Справа № 817/762/15
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"17" вересня 2015 р. Справа № 817/762/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю

представника відповідача: Грімової Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області, третя особа: Рівненський РВ УМВС України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного грошового утримання ,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління МВС України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області № 64 о/с від 27.02.2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 оперуповноваженого сектору карного розшуку Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області; поновлення на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області з 27.02.2015 року, а в разі її зайняття (або відсутності посади) на іншій рівнозначній атестованій посаді та стягнення середньомісячного грошового утримання за час вимушеного прогулу.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 01.09.2007 року, а з 03.03.2014 року по день звільнення на посаді оперуповноваженого відділу карного розшуку Рівненського районного відділу УМВС України в Рівненській області.

25.01.2015 року мобільною групою УМВС України в Рівненській області під час патрулювання по вул.Соборній в м.Рівне о 08:20 було виявлено автомобіль марки «Мерседес-Бенц 250», н.з. НОМЕР_1, водій якого порушив вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено». Водієм зазначеного автомобіля виявився оперуповноважений СКР Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області старший лейтенант міліції ОСОБА_4.

На вимогу надати для перевірки працівникам ВДАІ необхідні документи, ОСОБА_4 відповів відмовою.

Після прибуття на місце події начальника Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області підполковника міліції ОСОБА_5, ОСОБА_4 надав для перевірки необхідні документи.

В зв'язку з тим, що від ОСОБА_4 було відчутно запах алкоголю, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, йому було запропоновано пройти медичний огляд, на що позивач погодився.

Згідно висновку Рівненського обласного центру психічного здоров'я населення щодо результатів медичного огляду № 90 від 25.01.2015 року складеного на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп'яніння (рівень алкоголю за результатами тесту DRAGER 0,72%) (а.с.54,70).

За даним фактом наказом УМВС України в Рівненській області від 26.01.2015 року №115 призначене службове розслідування (а.с.29).

Крім зазначеного вище, службовим розслідуванням встановлено, що відносно ОСОБА_4 працівниками ВДАІ складено адміністративні протоколи АП1 № 472462 (ч.1 ст.122 КУпАП) та АВ2 № 443189 (ч.1 ст.130 КУпАП).

Встановлено, що згідно Книги обліку нарядів Рівненського РВ УМВС № 898 дск, ОСОБА_4 цього дня мав заступити в склад основної слідчо-оперативної групи.

ОСОБА_4 заперечував факт алкогольного сп'яніння та повідомив, що був тверезий, зранку пив сироп від кашлю, а спиртні напої вживав напередодні 24.01.2015 року вечором по місцю свого проживання.

В ході службового розслідування були опитані працівники ВДАІ м.Рівне старший сержант міліції ОСОБА_6 та капітан міліції ОСОБА_7, які повідомили, що в присутності двох свідків (ОСОБА_8, ОСОБА_9) ОСОБА_4 продув трубку алкотестеру «Драгер», який показав 0,72 проміле, що зафіксовано в висновку про результати медичного огляду № 90 від 25.01.2015 року наданому Рівненським обласним центром психічного здоров'я населення працівникам ВДАІ. На підставі вказаного висновку працівникам ВДАІ щодо позивача складено адміністративні протоколи.

Вищевказані обставини викладені у висновку службового розслідування за фактом порушення транспортної дисципліни оперуповноваженим СКР Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_4 від 27.01.2015 року (а.с.30-35).

На підставі наведеного 27.01.2015 року УМВС України в Рівненській області був виданий наказ № 142, яким за порушення службової дисципліни, яке виявилось у грубому порушенні Правил дорожнього руху, вимог відомчих наказів, що стосуються дотримання дисципліни та законності, у тому числі транспортної дисципліни, зокрема, наказів МВС України № 81-2007 та № 155-2012, оперуповноваженого сектору карного розшуку Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ України на підставі п.64 «Є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с.37-38).

27.02.2015 року, керуючись наказом УМВС України в Рівненській області від 27.01.2015 року № 142, був виданий наказ УМВС в Рівненській області за № 64 о/с, яким ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ (а.с.8).

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_6, працівник ВДАІ м.Рівне старший сержант міліції, пояснив, що спільно з працівниками ВІОС УКЗ УМВС 25.01.2015 року проводили відпрацювання м.Рівне щодо дотримання транспортної дисципліни працівниками органів та підрозділів внутрішніх справ області. Приблизно о 08.20 по вул.П.Могили ними був зупинений автомобіль марки «Мерседес-Бенц 250», н.з. НОМЕР_1, який рухався по вул.Соборній з порушенням вимог дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено». Водієм зазначеного транспортного засобу виявився оперуповноважений СКР Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області старший лейтенант міліції ОСОБА_4 Деякий час ОСОБА_4 не надавав для перевірки працівникам ВДАІ необхідні документи, але після прибуття на місце події начальника Рівненського РВ УМВС підполковника міліції ОСОБА_5, він надав для перевірки необхідні документи.

Під час спілкування з ОСОБА_4 від нього було відчутно різкий запах алкоголю.

У зв'язку з цим, йому було запропоновано пройти медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що останній погодився. В присутності двох свідків, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 позивач продув трубку алкотестеру «Драгер», який показав 0,72 проміле. Про результати медичного огляду для працівників ВДАІ був наданий висновок № 90 від 25.01.2015 року.

Відповідні до зазначених вище показань свідка ОСОБА_6 надав суду показання працівник ВДАІ м.Рівне капітан міліції ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_10 у суді першої інстанції надав показання про те, що в день події попросив позивача його підвести. Зазначив, що перед поїздкою бачив як позивач вживав лікарські засоби та прискав горло аерозолем. Пояснив, що на його думку, позивач був тверезий.

У судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_11, лікар Рівненського обласного центру психічного здоров'я населення, пояснив суду, що 25.01.2015 року о 09год.40хв. проводив огляд ОСОБА_4 за результатами якого було встановлено натупне. Зовнішній вигляд: охайний, поведінка: напружена, роздратована, збуджена, метушлива, нестійкий настрій, зіниці: розширені, реакція на світло млява, миміка: жвава, хода: без хитань, запах алкоголю з роту: наявний, рівень алкоголю за результатами тесту DRAGER 0,72%.

За результатами вказаного огляду ним було складено акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та висновок.

Додатково зазначив, що в нього не було жодних сумнів щодо перебування позивача в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим була відсутня необхідність у досліджуванні біологічного середовища позивача (сечі, крові).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-XII (далі - Закон № 565-XII), Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (далі - Положення 3114), Дисциплінарним статутом працівників органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 №3460-ІV, що визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст.2 Статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Як встановлено ст.5 Статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Пунктом 10 Положення 3114 визначено, що відповідальність осіб начальницького складу визначається законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Відповідно до п.64 "Є" Положення 3114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) - за порушення дисципліни.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу стосовно її дотримання, види дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут, Статут).

Відповідно до ст. 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна зобов'язує кожну особу начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників.

Згідно зі ст.7 Статуту, службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу, в тому числі: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Пунктом 8 ст. 12 Статуту передбачено за порушення службової дисципліни накладення на осіб рядового і начальницького складу такого дисциплінарного стягнення, як "звільнення з органів внутрішніх справ".

Порядок накладення дисциплінарних стягнень регламентується ст. 14 Статуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Згідно ч. 4 Статуту, порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Згідно ч. 6 ст. 14 Статуту про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 Статуту зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис.

За правилами ч. 10 ст. 14 Статуту, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Згідно ч. 8 ст. 13 Статуту, таке дисциплінарне стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ, накладається начальником, якому надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наказом МВС України від 16.03.2007 року № 81 "Про заходи щодо зміцнення дисципліни і законності в органах внутрішніх справ та попередження надзвичайних подій, пов'язаних із загибеллю й травмуванням особового складу" (п.3.17) встановлено, що до працівників міліції, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, незалежно від наслідків, приймати безальтернативне рішення - звільнення з органів внутрішніх справ, а керівників, які приховують такі факти, понижувати в посаді.

Відповідно до п. п. 3.3, 4 Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затвердженим наказом МВС України від 22.02.2012 № 155, працівник не повинен за будь-яких умов зраджувати моральним принципам служби, що відповідають вимогам держави і очікуванням суспільства, їх неухильне дотримання - справа честі і обов'язку кожного працівника органів внутрішніх справ. Працівник органів внутрішніх справ, керуючись Присягою працівника органів внутрішніх справ України, відповідно до службового обов'язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе такі моральні зобов'язання: визнавати пріоритет державних і службових інтересів над особистими у своїй діяльності; бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті.

З змістом вказаних наказів позивач був ознайомлений під підпис, що підтверджується матеріалами справи та відображено в висновку, складеному за результатом проведеного службового розслідування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що процедура звільнення позивача відбулась у відповідності до вимог нормативно-правових актів, що регламентують проходження служби в органах внутрішніх справ.

Факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який його було звільнено зі служби, доведено у встановленому порядку проведеним службовим розслідуванням.

В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що на момент його зупинення інспектором ДАІ алкогольних напоїв не вживав, натомість приймав лікарські засоби. Додатково надав довідку Клеванської амбулаторії ЗПСМ КЗ "Рівненський районний Центр ПМСД" від 23.01.2015 року, згідно якої був на амбулаторному прийомі у лікаря терапевта з діагнозом "тонзилліт", призначено лікування: спрей пропосол, бісептол, пертусін та амброксол (а.с.95). В судовому засіданні позивач також пояснив, що дотримувався визначеного рецептом дозування лікарських засобів.

Ухвалою суду першої інстанції від 15 травня 2015 року витребувано у Міністерства охорони здоров'я України інформацію про те, чи може вживання лікарських засобів (спрей пропосол, бісептол, пертусін та амброксол) спричинити побічну реакцію, що є характерною для вживання алкоголю (запах алкоголю з роту, напружена, роздратована, збуджена, метушлива поведінка, нестійкий настрій) та викликати алкогольне сп'яніння (рівень алкоголю за результатами тесту DRAGER 0,72%).

Листом від 16.06.2015 року Міністерство охорони здоров'я України повідомило суд, що за винятком бісептолу, усі решта лікарські засоби у рідких формах у своєму складі містять етанол різної концентрації. Однак при застосуванні спрею пропосолу, амброксолу та пертусину не виключається можливість керувати автотранспортом та іншими механізмами.

Окрім того, в жодній із інструкцій до вказаних лікарських засобів не вказано про ймовірність виникнення запаху алкоголю з роту при їх застосуванні якпобічна реакція.

Як встановлено судом, підставою для проведення службового розслідування відносно позивача став висновок медичного огляду №90 від 25.01.2015 року згідно якого ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Вказані обставини також підтверджуються дослідженими у справі доказами.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 02.03.2015 року в справі №570/570/15-п, якою закрите провадження у справі щодо розгляду матеріалів, що надійшли від ВДАІ з обслуговування Рівненського району про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та зазначає наступне.

Відповідно до ст.2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Позивач звільнений з органів внутрішніх справ за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у наступному:

- грубому порушенні Правил дорожнього руху в частині порушення вимоги дорожнього знаку 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» (протокол АП1 №472462 за ч.1 ст.122 КУпАП);

- грубому порушенні Правил дорожнього руху в частині керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння (протокол АВ2 № 443189 за ч.1 ст.130 КУпАП);

- грубому порушенні вимог відомчих наказів, що стосуються дотримання дисципліни та законності, у тому числі транспортної дисципліни, зокрема, наказів МВС України № 81-2007 та № 155-2012.

Закриття постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 02.03.2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП не спростовує складу дисциплінарного проступку, за який звільнений позивач, також, матеріали та результати розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (адміністративна відповідальність особи), взагалі не співвідноситься і не стосується матеріалів та результатів службового розслідування УМВС (дисциплінарна відповідальність працівника міліції).

Обидві відповідальності, як адміністративна так і дисциплінарна можуть застосовуватись одночасно. Адміністративна і дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності, що мають різний порядок накладення та виконання, і можуть бути наслідками одного діяння.

Колегія суддів вважає, що висновком та матеріалами службового розслідування повністю та в достатній мірі підтверджується факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який його було звільнено з органів внутрішніх справ.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваного наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області № 64 о/с від 27.02.2015 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 оперуповноваженого сектору карного розшуку Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області доказана повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "06" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1,35311

3- відповідачу/відповідачам: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області вул.М.Хвильового , 2,м.Рівне,33028

4-третій особі: Рівненський РВ УМВС України в Рівненській області - вул.П.Могили,41,м.Рівне,33000,