Справа № 2а-5564/11/1370
Суддя: Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2011 р. № 2а-5564/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Журомської М.В.,

судді Крутько О.В.,

судді Запотічного І.І.,

за участю секретаря Ткач Б.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, Львівської митниці про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Державної митної служби України, Львівської митниці, просить скасувати наказ Державної митної служби України «Про припинення перебування на державній службі»від 18.04.2011 року № 796-К в частині припинення 18.04.2011 року перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1, провідного інспектора сектору митного оформлення відділу адміністрування митних платежів Львівської митниці; зобовязати Державну митну службу України видати наказ про поновлення на займаній раніше посаді провідного інспектора сектору митного оформлення відділу адміністрування митних платежів Львівської митниці; стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову покликається на те, що оскаржуваний наказ є протиправним. Приводом для його винесення став акт від 31.03.2011р. комплексної перевірки службової діяльності Львівської митниці за період роботи у 2008, 2009, 2010 роках по 11.03.2011р., в якому зафіксовані порушення службової дисципліни у попередніх минулих періодах роботи Львівської митниці. Висновки комісії щодо позивача, на її думку, не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що дисциплінарне стягнення застосовано до неї без урахування характеру порушення, обставин, за яких воно було вчинене, попередньої поведінки. Вважає, що під час виконання службових обовязків з контролю митної вартості пальмової олії (олеїну) вона не вчинила жодного правопорушення, оскільки митна вартість була визначена правильно. Позивач зазначила, що під час контролю митної вартості вона використовувала інформацію бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, яка є основним джерелом інформації. Інші інформаційні джерела, де наведено цінові характеристики таких товарів та/або сировини, є допоміжними (додатковими). Перелік таких інформаційних джерел не є вичерпним і не обмежується лише «Оглядом цін українського та світового товарних ринків», невикористання якого ставиться в провину позивачеві, а Бюлетень «Огляд цін українського та світового товарних ринків»є інформаційним джерелом, яке є додатковим, рівним за значенням до інших інформаційних джерел. Відтак, незастосування позивачем саме цього джерела, за умови застосування інших, не свідчить до порушення методики здійснення митного контролю.

У судовому засіданні позивач і представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, вважають звільнення безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідачі, Державна митна служба України та Львівська митниця, проти позову заперечили повністю з підстав викладених у письмових запереченнях, вважають що позивач несумлінно виконував свої посадові обовязки, що є порушенням Присяги державного службовця. Зазначають, що у ході комплексної перевірки Львівської митниці були виявлені порушення при митному оформленні товару «Пальмова олія рафінована (олеїн рафінований)»з рівнем митної вартості значно нижчим ніж наявна у митного органу інформація про рівень цін на такі товари (Бюлетень ДП «Держзовнішінформ», «Огляд цін українського та світового товарних ринків»щомісяця доводиться Держмитслужбою до митних органів). Крім цього, не було вивчено обставини формування ціни товару, зокрема не враховано, що товар був проданий від іноземного власника українському покупцю на митній території України, під час знаходження у митному режимі «митний склад», тому витрати, повязані з перевантаженням товару з судна на митний ліцензійний склад та за зберігання на цьому складі мають включатися до митної вартості. Зокрема, ОСОБА_4 здійснювала контроль правильності визначення митної вартості товару за 3 ВМД, внаслідок чого державі нанесені збитки на загальну суму 33 591,17 гривень. Зазначають також, що позивач повинен був виконувати свої обовязки в суворій відповідності до чинного законодавства України з питань митної справи, Присяги державного службовця та безпосередньо до своєї посадової інструкції. Враховуючи те, що у Дисциплінарному статуті митної служби України не передбачено таку підставу припинення державної служби як порушення Присяги державного службовця, підстав для його застосування у даному випадку немає. Вважає, що між позивачем та Держмитслужбою виникли відносини публічної служби, які регулюються Законом України «Про державну службу», в якому передбачені самостійні підстави звільнення (припинення державної служби), та які не є дисциплінарними стягненнями. Тому строки застосування дисциплінарного стягнення на ці правовідносини не поширюються.

Представник відповідачів у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 07.03.1993 року перебувала на службі в митних органах, 01.09.1995 року склала Присягу державного службовця та 23 квітня 2004 р. прийняла урочисте зобовязання вступаючого на митну службу. До 18.04.2011 року дня припинення перебування на державній службі в митних органах України ОСОБА_1 займала посаду провідного інспектора сектору митного оформлення відділу адміністрування митних платежів Львівської митниці.

Відповідно до вимог п.6 ст. 30 Закону України «Про державну службу» державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 18.04.2011 р. № 796-к «Про припинення перебування на державній службі»за порушення Присяги державних службовців відповідно до ст. 17 та п.6 ч.1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», припинено 18.04.2011 р. перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_1, провідного інспектора сектору митного оформлення відділу адміністрування митних платежів Львівської митниці.

Підставою для видачі оспорюваного наказу стали результати комплексної перевірки службової діяльності Львівської митниці за період роботи з 2008 року по 11 березня 2011 року, проведеної відповідно до Наказу Держмитслужби від 12.02.2011р. №187 «Про проведення комплексної перевірки», що викладені в акті від 31.03.2011р.

Так, як вбачається з акту перевірки від 31.03.2011р., в ході перевірки виявлено порушення вимог ст. 265 і ст. 267 Митного кодексу України, пп. 2 п. 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008 р. № 339, при митному оформленні товару «Пальмова олія рафінована (олеїн рафінований)...» (код за УКТЗЕД НОМЕР_1) з рівнем митної вартості значно нижчим від наявної у митному органі інформації, про рівень цін на такі товари (Бюлетень ДП «Держзовнішінформ»«Огляд цін українського і світового товарних ринків», що щомісячно доводиться Держмитслужбою до митних органів).

Крім цього, при перевірці встановлено, що посадовими особами, які здійснювали контроль правильності визначення митної вартості не було вивчено обставини формування ціни товару, зокрема, не враховано, що товар був проданий від іноземного власника українському покупцю на митній території України, під час знаходження у митному режимі «митний склад», тому витрати повязані з перевантаженням товару з судна на митний ліцензійний склад та за зберігання на цьому складі мають включатися до митної вартості товарів відповідно до ст. 267 Митного кодексу України.

За результатами перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 вимог ст. 265 і ст. 267 Митного кодексу України, підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008р. № 339 та прийнято наказ від 18.04.2011 р. № 796-к «Про припинення перебування на державній службі»за порушення Присяги державних службовців відповідно до ст. 17 та п.6 ч.1 ст. 30 Закону України «Про державну службу», припинено 18.04.2011 р. перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_1, провідного інспектора сектору митного оформлення відділу адміністрування митних платежів Львівської митниці.

Відповідно до ст. 40 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України.

Митні органи у відповідності до ст. 41 Митного Кодексу України повинні здійснювати митний контроль, який включає в себе контроль за правильністю визначення декларантом митної вартості.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008р. №339 контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення процедур митного контролю та митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з: рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.

Як передбачено підпунктом 1 пункту 2 Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008р. №339, контроль правильності визначення митної вартості товарів під час проведення процедур митного контролю та митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до статті 41 Митного кодексу України шляхом проведення, зокрема, перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 р. №1766; усного опитування посадових осіб підприємств і громадян, а також консультацій з декларантом з метою обміну інформацією, що стосується певної зовнішньоекономічної операції та впливає на митну вартість товарів; митного огляду товарів для визначення характеристик, які впливають на рівень їх митної вартості. Окрім того, контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом шляхом: співставлення рівня заявленої митної вартості товарів з: рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.

Відповідно до пункту 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 р. № 1766, декларант може як додатковий документ для підтвердження заявленої митної вартості подавати копію вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем копію вантажної митної декларації, оформленої у попередній експорту режим.

Як вбачається з акту перевірки від 31.03.2011 року, провідний інспектор сектору митного оформлення відділу адміністрування митних платежів Львівської митниці ОСОБА_1 на час митного оформлення товару «Пальмова олія рафінована (олеїн рафінований)…»(код за УКТЗЕД НОМЕР_1), обіймала посаду старшого інспектора ВМО №1 Львівської митниці. Відповідно до наказу № 136 «Про забезпечення ефективного контролю за правильністю визначення митної вартості»уповноважена на здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів. Згідно з службовими обовязками ОСОБА_1 здійснювала контроль правильності визначення митної вартості товару (код за УКТЗЕД НОМЕР_1) за ВМД від 01.09.2008 р. № 209000004/2008/13306, від 11.09.2008 р. № 209000004/2008/14689, від 04.11.2008 р. № 209000004/2008/20770 внаслідок чого державі нанесені збитки на загальну суму 33 591,17 грн.

Наказом Держмитслужби від 20.04.2005 року № 314, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 27.04.2005 р. за № 439/10719, затверджено Порядок здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, яким визначена послідовність здійснення митних процедур посадовими особами підрозділів митного оформлення та визначено, що на етапі «Митний контроль»здійснюється перевірка правильності визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 р. № 1766 для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобовязаний подати додаткові документи. Посадова особа митного органу у графі «Для відміток митниці»декларації митної вартості робить запис про необхідність подання додаткових документів, що підтверджують митну вартість товарів, із складенням переліку, зазначає дату і прізвище та ставить свій підпис.

Відповідно до ст. 41 Митного кодексу України при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення згідно до вимог Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2008р. № 339, митниий орган проводить перевірку документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів, і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю.

У відповідності до ст.265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості. Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо: немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів; стосовно продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, що унеможливлюють визначення вартості цих товарів; жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не може бути зроблено відповідне коригування відповідно до положень частини другої цієї статті; покупець і продавець не є пов'язаними між собою особами або хоч і є пов'язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з акту перевірки, за результатами вибіркового контролю встановлено факти порушення вимог пункту 1.1 розділу 2 Порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби від 24.06.2009р. №602 (Тимчасового порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби від 01.04.2009р №291), в частині не здійснення перевірки відомостей, що містяться у поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів документах, а саме, в частині перевірки відомостей зазначених у графах 42 та 45 ВМД.

У п. 3.1. Методичних рекомендацій із застосування окремих положень Митного кодексу, що стосуються питань визначення митної вартості товарів, які імпортуються на митну територію України, затверджених наказом ДМС України від 31.01.2007р. № 74 (в редакції, що діяла станом на 22 травня 2008 року) зазначено, що під час здійснення митного контролю й митного оформлення окремих видів товарів, які визначені Держмитслужбою для поглибленого контролю за правильністю визначення їх митної вартості із застосуванням положень статті 265 Митного кодексу України, посадова особа митного органу, що здійснює такий контроль, використовує інформацію бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, а також електронного та/або паперового бюлетеня «Огляд цін українського та світового товарних ринків», біржову інформацію про ціни на товари та/або сировину, інші інформаційні джерела, де наведено цінові характеристики таких товарів та/або сировини».

Суд звертає увагу, що оскільки «Пальмова олія рафінована (олеїн рафінований)»визначена Держмитслужбою як товар поглибленого контролю, а тому позивач повинен був окрім інформації бази даних Єдиної автоматизованої інформації системи ДМС України враховувати інформацію бюлетеня «Огляд цін українського та світового товарних ринків», відповідно до якої ціна на товар станом на дату оформлення ВМД позивачем була вища за ціну, за якою було здійснено митне оформлення.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів справи та наданих сторонами пояснень вбачається, що позивачем, у відповідності до покладених службових обовязків, не здійснено контроль правильності визначення митної вартості товару (код за УКТЗЕД НОМЕР_1) за вищепереліченими 3 ВМД.

Так, допущені позивачем порушення законодавства, що призвели до нанесення збитків державі виникли внаслідок несумлінного виконання своїх службових обовязків, передбачених, зокрема, п. 2.2, п. 2.3, п. 2.6 посадової інструкції старшого інспектора відділу митного оформлення № 1 Львівської митниці 30.04.2008 р., відповідно до яких ОСОБА_1 зобовязана при митному контролі та митному оформленні чітко дотримуватися вимог чинного законодавства та існуючих технологічних схем, контролювати правльність даних, вказаних в графах ВМД. Зазначене вказує на недотримання ОСОБА_1 норм законодавства України з питань митної справи та несумлінне виконання свої службових обовязків, що є порушенням Присяги державного службовця.

Відповідно до статті 408 Митного кодексу України правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обовязки вихначаються конституцією України, цим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Закон України «Про державну службу»№ 3723-XII від 16.12.1993 року зі змінами та доповненнями (далі Закон № 3723) визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті. Конкретні обовязки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції (ст. 11 Закону № 3723).

Відповідно до ст. 14 Закону № 3723 дисциплінарні стягнення до державного службовця застосовуються за: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, 2) порушення обмежень, повязаних з проходженням державної служби, 3) вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється, в тому числі у разі порушення державним службовцем Присяги.

Відповідно до вимог п.6 ст. 30 Закону № 3723 державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону № 3723 регулювання правового становища державних службовців, що працюють в органах митного контролю, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Відповідно до вимог п. 22 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Відповідно до ст. 14 Закону № 3723 дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, повязаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Суть службової дисципліни, права та обовязки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень визначено Законом України «Про Дисциплінарний статут митної служби України»№ 2805-IV від 06.09.2005 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України» службова дисципліна в митній службі України полягає в безумовному виконанні посадовими особами митної служби службових обов'язків, а також у реалізації прав та додержанні обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, і ґрунтується на особистій відповідальності за доручену справу та на засадах єдиноначальності і централізації управління.

Проте, суд не погоджується з твердженням позивача про порушення відповідачами норм Статуту, оскільки регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про державну службу»і припинення перебування на державній службі ОСОБА_1 здійснено на підставі Закону України «Про державну службу», а не за порушення Статуту.

В Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 22.03. 2011 року по справі К-15700/09 зазначено, що припинення державної служби у звязку з порушенням присяги державного службовця не є дисциплінарним стягненням, а є додатковою підставою для припинення державної служби згідно Закону України «Про державну службу», і відповідно застосування в даному випадку вимог Закону України «Про дисциплінарний статут митної служби України»щодо строків та порядку застосування дисциплінарних стягнень, було би неправомірним.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого субєкти владних повноважень зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи зміст Акту комплексної перевірки вбачається, що його висновки, які ґрунтуються на належних і допустимих доказах, спростовують твердження позивача про відсутність її вини у вчиненні протиправного діяння (бездіяльності), шляхом невиконання або неналежного виконання нею своїх службових обов'язків, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі.

Враховуючи вищенаведене, оскаржуваний наказ винесений відповідачем законно і обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин справи, що мали значення для їх прийняття, та на підставі норм чинного законодавства, а відтак позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22.11.2011 р.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_5

судді /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно

Суддя Журомська М.В.