Справа № 826/17395/13-а
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м. Київ К/800/18942/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представника позивача Дяків Г.М.

відповідача Смуригіної К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області (правонаступника Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області)

на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.11.2013

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014

у справі № 826/17395/13-а

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівській області

третя особа: Спільне підприємство «Каштан Петролеум ЛТД»

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.11.2013, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Чернігівській області від 23.10.2013 №/142 та від 23.10.2013 №/141.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду першої та апеляційної інстанції та прийняття нового рішення про відмову в позові, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Договору № 35/21-СД простого товариства про спільну виробничу (інвестиційну) діяльність від 28.01.2008 (код 534664291) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01.07.2011 по 31.12.2012, за результатами перевірки складено акт від 09.10.2013 № 249/22-534664291.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення вимог: п. 135.4 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 2126466 грн., у тому числі за 3 квартал 2011 року в сумі 51660 грн., за 4 квартал 2011 року в сумі 278239 грн., за 1 квартал 2012 року в сумі 497829 грн., за 2 квартал 2012 року в сумі 529479 грн., за 3 квартал 2012 року в сумі 320213 грн., за 4 квартал 2012 року в сумі 449046 грн.;

п. 187.1. ст.187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено ПДВ, що підлягає сплаті, в сумі 1997885 грн., у тому числі за жовтень 2011 року в сумі 131740 грн., за листопад 2011 року 76114 грн., за грудень 2011 року в сумі 79015 грн., за січень 2012 року в сумі 113494 грн., за лютий 2012 року в сумі 144260 грн., за березень 2012 року в сумі 216369 грн., за квітень 2012 року в сумі 190362 грн., за червень 2012 року в сумі 313903 грн., за серпень 2012 року в сумі 191296 грн., за жовтень 2012 року в сумі 247055 грн., за грудень 2012 року в сумі 294277 грн.

На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № /142 від 23.10.2013, яким збільшено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток на суму 2126466 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 449141,75 грн.; та податкове повідомлення-рішення № /141 від 23.10.2013, яким збільшено суму податкового зобов'язання з ПДВ на суму 1997885 грн. та застосовано штрафну санкцію на суму 499471,25 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається відповідач у касаційній скарзі, та вважає, що судом повно встановлено обставини у справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються з доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; та інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Згідно з п. 135.4 ст. 135 Податкового кодексу України, дохід від операційної діяльності визнається в розмірі договірної (контрактної) вартості, але не менше ніж сума компенсації, отримана в будь-якій формі, в тому числі при зменшенні зобов'язань, та включає: 135.4.1. дохід від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг, у тому числі винагороди комісіонера (повіреного, агента тощо); особливості визначення доходів від реалізації товарів, виконаних робіт, наданих послуг для окремих категорій платників податків або доходів від окремих операцій встановлюються положеннями цього розділу; 135.4.2. дохід банківських установ.

Відповідно до пп. 14.1.202. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137 Податкового кодексу України, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті. Згідно із п. 135.2 ст. 135 Податкового кодексу України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пп. 14.1.191. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Таким чином, для цілей оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість, законодавець визначає лише ті операції, які спрямовані на передання права власності на товар, що становить зміст такої операції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем у періоді, що перевірявся, при здійсненні спільної діяльності видобувався газ. Весь видобутий у періоді, що перевірявся, природний газ на підставі договорів на підготовку до транспорту нафтового та природного газу, а саме - договору від 01.09.2011 №7/223-р/9-р/8-ІІ та договору від 01.01.2012 № 7/176-ін/5-р, укладених між учасниками договору про спільну діяльність № 35/21 від 28.01.2008 та Гнідинцівським газопереробним заводом ПАТ «Укрнафта», подавався на завод для підготовки такого газу до вимог ГОСТ 5542-87 «Газы горючие природные для промышленного и коммунально-бытового назначения» та ТУ У 11.1-1:2010 «Газ природний горючий, що подається в магістральні газопроводи. Технічні умови».

У матеріалах справи наявні двосторонні Баланси газу Спільної діяльності за договором №35/21-СД від 28.01.2008 при підготовці на Гнідинцівському ГПЗ, у яких, зокрема зазначаються обсяги газу, який у відповідному місяці надійшов на підготовку на завод, а також обсяги газу, повернутого у такому місяці із підготовки Позивачу.

Згідно наданих документів загальний обсяг товарного газу, який було отримано при здійсненні спільної діяльності у періоді, що перевірявся, склав 13776,338 тис. куб. м, з яких 2669,715 тис. куб. м - товарний газ, видобутий та підготовлений у вересні - грудні 2011 року, 11106,623 тис. куб. м - товарний газ, видобутий та підготовлений у 2012 році, зазначені обсяги газу відображено як оприбутковану у 2011 - 2012 роках готову продукцію (товарний газ).

Відповідно до даних бухгалтерського обліку позивача, балансова вартість зазначеного газу склала 9989426,15 грн.

За висновками акта перевірки саме газ обсягом 13776,338 тис. куб. м балансовою вартістю 9989426,15 грн. було реалізовано позивачем, розмір доходів, які повинен був відобразити позивач, дорівнює балансовій вартості такого газу, а саме - 9989426 грн., що стало підставою для донарахування податкових зобов?язань з податку на прибуток та податку на додану вартість.

Судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що в порушення ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач не надав суду доказів здійснення позивачем операцій з реалізації спірних обсягів природного газу у податкових періодах, що перевірялися.

У матеріалах справи наявні витяги із балансового рахунку 263 «Газ товарний горючий», якими підтверджується, що спірні обсяги товарного природного газу продовжували обліковуватись у складі готової продукції позивача, в тому числі станом на останній день періоду, що перевірявся. Спірні обсяги природного газу відповідно до матеріалів справи було подано через ПВГ (пункт вимірювання газу) УМГ «Київтрансгаз» до газотранспортної системи (Єдиної газотранспортної системи України), відповідно до Технічної угоди від 04.03.2010, якою врегульовано взаємовідносини ПАТ «Укрнафта» та УМГ «Київтрансгаз» щодо надходження газу позивача до газотранспортної системи та яка, з-поміж іншого, підтверджує наявність правових підстав для переміщення Позивачем власного газу до газотранспортної системи України, що узгоджується з діючим в Україні механізмом функціонування газодобувної галузі та ринку природного газу.

Зважаючи на те, що відповідач не довів здійснення позивачем операцій з реалізації спірних обсягів газу, отримання (виникнення) доходів від такої реалізації, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про протиправність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень, та постановили обґрунтоване рішення, підстав для скасування яких, з мотивів викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 28.11.2013 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2014 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-2391 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун