Справа № 2а-3163/10/0370
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 рокуСправа № 2а-3163/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Валюха В.М.,

суддів Денисюка Р.С., Плахтій Н.Б.,

при секретарі судового засідання Пігулі І.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Ягодинської митниці про визнання протиправними та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Державної митної служби України (далі ОСОБА_4 України), Ягодинської митниці про визнання протиправними та скасування пункту 2 наказу ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к, пунктів 2, 3, 5 наказу Ягодинської митниці від 29.10.2010 року № 751-к в частині звільнення з посади, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 10.09.1991 року працювала в митних органах України на різних посадах, зокрема з 20.04.2010 року по 29.10.2010 року на посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці. Згідно пункту 2 наказу ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к «По особовому складу» за несумлінне та неналежне виконання службових обовязків, що призвело до порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, заподіяння матеріальних збитків державі позивача звільнено з митних органів України. Згідно пунктів 2, 3 наказу Ягодинської митниці від 29.10.2010 року № 751-к оголошено пункт 2 наказу ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к, позивача вважати таким, що звільнена із посади головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці з 29.10.2010 року.

Підставою для видання наказу ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к став акт № 24/2010 від 24.10.2010 року службового розслідування, у якому зроблено висновок про те, що позивач в порушення пунктів 2.2, 2.4, 2.19, 2.27 Посадової інструкції головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці не забезпечила належного контролю за діями підлеглих, не визначила форми та обсяг контролю, достатній для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи, не забезпечила контроль за ваговими та кількісними показниками, не вжила достатніх заходів щодо виявлення незаконного переміщення товарів через митний кордон України та згідно з пунктом 4.2 Посадової інструкції несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх службових обовязків.

Позивач вважає оскаржувані накази ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к та Ягодинської митниці від 29.10.2010 року № 751-к в частині звільнення з посади протиправними, а своє звільнення з митних органів України незаконним, оскільки службовим розслідуванням не доведено факту несумлінного виконання позивачем службових обовязків, в її діях відсутній склад дисциплінарного правопорушення та заподіяння матеріальних збитків державі.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати пункт 2 наказу ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к, пункти 2, 3, 5 наказу Ягодинської митниці від 29.10.2010 року № 751-к в частині звільнення з митних органів України, поновити її на посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці, стягнути з Ягодинської митниці на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В поданих суду письмових запереченнях ОСОБА_4 України від 03.12.2010 року № 21/1-2372 та Ягодинської митниці від 17.12.2010 року № 11/26-8960 відповідачі адміністративний позов не визнали та зазначили, що наказ ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к «По особовому складу» видано на підставі акту службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010, яким виявлено, що у період з 17.05.2010 року по 05.09.2010 року на адресу ТзОВ «Моньє» (Київська область, смт. Калинівка, вул. Ігорева, 12) через пункт пропуску «Ягодин» Ягодинської митниці було здійснено 41 поставку товару «черепиця дахова», який перевозився автомобільним транспортом без сплати митних платежів. За вказаний період через митний пост «Ягодин» Ягодинської митниці без сплати відповідних податків до державного бюджету було ввезено на митну територію України високоліквідні та коштовні товари з приховуванням від митного контролю, проте будь-яких дій з боку посадових осіб митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці щодо виявлення таких товарів не було вжито. Як свідчать результати службового розслідування, позивач 17.05.2010 року, 22.07.2010 року, 13.08.2010 року, 15.08.2010 року працювала на робочому місці «митне оформлення єдиний офіс» (рядки 1, 22, 30, 32, 33 таблиці № 2 на сторінці 15 Акту службового розслідування) та здійснювала митний контроль транспортних засобів L5BIG2/LKR28EP (двічі), KR130CW/LKR26EA, LKR01847/LKR28EP, WM38086/WM66843, які переміщували, крім заявленого у попередніх повідомленнях № 125000009/0/701173, № 125000009/0/701946, № 125000009/0/702229, № 125000009/0/702232, № 125000009/0/702259 товару «черепиця дахова», інші товари, що переміщувалися цими транспортними засобами та до митного контролю і оформлення не предявлялися (рядки 5, 39, 55, 57, 58 таблиці № 1 на сторінці 7 Акту службового розслідування). Бездіяльність та безвідповідальне ставлення позивача до виконання службових обовязків (пропуск через митний кордон України товарів без проведення митного огляду та їх оподаткування) призвело до порушення вимог законодавства України, і наслідком таких дій є втрата коштів державного бюджету. Відповідачі ОСОБА_4 України та Ягодинська митниця просять в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач та її представник, кожен зокрема, адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять визнати протиправними та скасувати пункт 2 наказу ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к, пункти 2, 3, 5 наказу Ягодинської митниці від 29.10.2010 року № 751-к в частині звільнення позивача з митних органів України, поновити її на посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці з 29.10.2010 року, стягнути з Ягодинської митниці на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Представник відповідачів ОСОБА_4 України та Ягодинської митниці в судовому засіданні адміністративний позов не визнав з підстав, зазначених у письмових запереченнях, просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 10.09.1991 року по 29.10.2010 року працювала в митних органах України на різних посадах, зокрема, з 20.04.2010 року по 29.10.2010 року на посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці.

Згідно наказу ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к «По особовому складу» за несумлінне та неналежне виконання службових обовязків, що призвело до порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, заподіяння матеріальних збитків державі, позивача звільнено з митних органів України. Наказом Ягодинської митниці від 29.10.2010 року № 751-к оголошено пункт 2 наказу ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к, позивача вважати таким, що звільнена із посади головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці з 29.10.2010 року.

Наказ ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к «По особовому складу» видано за результатами службового розслідування, проведеного відповідно до наказу ОСОБА_4 України від 13.10.2010 року № 1210, про що складено акт службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010. В акті службового розслідування вказано, що у період з 17.05.2010 року по 05.09.2010 року на адресу ТзОВ «Моньє» (Київська область, смт. Калинівка, вул. Ігорева, 12) через пункт пропуску «Ягодин» Ягодинської митниці було здійснено 41 поставку товару «черепиця дахова», який перевозився автомобільним транспортом без сплати митних платежів. За вказаний період через митний пост «Ягодин» Ягодинської митниці без сплати відповідних податків до державного бюджету було ввезено на митну територію України високоліквідні та коштовні товари з приховуванням від митного контролю, проте будь-яких дій з боку посадових осіб митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці щодо виявлення таких товарів не було вжито. 17.05.2010 року, 22.07.2010 року, 13.08.2010 року, 15.08.2010 року ОСОБА_1 працювала на робочому місці «митне оформлення єдиний офіс» (рядки 1, 22, 30, 32, 33 таблиці № 2 на сторінці 15 Акту службового розслідування) та здійснювала митний контроль транспортних засобів L5BIG2/LKR28EP (двічі), KR130CW/LKR26EA, LKR01847/LKR28EP, WM38086/WM66843, які переміщували, крім заявленого у попередніх повідомленнях № 125000009/0/701173, № 125000009/0/701946, № 125000009/0/702229, № 125000009/0/702232, № 125000009/0/702259 товару «черепиця дахова», інші товари, що переміщувалися цими транспортними засобами та до митного контролю і оформлення не предявлялися (рядки 5, 39, 55, 57, 58 таблиці № 1 на сторінці 7 Акту службового розслідування).

В акті службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010 та в наказі ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к зроблено висновок про те, що позивач в порушення пунктів 2.2, 2.4, 2.19, 2.27 Посадової інструкції головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці не забезпечила належного контролю за діями підлеглих, не визначила форми та обсяг контролю, достатній для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи, не забезпечила контроль за ваговими та кількісними показниками, не вжила достатніх заходів щодо виявлення незаконного переміщення товарів через митний кордон України та згідно з пунктом 4.2 Посадової інструкції несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх службових обовязків.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Як передбачено пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, обовязок доказування того, що позивача правомірно було звільнено з митних органів України покладається на відповідачів субєктів владних повноважень. На думку суду, що відповідачі у даній справі не довели правомірності звільнення позивача з митних органів України, з огляду на таке.

Правовий статус позивача, в тому числі підстави припинення служби, врегульовано Митним кодексом України (далі МК України), Законами України «Про державну службу» та «Про Дисциплінарний статут митної служби України».

Статтею 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» визначено, що службова дисципліна в митній службі України (далі службова дисципліна) полягає в безумовному виконанні посадовими особами митної служби службових обовязків, а також у реалізації прав та додержанні обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, і ґрунтується на особистій відповідальності за доручену справу та на засадах єдиноначальності і централізації управління. Згідно із статтею 21 цього ж Закону порушення службової дисципліни протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобовязання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обовязків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України. Стаття 22 зазначеного Закону визначає, які діяння є порушенням службової дисципліни, та встановлює, що такі діяння є дисциплінарними правопорушеннями. Так, до дисциплінарних правопорушень відносяться: 1) порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів України з питань митної справи, державної служби, а також наказів та розпоряджень безпосередніх та/або прямих керівників; 2) порушення порядку здійснення митного контролю та митного оформлення предметів, що переміщуються через митний кордон України; 3) утрата службового посвідчення, документів, що є підставою для пропуску предметів через митний кордон України, а також митного забезпечення, бланків суворої звітності, зброї, спеціальних засобів, затриманих або прийнятих митницею на зберігання предметів; 4) затримання, вилучення та прийняття на зберігання предметів, валюти України та іноземної валюти без оформлення і реєстрації в установленому законодавством порядку відповідних документів; 5) брутальне або зневажливе ставлення до громадян, приниження їх честі та гідності під час виконання службових обовязків, проведення несанкціонованого особистого огляду громадян; 6) перешкоджання законній діяльності субєктів підприємницької діяльності, зокрема під час здійснення ними зовнішньоекономічних операцій; 7) сприяння проникненню, умисне або внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх обовязків невжиття необхідних заходів для недопущення несанкціонованого проникнення сторонніх осіб до зони митного контролю; 8) приховання посадовою особою митної служби фактів її судимості або подання підроблених документів, необхідних для працевлаштування в митних органах; 9) недодержання обмежень щодо роботи за сумісництвом або зайняття підприємницькою діяльністю та інших обмежень, передбачених законодавством; 10) неподання або подання неправдивих відомостей у декларації про доходи; 11) інші діяння, визначені як порушення службової дисципліни законами та іншими нормативно-правовими актами України. Діяння, визначені цим Статутом як порушення службової дисципліни, є дисциплінарними правопорушеннями, за вчинення яких до посадових осіб митної служби можуть бути застосовані дисциплінарні стягнення, визначені статтею 23 цього Закону, до яких належить, зокрема, звільнення з митного органу.

Як передбачено пунктом 1 статті 28 Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» звільнення посадової особи митної служби може мати місце в разі порушення посадовою особою митної служби вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі, територіальній громаді, юридичним чи фізичним особам. Статтею 31 цього ж Закону визначено, що з метою зясування всіх обставин вчинення посадовою особою митної служби дисциплінарного правопорушення керівник митного органу має право призначити службове розслідування. Порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи. Застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обовязкове службове розслідування.

Відповідно до пункту 7.1 Порядку проведення службових розслідувань у митних органах України, спеціалізованих митних установах та організаціях, затвердженого наказом ОСОБА_4 України від 29.07.2002 року № 408 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 року за № 665/6953), за результатами службового розслідування члени комісії складають акт службового розслідування, у якому зазначаються: факти й суть звинувачень або підозри, що стали підставою для проведення службового розслідування; посада, прізвище, імя та по батькові, рік народження, освіта, термін служби в митному органі й перебування на займаній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування, результати щорічної оцінки виконання посадовою особою митної служби покладених на неї завдань та обовязків, інформація про застосовані до неї заохочення, дисциплінарні стягнення, ступінь участі у виконанні окремих доручень, завдань; висновок комісії з проведення службового розслідування; обставини, що помякшують або обтяжують відповідальність; причини та умови, які призвели до порушення; вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з посадової особи митної служби України безпідставні звинувачення або підозру; обґрунтовані пропозиції щодо усунення виявлених порушень та притягнення у разі необхідності винних осіб до відповідальності згідно із законодавством. У разі прийняття рішення щодо притягнення посадової особи митної служби до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення згідно з Дисциплінарним статутом митної служби України. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення члени комісії повинні враховувати ступінь тяжкості вчиненого правопорушення і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких учинено правопорушення, і попередню роботу працівника.

Як слідує із акту службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010, комісією із службового розслідування було встановлено, що з 17.05.2010 року по 05.09.2010 року на адресу ТзОВ «Моньє» (Київська область, смт. Калинівка, вул. Ігорева, 12) через пункт пропуску «Ягодин» Ягодинської митниці за попередніми повідомленнями було здійснено 41 поставку товару «черепиця дахова» разом високоліквідними та коштовними товарами з приховуванням від митного контролю, проте будь-яких дій з боку посадових осіб митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці щодо виявлення таких товарів не було вжито, зокрема, додаткові форми митного контролю не застосовувалися, митний огляд товарів не проводився, вантажні відсіки транспортних засобів не відкривалися. Комісією з службового розслідування зроблено висновок, що працівники, які згідно з розподілом робочих місць працювали на робочому місці «митне оформлення єдиний офіс» (саме на цьому робочому місці 17.05.2010 року, 22.07.2010 року, 13.08.2010 року, 15.08.2010 року ОСОБА_1 працювала та здійснювала митний контроль транспортних засобів L5BIG2/LKR28EP (двічі), KR130CW/LKR26EA, LKR01847/LKR28EP, WM38086/WM66843, які переміщували заявлені у попередніх повідомленнях № 125000009/0/701173, № 125000009/0/701946, № 125000009/0/702229, № 125000009/0/702232, № 125000009/0/702259 товар) при виконанні своїх посадових обовязків повинні були виявити в транспортних засобах, що переміщували на адресу ТзОВ «Моньє» товар «черепиця дахова», наявність додаткових товарів. Актом службового розслідування зроблено висновок про порушення позивачем посадової інструкції та статті 40 МК України (сторінки 10-14 акту).

Разом з тим, при вирішенні питання про належне виконання позивачем своїх посадових обовязків суд виходить з таких положень нормативно-правових актів.

Статтею 1 МК України визначено юридичний зміст таких термінів: митне оформлення виконання митним органом дій (процедур), які повязані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів; митний контроль сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своєї компетенції з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку; митний режим сукупність норм, встановлених законами України з питань митної справи, що залежно від заявленої мети переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України визначають порядок такого переміщення та обсяг митних процедур, які при цьому здійснюються.

Відповідно до статті 40 МК України митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до цього Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Разом з тим, згідно із статтею 42 МК України під час проведення митного контролю митні органи самостійно визначають форму та обсяг контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку, контроль за дотриманням яких покладено на митні органи.

Статтею 41 МК України визначені форми митного контролю. Так, зокрема, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, необхідних для такого контролю; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів і транспортних засобів, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) перевірки системи звітності та обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України; 6) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних ліцензійних складів, спеціальних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи законом; 7) використання інших форм, передбачених цим Кодексом та іншими законами України з питань митної справи.

Як встановлено судом, ввезення за попередніми повідомленнями товару «черепиця дахова» на адресу ТзОВ «Моньє» здійснювалося в режимі «імпорт», товар слідував в Київську обласну митницю як митницю призначення. Здійснення митного контролю і митного оформлення цих товарів регулюється пунктом 3.5.10.2.2 Технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів, товарів та інших предметів в пункті пропуску «Ягодин», затвердженого спільним наказом начальника Луцького прикордонного загону та начальника Ягодинської митниці від 11.09.2008 року № 1271/495 (зареєстрованого в Головному управлінні юстиції у Волинській області 18.09.2008 року за № 51/1016), яким не передбачено обовязкове застосування такої форми митного контролю, як митний огляд товарів і транспортних засобів, на Ягодинській митниці, яка не є митницею призначення.

Крім того, на думку суду, відповідачі не довели, що позивач в межах посадових обовязків зобовязана була при здійсненні 17.05.2010 року, 22.07.2010 року, 13.08.2010 року, 15.08.2010 року митного контролю транспортних засобів L5BIG2/LKR28EP, KR130CW/LKR26EA, LKR01847/LKR28EP, WM38086/WM66843 ініціювати проведення митного огляду вказаних транспортних засобів та товарів, що у них переміщувалися, відкривати вантажні відсіки транспортних засобів. Зокрема, відповідачі не надали доказів того, що на той час була наявна оперативна інформація митниць, підрозділів з боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил, правоохоронних органів про те, що у цих транспортних засобах містяться предмети контрабанди або предмети, які безпосередньо є обєктом порушення митних правил і заборонені до ввезення на митну територію України, або товаросупровідні документи містили суперечливі дані про товари, або виникла розбіжність між даними, зазначеними в товаротранспортних документах, і результатами зважування транспортного засобу тощо.

В акті службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010 зроблено висновок про те, що аналіз вагових характеристик транспортних засобів, їх вантажопідйомності, обємних характеристик вантажних відсіків, обємних і вагових характеристик товарів, що переміщувалися, свідчить про те, що посадові особи ПМО МППАС «Ягодин» в ході перевірки цілісності тентів вантажних відсіків транспортних засобів мали всі можливості для виявлення прихованих від митного контролю додаткових товарів, якими заповнювався вільний обєм відсіків; зсув великої кількості картонних коробок, упаковок, в яких знаходилися зазначені товари, при русі транспортних засобів призводив до появи на тентах вантажних відсіків опуклостей; висока питома щільність, обсяги перевезення, незначна висота розміщення на палетах товару «черепиця дахова» дозволяли виявити упаковки з прихованими від митного контролю додатковими товарами, якими заповнювався вільний обєм вантажних відсіків, шляхом натискання на тент рукою без застосування технічних засобів митного контролю (сторінки 11-12 акту). Проте суд не бере до уваги такі висновки, оскільки ці висновки є припущеннями, комісія з службового розслідування прийшла до таких висновків виключно на підставі огляду трьох транспортних засобів, які були затримані 05.09.2010 року, суду не надано жодних доказів щодо зовнішнього вигляду транспортних засобів, митний контроль яких 17.05.2010 року, 22.07.2010 року, 13.08.2010 року, 15.08.2010 року здійснювала позивач.

Суд також не бере до уваги твердження представника відповідачів про те, що при здійсненні митного контролю позивач зобовязаний був ініціювати зважування транспортних засобів або отримання інформації про зважування транспортних засобів від Митної служби ОСОБА_5, оскільки, як встановлено актом службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010 року, починаючи з 10.06.2009 року електронні автомобільні ваги СМАП у пункті пропуску «Ягодин» не працюють, з 2009 року Митна служба ОСОБА_5 припинила процедуру, повязану з передачею результатів зважування транспортних засобів українській стороні, відтак, комісія з службового розслідування зробила висновок про те, що при митному контролі та митному оформленні транспортних засобів з товарами, що переміщуються на вїзд в Україну на адресу субєктів ЗЕД через МППАС «Ягодин», створені умови, за яких практично унеможливлено здійснення перевірки вагових параметрів транспортних засобів з товарами, що в першу чергу сприяло реалізації протиправної схеми ввезення на митну територію України товарів з приховуванням від митного контролю (сторінки 29-32 акту).

При вирішенні даного спору суд також враховує, що відповідачами не надано будь-яких доказів того, що заявлений у попередніх повідомленнях № 125000009/0/701173, № 125000009/0/701946, № 125000009/0/702229, № 125000009/0/702232, № 125000009/0/702259 товар, який переміщувався у транспортних засобах L5BIG2/LKR28EP, KR130CW/LKR26EA, LKR01847/LKR28EP, WM38086/WM66843, прибув у Київську обласну митницю як митницю призначення без митного забезпечення Ягодинської митниці чи з пошкодженням такого забезпечення.

Всупереч вимогам пункту 7.1 Порядку проведення службових розслідувань у митних органах України, спеціалізованих митних установах та організаціях, затвердженого наказом ОСОБА_4 України від 29.07.2002 року № 408 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 року за № 665/6953), у висновку службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010 не вказано конкретний розмір матеріальних збитків, заподіяних безпосередньо позивачем внаслідок несумлінного та неналежного виконання службових обовязків, при цьому суд не бере до уваги вказану в зазначеному акті приблизну суму збитків як таку, що обчислена виключно на припущеннях.

З урахуванням вищенаведеного, на думку суду, відповідачі не довели несумлінного та неналежного виконання позивачем службових обовязків, порушення нею законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, заподіяння матеріальних збитків державі, суду не надані докази причетності позивача до реалізації протиправної схеми ввезення через МППАС «Ягодин» на митну територію України прихованих від митного контролю високоліквідних та коштовних товарів без сплати податків, тому суд приходить до висновку про незаконність звільнення позивача з митних органів України.

Перевіряючи у відповідності до вимог частини третьої статті 2 КАС України рішення відповідача ОСОБА_4 України як субєкта владних повноважень щодо звільнення позивача з митних органів України, суд приходить до висновку, що таке рішення прийнято необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, небезсторонньо (упереджено) та нерозсудливо, непропорційно, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку, що позивача було незаконно звільнено з митних органів України, тому, виходячи із наданих статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов слід задовольнити повністю шляхом: визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу Державної митної служби України від 28 жовтня 2010 року № 2042-к «По особовому складу», пунктів 2, 3, 5 наказу Ягодинської митниці від 29 жовтня 2010 року № 751-к «Про оголошення наказу ОСОБА_4 України від 28.10.10 № 2042-к «По особовому складу» в частині, що стосується звільнення позивача з митних органів України; поновлення позивача на посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин» Ягодинської митниці з 29.10.2010 року; стягнення з Ягодинської митниці на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу.

З довідки Ягодинської митниці № 709 від 30.11.2010 року слідує, що середньоденна заробітна плата позивача становить 153 грн. 92 коп. Час вимушеного прогулу (при цьому судом встановлено, що позивач після звільнення з митних органів України не була працевлаштована) становить з 29.10.2010 року по 21.12.2010 року, а всього 36 робочих днів. Таким чином, заробітна плата за час вимушеного прогулу складає 5541 грн. 12 коп. (153 грн. 92 коп. х 36 робочих днів = 5541 грн. 12 коп.), яку слід стягнути з Ягодинської митниці на користь позивача.

Відповідно до частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з Ягодинської митниці на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3309 грн. 28 коп. слід звернути до негайного виконання.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163, частиною першою статті 256 КАС України, на підставі Закону України «Про державну службу», Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати пункт 2 наказу Державної митної служби України від 28 жовтня 2010 року № 2042-к «По особовому складу», пункти 2, 3, 5 наказу Ягодинської митниці від 29 жовтня 2010 року № 751-к «Про оголошення наказу ОСОБА_4 України від 28.10.10 № 2042-к «По особовому складу»в частині, що стосується звільнення ОСОБА_1 з митних органів України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного інспектора сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Ягодин»Ягодинської митниці з 29 жовтня 2010 року.

Стягнути з Ягодинської митниці на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 5541 гривня 12 копійок (пять тисяч пятсот сорок одна гривня дванадцять копійок).

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3309 гривень 28 копійок (три тисячі триста девять гривень двадцять вісім копійок) звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 24 грудня 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя В.М.Валюх

суддя Р.С.Денисюк

суддя Н.Б.Плахтій