч. 7 ст. 11 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону). Тому, суд не бере до уваги положення ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених цим Законом. Оскільки наявність такої норми, за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком, не є підставою для відмови в реалізації Позивачеві конституційної гарантії та права на отримання пенсії за шкоду, заподіяну його здоровю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У запереченнях проти позову Відповідач посилається на те, що при нарахуванні пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, він правомірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 р. № 654, частиною 1 якої встановлені доплати до пенсій і після їх здійснення, розмір основної пенсії, зокрема по II групі інвалідності має становити не менше 1090 грн. Тим самим, дана постанова істотно звужує зміст та обсяг існуючих прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлених законами України, що суперечить ст.. 22 ОСОБА_3 України.

До такого ж самого звуження змісту існуючих прав призводить і Постанова Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від

28.05.2008р. № 530, адже в ній зазначено, що особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачується у таких розмірах до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність: 1) тим, що належать до категорії 1: інвалідам II групи 20 відсотків.

Посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, суд не вважає необгрунтованим, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав Позивача, встановлених цим же Законом.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії Позивачеві застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 ч, 4 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням визначення поняття мінімальної пенсії за віком ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не Постанов Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів держаного бюджету» № 1 від 03.01.2002 р., «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 р. № 654 та «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 р. № 530.

При розрахунку державної пенсії, передбаченої статтями 50, 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який установлюється у законі про Державний бюджет на відповідний рік. Законом України «Про державний бюджет на 2009 рік», на сьогоднішній день встановлений мінімальний прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність І становить 498 гри.

Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Тому, Управління пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві є належним відповідачем у даній справі, оскільки позивач проживає саме в цьому районі.

За таких обставин, районний суд вірно прийшов до висновку про необхідність зобовязати Управління пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві з 16.11.2009 року здійснити перерахунок пенсії призначеної позивачеві в розмірі, передбаченому ст. 50 та ст. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», провівши обчислення пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Отже, розмір пенсії, яка має бути призначена Позивачеві відповідно ст.. 54 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» становить 3 984,00 грн у місяць (498 грн. х 8). А розмір додаткової пенсі згідно ст. 50 цього Закону становить 373,00 грн. (498 грн. х 75%).

Тому, позивачу повинна була бути нарахована пенсія в розмірі - 4 357,00 грн., тоді коли фактично він отримує 2 287,01 грн., з урахуванням доплат.

Таким чином, дії відповідача, а саме нарахування пенсії здійснене Позивачу, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліду II групи, захворювання якого повязане з ліквідацією наслідків вказаної аварії, слід визнати протиправним. Також є протиправною і відмова Відповідача у здійсненні позивачу перерахунку призначеної йому пенсії, викладена в листі №1462/1-02 від 06.11.2009 р.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду. За таких обставин судове рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального й процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись нормами Закону України Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року, ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Ленінського району м. Полтави - відхилити.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 25 грудня 2009 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1