Справа № 2-а-3/2010
Суддя: Гнип О. І.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2010 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Бородіній В. В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Менського взводу ДПС Державної автомобільної інспекції (підпорядкованого ВДАІ) при УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2 про оскарження постанови посадової особи органів Державтоінспекції про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, подав до Семенівського районного суду Чернігівської області адміністративний позов до відповідача, інспектора ДПС Менського взводу ДПС Державної автомобільної інспекції (підпорядкованого ВДАІ) при УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2, згідно якого просив суд: визнати протиправними дії відповідача; визнати не дійсною постанову серії СВ № 036745 по справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2009 року та скасувати стягнення у виді штрафу у розмірі 430 гривень; закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 у адміністративному позові зазначив про те, що постановою відповідача серії СВ № 036745 по справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2009 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 430 гривень. Як убачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення, позивач 30 вересня 2009 року о 13 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем 3A3, номерний знак НОМЕР_1, на перехресті вулиць Глібова та Красносільського в місті Чернігові не зупинив транспортний засіб перед світлофором, тому не міг бачити його сигналу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач вважає дану постанову необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з нижчеприведених підстав. Так, він дійсно 30 вересня 2009 року о 13 годині 45 хвилин керував автомобілем 3A3, номерний знак НОМЕР_1. Рухаючись по вулиці Красносільського та підїжджаючи до перехрестя з вулицею Глібова, що регулюється світлофором, він збирався проїхати перехрестя без зупинки і повернути ліворуч на вулицю Глібова так як для нього було зелене світло світлофора. Попереду рухались у тому ж напрямку декілька автомобілів. Коли він проїхав світлофор (на ньому було зелене світло), то до в'їзду на перехрестя він побачив, зупинений на перехресті автомобіль, який пропускав пішоходів, що переходили перехрестя на зелене світло. Керуючись вимогами Правил дорожнього руху, він зупинив свій автомобіль. Коли перехрестя звільнив автомобіль, що їхав попереду нього, на світлофорі було вже червоне світло. Завершити маневр він не мав змоги. Дочекавшись зеленого сигналу світлофора, він виїхав на перехрестя, повертаючи ліворуч, та зїхав з перехрестя на вулицю Глібова. Коли проїхав після цього метрів 50, то його зупинив відповідач і повідомив, що він порушив правила проїзду перехрестя. Його пояснення й заперечення відповідач не взяв до уваги та відповів, що є фото доказ й показав на звичайній цифровій фотокамері знімок, де начебто було зафіксоване порушення Правил дорожнього руху з його боку. На його запитання щодо законності використання даного засобу фотофіксації відповідач не надав відповіді. Також йому на його прохання відповідачем не були надані документи про допуск даного типу засобу для використання в Україні, та про перевірку технічного стану даного примірника засобу фотофіксації. Копію фотознімку йому не видали на руки, що не виключає можливості компютерної корекції цього фото. У заповнених відповідачем документах, а саме у протоколі та постанові, не вказано ким проводилась фотофіксація порушення та яким технічним засобом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 адміністративний позов підтримав повністю та пояснив про те, що, на його погляд, він підлягає задоволенню за обставин, викладених у позові.

Відповідач, інспектор ДПС Менського взводу ДПС Державної автомобільної інспекції (підпорядкованого ВДАІ) при УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2, у судове засідання не прибув, був повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, подав до суду заяву-клопотання про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої адміністративний позов не визнав повністю.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали адміністративної справи та справи про адміністративне правопорушення щодо позивача, вважає за необхідне адміністративний позов задовольнити повністю за наступних обставин.

Відповідно до оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення позивач обвинувачений відповідачем у тому, що ОСОБА_1 о 13 годині 45 хвилин 30 вересня 2009 року керував автомобілем ЗАЗ, номерний знак НОМЕР_1, та при необхідності надання переваги в русі транспортним засобам на перехресті вулиць Глібова Красносільського в місті Чернігові не зупинив транспортний засіб перед світлофором, внаслідок чого не міг бачити його сигнали.

Однак, вищезазначене обвинувачення не є доведеним доказами через невиконання відповідачем нижчеприведених вимог законодавства.

Так, реалізуючи свої повноваження, згідно ст. 19 Конституції України субєкти владних повноважень повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення субєкта владних повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, у справі відповідачем зовсім не надано суду належних і допустимих доказів вини позивача.

Крім цього, порушення певного пункту (пунктів) Правил дорожнього руху відповідачем у оскаржуваній постанові взагалі не указано, чим порушено вимоги ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок цього звинувачення позивача не є конкретним.

За таких обставин суд вважає, що аргументи обвинувачення позивача, сформульовані відповідачем у оскаржуваній постанові, не заслуговують на увагу через їх бездоказовість, а отже, не можуть бути самі по собі прийняті судом за основу доведеності провини позивача.

Зважаючи на вищезазначений законодавчо закріплений принцип презумпції вини субєкта владних повноважень у справах даної категорії, суд вважає адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню повністю, позаяк при наведених даних не можна зробити беззаперечний висновок про наявність у діянні позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 11, 17, 18, 19, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС Менського взводу ДПС Державної автомобільної інспекції (підпорядкованого ВДАІ) при УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2 про оскарження постанови посадової особи органів Державтоінспекції про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Постанову серії СВ № 036745 від 30 вересня 2009 року інспектора ДПС Менського взводу ДПС Державної автомобільної інспекції (підпорядкованого ВДАІ) при УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 430 (чотириста тридцять) гривень 00 копійок на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня складення постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата складення постанови у повному обсязі 29 квітня 2010 року.

Суддя: О.І. Гнип