Справа № 815/4057/14
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4057/14

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Єщенка О.В.,

суддів - Димерлія О.О.

- Романішина В.Л.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісаївська машино-технологічна станція" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 року по справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісаївська машино-технологічна станція" про стягнення адміністративно-господарських санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісаївська машино-технологічна станція» про стягнення адміністративно-господарських санкцій у розмірі 31806,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що згідно звіту за формою №10-ПІ за 2013 рік, наданого відповідачем до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, середньооблікова чисельність штатних працівників за 2011 рік на підприємстві склала 42 особи. У відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування інвалідів, відповідач повинен був створити 2 робочих місця, але фактично створив 1 місце, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали по 8 місяців, що складає 16:12=1,33=1. Відповідно до розрахунку суми адміністративно - господарських санкцій, що складається з поділення фонду заробітної плати на середньооблікову кількість штатних працівників та помноження її на кількість нестворених робочих місць для інвалідів, сума відрахувань за 1 робоче місце, не зайняте інвалідом, становить половину середньорічної заробітної плати - 31188,10 грн. Оскільки відповідач самостійно в строк до 15 квітня року не сплатив адміністративно - господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» на повну суму недоїмки за весь її строк відповідачу нарахована пеня. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісаївська машино-технологічна станція» на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів суму адміністративно - господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2013 році у розмірі 31188,10 грн. та пеню у розмірі 618,24 грн. за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно - господарських санкцій.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 року позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісаївська машино-технологічна станція» на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рахунок управління суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування інвалідів у 2013 році у розмірі 31188 грн. 10 коп. та пеню за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 618 грн. 24 коп.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісаївська машино-технологічна станція" в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із відмовою в задоволенні позову.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення почтових відправлень, однак в судове засідання вони не з'явилися, поважність своєї неявки суду не повідомили, тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст.197 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ісаївська машино-технологічна станція» перебуває на обліку в Одеському обласному відділенні Фонду соціального захисту інвалідів.

29.04.2014 року відповідачем до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів надано звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2013 рік, з якого вбачається, що середньооблікова кількість штатних працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісаївська машино-технологічна станція» за 2013 рік склала 42 особи. У відповідності з нормативом робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, відповідач повинен був створити 2 робочих місця, проте фактично створив 1, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працювали по 8 місяців на підприємстві, що складає 16:12=1,33=1.

На підставі даних "Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2013 рік" Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів складено розрахунок адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2013 звітний рік від 14.05.2014 року №03-1/806, відповідно до якого сума адміністративно-господарських санкцій склала 31188,10 грн., яку відповідач повинен був сплатити у строк до 15 квітня поточного року на рахунок Державного казначейства в Одеській області.

Станом на 18.06.2014 року відповідач, крім адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для інвалідів у розмірі 31188,00 грн., у зв'язку з їх несплатою у термін, встановлений законодавством, повинен сплатити й пеню, яка нарахована виходячи з 120 % річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, у зв'язку з чим відповідачу нараховано суму пені за 64 дня складає 618,24 грн.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми чинного законодавства судова колегія дійшла висновку щодо обґрунтованості позовних вимог Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів та законності оскаржуваного судового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон № 875-XII) підприємства, установи, організації, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для працевлаштування інвалідів.

Норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, порядок його встановлення визначаються виключно цим Законом. Якщо іншими законами встановлюються нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, або порядок їх встановлення, відмінні від зазначених у цьому Законі, застосовуються положення цього Закону (ч. 11 ст. 19 Закону № 875-XII).

Згідно ч. 2-3, 9-10 зазначеної статті підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, може бути зараховано забезпечення роботою інвалідів на підприємствах, в організаціях громадських організацій інвалідів шляхом створення господарських об'єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 «Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування», затвердженого Постановою КМУ від 31.01.2007 року №70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Для інформування населення про наявність вакансій, сприяння працевлаштуванню громадян, для підбору персоналу на замовлення роботодавців використовується форма звітності № 3-ПН «Звіт про наявність вакансій», яка затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики від 31.05.2013 року №316.

З 01.01.2013 року вступив в дію Закон України «Про зайнятість населення», відповідно до пп. 4 п. 3 ст. 50 якого роботодавці зобов'язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпеченням реалізації державної політики у галузі, статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Згідно п. 2.1 Порядку подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 форма подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Згідно п. 2.2.6. Порядку подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 у графі 5 проставляється «Так», якщо роботодавцем передбачається укомплектування вакансій за сприяння територіальних органів, або «Ні» -у разі укомплектування вакансій роботодавцем самостійної разі якщо роботодавцем передбачається укомплектування вакансій за сприяння Державною службою зайнятості, заповнюється II розділ звітності: характеристики вакансії та вимоги до претендента, у п. 4 якого за можливості зазначаються відповідні категорії громадян, у тому числі і інваліди.

Дана форма звітності відображає дані про можливість працевлаштування на вільне робоче місце (вакантну посаду) особи, що належить до окремої категорії громадян, які потребують соціального захисту і не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці.

Як вбачається з листа Миколаївського районного центру зайнятості від 23.05.2014 року №474/14/03, протягом 2013 року інформації про (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів, про вільні робочі місця на вакантні посади, на яких може використовуватись праця інвалідів від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісаївська машино-технологічна станція» не надходило.

При цьому слід звернути увагу на те, що позивачем було повідомлено, що на обліку в Миколаївському районному центрі зайнятості у 2013 році перебувало 16 інвалідів, бажаючих працевлаштуватись.

Отже, виходячи з вищезазначеного судова колегія дійшла висновку, що протягом з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року ТОВ «Ісаївська машино-технологічна станція» не виконувало належним чином своїх обов'язків щодо інформування Миколаївського районного центру зайнятості про наявність вільних робочих місць на яких може бути використана праця інвалідів.

З огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,197,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісаївська машино-технологічна станція" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11.08.2014 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку, встановленому частиною 5 статті 254 КАС України, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя О.В.Єщенко

суддя О.О.Димерлій

суддя В.Л.Романішин