Справа № 2а-2708/10/0370
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 рокуСправа № 2а-2708/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретар судового засідання - Кириченко О.О.,

з участю прокурора Вознюк М.А.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місту Луцьку адміністративну справу за позовом прокурора Луцького району до Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання нечинним і скасування рішення сесії сільради від 25.12.2009 року №17/4.7 «Про передачу безоплатно земельних ділянок у приватну власність» в частині пункту 3 рішення і пункту 5 додатку та рішення від 10.09.2009 року №20/32 «Про протест прокурора на рішення Маяківської сільради від 25.12.2009 року №17/4.7»,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Луцького району звернувся в суд з адміністративним позовом до Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання нечинним і скасування рішення сесії сільради від 25.12.2009 року №17/4.7 «Про передачу у власність земельних ділянок та відмову у приватизації» та рішення від 10.09.2009 року №20/32 «Про протест прокурора на рішення Маяківської сільради від 25.12.2009 року №17/4.7».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Маяківської сільської ради від 25.12.2009 року №17/4.7 «Про передачу у власність земельних ділянок та відмову у приватизації» громадянину ОСОБА_2 відмовлено в безкоштовній передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,057 га, що розташована в садівничому товаристві «Кічкарівка», цільове призначення якої - для садівництва. Громадянин ОСОБА_2 є членом садівничого товариства «Кічкарівка» з 1992 року. На обґрунтування позовних вимог посилається на рішення Луцької районної ради № 9/17 від 27.03.1992 року, де розглянуто матеріали відведення земельних ділянок і надано земельну ділянку загальною площею 10,5 га із земель запасу Маяківської сільської ради під колективні сади-огороди. В подальшому рішенням виконкому Луцької районної ради №62 від 07.04.1992 року частина вказаних земель площею 4 га була розділена на ділянки та розподілена між підприємствами району. На цих землях було створено садівниче товариство «Кічкарівка». Вважає, що при прийнятті вказаного рішення сесією сільради не дотримано вимог пунктів 1, 2 статті 118 Земельного кодексу України. У звязку з цим прокуратурою Луцького району на вищевказані рішення внесено протест, який рішенням Маяківської сільради відхилений.

В письмовому клопотанні від 28.10.2010 року за вихідним №2205 прокурор уточнив позовні вимоги, просить визнати протиправним та скасувати рішення Маякіської сільської ради №17/7.4 від 25.12.2009 року «Про передачу безкоштовно земельних ділянок у приватну власність» в частині пункту 3 рішення та пункту 5 додатку до цього рішення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.10.2010 року як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено ОСОБА_3, оскільки рішення у справі може вплинути на його права, інтереси та обовязки повязані з користуванням земельної ділянки.

Прокурор Вознюк М.А. в судовому засіданні позов підтримала повністю із підстав у ньому викладених. Вказала, що уточнення позовних вимог, що рішення №17/4.7 повязано з тим, що невірно було зазначено в позові назву рішення, яке просять скасувати, і наголосила, що дата і номер рішення не змінюються. Вважає, що оскільки сільська рада двічі на рік подає звіти в управління Держкомзему в районі, де вказує розмір загальної площі земель наданих для колективного садівництва садівничому товариству «Кічкарівка» 17,47 га (копію якого подала до матеріалів позову за №1118 від 02.11.2010 року), тому подання ОСОБА_2 до сільської ради заяви від 11.11.2009 року про приватизацію земельної ділянки з додатками, а саме копії посвідчення члена садівничого кооперативу, вважає достатнім. Підтвердила, що проведеною прокуратурою перевіркою заяви ОСОБА_2 не виявилось можливим отримати технічні матеріали та документи, що підтверджують розмір земельної ділянки, оскільки керівник кооперативу «Кічкарівка» знаходиться на лікуванні. Також вказала, що схему колективних садів, городів, погоджену головним санітарним лікарем району, головним архітектором району, начальником відділу земельних ресурсів району, на яку робиться посилання в протесті, надати на огляд суду не може. Просить позов задовольнити.

Відповідач подав до суду письмові заперечення від 25.10.2010 року за вихідним №370, які в судовому засіданні конкретизував його представник Маяківський сільський голова ОСОБА_1, який позовних вимог не визнав. По суті пояснив, що стаття 118 ЗК України регламентує порядок приватизації громадянином земельної ділянки, що перебуває в його користуванні, а згідно статті 126 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Крім того, стаття 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування і право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. На його думку, громадянин ОСОБА_2 не мав законного права на оформлення безоплатної приватизації земельної ділянки для садівництва, якою користується, так як до поданої заяви в сільську раду з цього приводу не додав технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Також ОСОБА_2 не надав рішення органу місцевого самоврядування про виділення йому в користування земельної ділянки, а відтак він не мав права на її приватизацію. Вважає, що оскаржуване рішення в частині відмови громадянам в задоволенні заяв відповідно з додатком №3 є законним і правомірним, тому незадоволення сесією сільради протесту прокурора з цього приводу відповідає вимогам законодавства. Підтвердив, що рішення Маяківської сільради від 25.12.2009 року №17/4.7 «Про передачу у власність земельних ділянок та відмову у приватизації» з такою назвою, яке спочатку у позові просив прокурор скасувати, ніколи не існувало, хоча з уточненим їх номер і дати ідентичні. Розуміє, що прокурор, звертаючись спочатку з позовом, просив суд фактично скасувати рішення «Про передачу безкоштовно земельних ділянок у приватну власність». Наголосив, що за поданим звітом про кількість землекористувачів в садівничому кооперативі «Кічкарівка» сільській раді відомо лише зі слів керівника кооперативу, а будь-якими даними щодо розміру, площі і місця розташування земельних ділянок членів кооперативу сільська рада не володіє, оскільки вони надавались на підставі рішень виконкому і Луцької районної ради та ряду рішень підприємств, яким і виділялись ці ділянки під садівництво для наступної передачі працівникам цих підприємств земельних ділянок майже 20 років тому назад. Пояснив, що в рішенні Маяківської сільської ради №17/4.7 від 25.12.2009 року причини відмови в приватизації ОСОБА_2 та іншим 34 особам не вказувалось, оскільки вони були різні. Просить відмовити в позові.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні 29.10.2010 року вимоги позову підтримав. Пояснив, що 11.11.2009 року він звертався до Маяківської сільської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки для садівництва площею 0,057 га, якою користується з 1992 року, коли став членом садівничого кооперативу «Кічкарівка», і йому було видано членський квиток садівника, копію якого разом з копією посвідчення ліквідатора аварії на ЧАЕС додав до заяви в сільську раду. Інших документів на час подання заяви в сільську раду не зміг зібрати. Оскільки сільською радою в приватизації йому було відмовлено, тому з відповідною заявою про перевірку законності рішення сільської ради в серпні 2010 року звернувся до прокуратури району, яка за результатами перевірки і внесла протест на рішення сільської ради. Підтвердив, що з кооперативу «Кічкарівка» будь-які технічні матеріали та документи, що підтверджують місце розташування та розмір земельної ділянки, якою користується, не отримував.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З додатку до листа Головного управління Держкомзему у Луцькому районі Волинської області №1118 від 02.11.2020 року вбачається, що садівниче товариство «Кічкарівка» має у користуванні 17,98 га землі на території Маяківської сільської ради.

З оглянутого в судовому засіданні членського квитка садівника №89 вбачається, що громадянин ОСОБА_2 з 28.08.1992 року є членом садівничого товариства «Кічкарівка» і сплачує щорічні внески. Членський квиток виданий на підставі протоколу №1 від 23.06.1992 року на земельну ділянку №89. Розмір наданої земельної ділянки в даному членському квитку не вказано.

11.11.2009 року ОСОБА_2 звернувся до Маяківської сільської ради із заявою про безоплатну передачу йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,057 га для ведення садівництва.

З дослідженого судом рішення Маяківської сільської ради від 25.12.2009 року №17/4.7 «Про передачу безкоштовно земельних ділянок у приватну власність» та додатку до нього №3 вбачається, що ОСОБА_2 було відмовлено у передачі в приватну власність земельної ділянки площею 0,057 га. В судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що причиною відмови було неподання до заяви в першу чергу технічних матеріалів і документів, які підтверджують розмір земельної ділянки та документів про державну реєстрацію земельної ділянки, що надана в користування.

Як встановлено в судовому засіданні, в серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до прокуратури Луцького району із заявою про перевірку законності рішення Маяківської сільської ради №17/4.7 від 25.12.2009 року.

06 вересня 2010 року прокуратурою Луцького району на рішення Маяківської сільської ради від 25.12.2009року №17/4.7 «Про передачу безкоштовно земельних ділянок у приватну власність» внесено протест, в якому вимагалось скасувати оскаржуване рішення як незаконне з посиланням на статтю 118 ЗК України, яка передбачає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами та на схему колективних садів, городів, що погоджена головним санітарним лікарем району, головним архітектором району, начальником відділу земельних ресурсів району. Проте, як вбачається з дослідженого судом рішення Маяківської сільської ради від 10.09.2010 року №20/32, протест прокурора був розглянутий відповідачем та відхилений. Відповідь про розгляд протесту на адресу прокуратури надійшла 17.09.2010 року, що вбачається з відтиску штампа вхідної кореспонденції.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 9 Земельного кодексу України від 18.12.1990 року (в редакції від 13.03.1992 року), що діяв по 31.12.2001 року, до відання сільських Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу. Крім того, згідно із статтею 57 ЗК України від 18.12.1990 року для ведення колективного садівництва кооперативам громадян за рішенням сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів передаються у власність земельні ділянки, розмір яких не повинен перевищувати 0,12 га на одного члена кооперативу. На землі загального користування сільською Радою народних депутатів садівницькому кооперативу видається державний акт на право власності на землю, а на ділянки, що передаються кожному членові садівницького кооперативу державний акт на право приватної власності на земельну ділянку.

Згідно зі статтею 2 нині діючого ЗК України, що набрав чинності з 01.01.2002 року, земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Стаття 3 ЗК України передбачає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є обєктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, а згідно із частиною 2 статті 14 Конституції право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Разом з цим, пунктом 7 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

У статті 9 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, а також надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин відноситься до виключної компетенції сільських рад.

Згідно з частиною 1 статті 35 ЗК України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Отже, правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками, визначається виключно законами.

В частині 3 статті 116 ЗК України передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Згідно з частиною 1 статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

В частині 2 вищеназваної статті ЗК України передбачено, що рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З аналізу вищенаведених норм Земельного кодексу України вбачається, що рішення про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок , що перебувають у їх користуванні здійснюється на підставі відповідних технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, які додаються до заяви особою, що подає відповідну заяву до ради. Такими технічними матеріалами можуть бути схеми розташування земельної ділянки, земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної документації. Також до таких документів відносяться державний акт на право постійного землекористування, відомості про реєстрацію договору тимчасового або орендного землекористування, і навіть витяги із колишніх земельно шнурових та погосподарських книг місцевих рад. Підготовка, зібрання та надання технічних матеріалів і необхідних документів для звернення з заявою до відповідних органів для безоплатної передачі земельних ділянок, які знаходяться в користуванні, являється обовязком громадянина.

Як було встановлено судом, громадянин ОСОБА_2 з 28.08.1992 року є членом садівничого товариства «Кічкарівка», яке у своєму користуванні має 17,98 га землі.

Громадянином ОСОБА_2 до Маяківської сільської ради 11.11.2009 року було подано заяву про безоплатну передачу йому у приватну власність земельну ділянку площею 0,057 га для ведення садівництва, яка розташована у садівничому товаристві «Кічкарівка».

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_2 окрім заяви про передачу земельної ділянки, не додав до неї відповідних технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, які додаються до заяви і передбачені чинним законодавством. Разом з цим, з оглянутої копії заяви вбачається, що ОСОБА_2 до неї додано лише копію членського квитка садівника та копію посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС.

Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що Маяківська сільська рада не порушила порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам, які перебувають у їх користуванні, і правомірно відмовила у безоплатній передачі земельної ділянки ОСОБА_2, оскільки ним не було додано до заяви про передачу у приватну власність відповідних технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, які додаються до заяви, як того вимагає частина 2 статті 118 ЗК України.

Отже, рішення Маяківської сільської ради від 25.12.2009 року №17/4.7 «Про передачу безкоштовно земельних ділянок у приватну власність» в частині відмови громадянину ОСОБА_2 у безоплатній передачі в приватну власність земельної ділянки площею 0,057 га для ведення садівництва є таким, що прийняте в межах норм земельного законодавства, а отже, законним.

Згідно частини 1 статті 21 Закону України «Про прокуратуру» протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або до вищестоящого органу. У такому ж порядку приноситься протест на незаконні рішення чи дії посадової особи.

У протесті прокурор ставить питання про скасування акта або приведення у відповідність з законом, а також припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права.

У разі відхилення протесту або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним. Заяву до суду може бути подано протягом пятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його розгляду.

З дослідженого судом рішення Маяківської сільської ради від 10.09.2010 року №20/32 «Про протест прокурора на рішення сесії Маяківської сільської ради від 25.12.2009 року №17/4.7» вбачається, що протест прокурора від 06.09.2010 року був розглянутий відповідачем та відхилений.

Оскільки рішення Маяківської сільської ради від 25.12.2009 року №17/4.7 «Про передачу безоплатно земельних ділянок у приватну власність» винесено в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням наданих повноважень, обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, тому внесення прокурором протесту на дане рішення не відповідає вимогам законодавства. За таких обставин рішення Маяківської сільської ради від 10.09.2010 року №20/32 «Про протест прокурора на рішення сесії Маяківської сільської ради від 25.12.2009 року №17/4.7» про незадоволення протесту є законним.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов про визнання нечинним і скасування рішення сесії сільради від 25.12.2009 року №17/4.7 «Про передачу безоплатно земельних ділянок у приватну власність» в частині відмови громадянину ОСОБА_2 у безоплатній передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,057 га для ведення садівництва та рішення від 10.09.2009 року №20/32 «Про протест прокурора на рішення Маяківської сільради від 25.12.2009 року №17/4.7» до задоволення не підлягає.

Судові витрати на підставі частини 4 статті 94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 11, 17, 94, 158, 160, 162, 163, 186 КАС України, на підставі статтей 2, 3, 35, 116, 118, 121, 125, 126 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову прокурора Луцького району до Маяківської сільської ради Луцького району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 про визнання нечинним і скасування рішення сесії сільради від 25.12.2009 року №17/4.7 «Про передачу безкоштовно земельних ділянок у приватну власність» в частині пункту 3 рішення та пункту 5 додатку щодо відмови громадянину ОСОБА_2 у безоплатній передачі в приватну власність земельної ділянки площею 0,057 га для ведення садівництва, та рішення від 10.09.2010 року №20/32 «Про протест прокурора на рішення сесії Маяківської сільської ради від 25.12.2009 року №17/4.7», відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена в повному обсязі 07 листопада 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич