Справа № 2-а-1287/10
Суддя: Толстой О. О.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
2-а-1287/10
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 грудня 2010 року м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Толстой О.О. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області (далі УПФУ) про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що відноситься до категорії дітей війни і згідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати УПФУ здійснюються не у відповідності із цим Законом, просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та виплатити недоплачене підвищення до пенсії з 16.01..2010р. по 31.10.2010 р., а також судові витрати. Крім того , просила поновити пропущений строк звернення до суду.

В своїх письмових запереченнях на позов УПФУ позов не визнало з посиланням на відсутність у нього коштів на ці виплати та на законодавчу невизначеність механізму вирахування розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»., оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", не підлягає застосуванню в силу ч.3 цієї статті .Вказувало і на порушення строків звернення до суду.

Позаяк предметом позову є нарахування та виплата підвищення до пенсії, в силу п. 2 ч. 1 ст.183-2 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Ухвалою судді від 18.11.2010 р. адміністративний позов в частині вимог щодо здійснення перерахунку та виплати надбавки до пенсії за період з 16.01.2010р. по 15.05.2010 р. залишено без розгляду.

Вивчення матеріалів справи та оцінка повідомлених сторонами обставин є підставою для висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в УПФУ , має статус дитини війни у розумінні ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.6 цього Закону в редакції від 18.11.2004р.(далі - Закон № 2195-IV), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , яка виплачується замісь пенсії , підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таке підвищення до пенсії в період заявлених позовних вимог позивачка отримувала щомісячно у розмірі, встановленому п.8 постанови КМ України № 530 від 28.05.2008р." Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Постановою Путивльського районного суду від 15.01.2010 р. відповідача зобов"язано виплатити позивачці підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком по 15.01.2010 р.

Разом з тим , протягом заявлених позовних вимог дія ст.6 Закону № 2195-IV(в редакції від 22.05.2008 р.) не зупинялась, її редакція змін не зазнавала, тому вона підлягала застосуванню при обчисленні пенсії позивачці.

Розмір такого підвищення , визначений п.8 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", не міг бути застосований через суперечність положенням Закону № 2195-IV, норми якого мають вищу юридичну силу.

Законодавча невизначеність механізму вирахування мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст.6 Закону № 2195- IV, наявність якої констатував в п.3.2 ухвали № 27 у /2009 від 19.05.2009 р. Конституційний суд України, не є перешкодою для вирішення спору , оскільки в силу ч.4 ст.8 КАС України заборонена відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти ,неясності, суперечливості чи відсутності законодавства , яке регулює спірні відносини.

На підставі ч.7 ст.9 КАС України до правовідносин сторін за аналогією закону слід застосовувати загальні норми щодо мінімальної пенсії за віком, які в даному випадку містяться лише в Законі України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV), ч.1 ст.28 якого мінімальна пенсія за віком була встановлена на рівні розміру прожиткового мінімуму для осіб , які втратили працездатність , визначеного законом.

Положення ч.3 ст.28 цього Закону не є перешкодою для такого розрахунку ,через відсутність іншого нормативно - правового акту , який би визначив цей розмір або встановлював інший розмір.

Таким чином, протягом заявлених позовних вимог позивачу мав бути визначений розмір підвищення до пенсі виходячи з 30 % мінімальної пенсії за віком , встановленої ч.1 ст.28 Закону № 1058- IV, а зворотне свідчить про порушення її права на державну соціальну підтримку дітей війни, гарантовану Законом № 2195-IV/

Є безпідставним посилання УПФУ , обов"язком якого згідно "Положення про управління Пенсійного фонду України в районах ,містах і районах у містах" (затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2002 р. № 8-2) є забезпечення нарахування (перерахунку) і виплати пенсій , на відсутність бюджетного фінансування соціальних гарантій , передбачених Законом № 2195- IV, оскільки якщо чинне правове регулювання передбачає виплату певних надбавок , органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні закони є чинними , а також посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов"язань , про що зауважив Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.2005р. по справі "Кечко проти України".

Виходячи з наведеного , з метою повного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне на підставі ч.2 ст.11 КАС України вийти за межі позовних вимог і відновити порушені права позивачки шляхом визнання протиправною бездіяльності УПФУ в частині не проведення нарахування та виплати їй підвищення до пенсії у відповідності до ст.6 Закону України № 2195-IV з 16.05.2010 р. по 06.12.2010 р., тобто по день вирішення справи.

За правилами ч.ч.1,3 ст.94 КАС України підлягають присудженню з Державного бюджету України на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст.ст. 8-9, 11, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області в частині не проведення нарахування і виплат ОСОБА_1 підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни з 16.05.2010 року по 06.12.2010року.

3. Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області (вул. Кірова, 34 м. Путивль ) здійснити ОСОБА_1 (Іден. Номер НОМЕР_1)перерахунок пенсії з підвищення її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни із розміру, встановленого ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, і провести виплату недоплачених сум пенсії за період з 16.05.2010 р. по 06.12.2010 р.

4. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. в рахунок повернення судового збору.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем .

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2