Справа № 2-а-5241/11
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2011-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5241/11
Провадження № 2-а/1910/4446/11
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2011 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Демчук Т. В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Лановецької районної державної адміністрації, Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області про зобовязання вчинити дії по реєстрації пільговика,-

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_4 з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Лановецької РДА, Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області про зобовязання вчинити дії по реєстрації пільговика, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, працюючи завідуючою ФАП с.Осники Лановецького району Тернопільської області, має право, як медичний працівник, що працює на селі, на пільги щодо оплати комунальних послуг, згідно п.«ї» ч.1 ст.77 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоровя, однак управлінням праці та соціального захисту населення Лановецької РДА безпідставно відмовлено їй у наданні таких пільг і рекомендовано звернутися для нарахування пільг на компенсацію послуг за розрахунком по місцю роботи. Вказану відмову позивач вважає безпідставною, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 дану норму законодавства визнано неконституційною, а тому позивач просить суд зобовязати управління праці та соціального захисту населення Лановецької РДА зареєструвати її до Реєстру осіб, які мають право на пільги за житлово-комунальні послуги.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнив позовні вимоги і просив суд зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Лановецької РДА вжити необхідних заходів по забезпеченню ОСОБА_4 в 2011 році пільгою, передбаченою п.«ї» ч.1 ст.77 Основ законодавства України про охорону здоровя в обсягах (нормативах), які передбачені чиннним законодавством, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав і пояснив, що Управлінням нарахування пільг проводиться відповідно до Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, службовцям, особам рядового та начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року №426, згідно якого установи проводять роботу з надання пільг, компенсацій і гарантій та організовують облік, систематизацію і зберігання інформації про пільговиків, надають їм консультації щодо порядку та умов надання пільг. Організації, в яких працюють педагогічні, медичні та фармацевтичні працівники і працівники культури, щомісяця до 5 числа наступного періоду розраховують розмір Пільг, що надаються працівникам та подають в установленому порядку органам праці та соціального захисту населення, підприємствам і організаціям, що надають послуги, відомості про працівників та розмір грошового еквіваленту пільг. Відповідно до ст.102 Бюджетного кодексу України відшкодування витрат на надання пільг в частині безоплатного користування житлом з опаленням та освітленням працівникам, які проживають та працюють в сільській місцевості або селищах міського типу, визнано субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно з п.14 постанови КМУ від 28.05.2008 року 3530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» встановлено єдиний порядок надання пільг працівникам бюджетних установ, які відповідно до чинного законодавства мають право на пільги, та зазначено критерій їх надання з урахуванням середньомісячних доходів пільговика. В порушення даних норм законодавства позивачем не було представлено з організації, в якій вона працює, розрахунку розміру грошового еквіваленту пільг, в звязку з чим управління не взмозі надати їй пільги, а тому в позові слід відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала, надавши при цьому пояснення, надані представником відповідача ОСОБА_5.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є медичним працівником, працює завідуючою ФАП с.Осники Лановецького району Тернопільської області і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто працює та проживає в сільській місцевості (а.с.9-10).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до відповідача управління праці та соціального захисту населення Лановецької районної державної адміністрації з відповідною заявою, в якій просила виконати вимоги п.«ї» ч.1 ст.77 Основ законодавства України про охорону здоровя, щодо забезпечення її безоплатним освітленням та опаленням (а.с.11).

Відповідачем - управління праці та соціального захисту населення Лановецької районної державної адміністрації відмовлено позивачу у наданні пільг та рекомендовано для нарахування пільг на компенсацію послуг звернутися за розрахунком по місцю роботи до медичного закладу (а.с.12).

Відповідно до п.«ї» ч.1 ст.77 Основ законодавства України про охорону здоровя, медичні і фармацевтичні працівники мають право на безплатне користування житлом з освітленням і опаленням тим, хто проживає і працює в сільській місцевості і селищах міського типу, а також пенсіонерам, які раніше працювали медичними та фармацевтичними працівниками і проживають у цих населених пунктах, надання пільг щодо сплати земельного податку, кредитування, обзаведення господарством і будівництва приватного житла, придбання автомототранспорту.

Крім того, згідно до розділу 2 Порядку забезпечення працівників бюджетних установ (закладів) безоплатним користуванням житлом з опаленням і освітленням відповідно до пункту «ї» частини першої статті 77 Основ законодавства України про охорону здоровя, частини четвертої статті 29 Основ законодавства України про охорону культуру, абзацу першого частини четвертої статті 57 Закону України «Про освіту», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України, Міністерства охорони здоровя України, Міністерства культури і туризму України від 13.09.2006 року №341/651/619/769, до категорій осіб, які мають право на гарантії віднесені, зокрема, медичні та фармацевтичні працівники (лікарі, провізори, фахівці з базовою та неповною вищою медичною та фармацевтичною освітою незалежно від найменування посади), які проживають і працюють у сільській місцевості та селищах міського типу.

Таким чином, суд вважає, що позивач відноситься до категорії осіб, на яких розповсюджується дія п.»ї» ч.1 ст.77 Основ законодавства України про охорону здоровя, тобто відноситься до категорії осіб, які мають право на вказану вище пільгу.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року N 107-VI п.«ї» ч.1 ст.77 Основ законодавства України про охорону здоровя доповнено абзацом другим, згідно якого пільги на безплатне користування житлом з опаленням та освітленням, передбачені абзацом першим цього пункту, надаються: працівникам за умови, якщо розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із середньомісячним сукупним доходом працівника за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 зміни, внесені пунктом 45 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що слід зобовязати управління праці та соціального захисту населення Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області вжити необхідних заходів по забезпеченню ОСОБА_4 в 2011 році пільгою, передбаченою п.«ї» ч.1 ст.77 Основ законодавства України про охорону здоровя в обсягах (нормативах), які передбачені чинним законодавством.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6, 11, 14, 71, 86, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, п.«ї» ч.1 ст.77 Основ законодавства України про охорону здоровя, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області вжити необхідних заходів по забезпеченню ОСОБА_4 в 2011 році пільгою, передбаченою п.«ї» ч.1 ст.77 Основ законодавства України про охорону здоровя в обсягах (нормативах), які передбачені чинним законодавством.

Дана постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Дана постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6