Справа № 2а-820/10
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року о 10 год. 30 хв. суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії по інвалідності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії по інвалідності, мотивуючи тим, що він має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, являється інвалідом 2 групи, знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області та отримує пенсію, яка значно нижче за пенсію, передбачену законодавством України, а саме відповідно до вимог ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він повинен отримувати пенсію по інвалідності не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та статтею 50 цього Закону, передбачено щомісячну додаткову пенсію, за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам 2 групи у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Однак коли позивач звернувся до відповідача з заявою здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 01.01.2008 року, відповідно до ст.ст. 49,50 ч.4, ст.54 ч.3, 67,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому відповідачем було відмовлено. Просить визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії, як інваліду 2 групи, в розмірі меншому ніж встановлено ст.ст. 49, 50 ч.4, ст.54 ч.3, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області провести йому перерахунок та виплатити пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі не менш 75 % мінімальної пенсії за віком по 2 групі інвалідності, з урахуванням фактично здійснених виплат з 01.01.2008 року, відповідно до ст.ст. 49,50 ч.4, ст.54 ч.3, 67,71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як постраждалому внаслідок аварії на ЧАЕС виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно заперечення представника відповідача вх. № 26507 від 10.12.2010 року, відповідач з позовом не згодний, посилаючись на те, що Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, з оглядом на що розрахунок та виплати проводяться з урахуванням виділених державних коштів відповідно до розяснення, яке надано постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року та № 1293 від 27.12.2005 року.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою від 03.12.2010 року Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області позивачу поновлений строк для звернення до суду з позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та відноситься до 1-ї категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено посвідченням серії А № 055102 та вкладкою № 159324, являється інвалідом 2 групи, захворювання повязане з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено довідкою до акту огляду МСЕК серії 2-18 МАЕ № 027777 від 19.02.1997 року, інвалідність встановлена безстроково.

Позивач на підставі ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» отримує основну та додаткову пенсії в розмірах, які нараховуються та виплачуються відповідачем, виходячи з мінімальних розмірів пенсій, встановлених відповідно до постанов Кабінету Міністрів України: а саме постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 831, постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293, постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654 та постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002 року, а не виходячи з мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Разом з цим, встановлені вищевказаними постановами Кабінету Міністрів України розміри сум, виходячи з яких проводиться розрахунок та виплата основної та додаткової пенсій за ст.ст. 50, 54 вказаного Закону, не відповідають і є меншими, ніж розміри мінімальної пенсії за віком, що не заперечує відповідач.

Позивач звертався до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 49, 50, 54, 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали, внаслідок Чорнобильської катастрофи», однак відповідач листом № 147/Д-01 від 18.10.2010 року відмовив йому в цьому.

Відповідно до вимог частини третьої ст. 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно до вимог статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 вищевказаного Закону, особам віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам 2 групи у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст. 53 цього Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ч.4 ст. 54 цього Закону, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів 2 групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій.

Відповідно до ч.1 ст. 67 цього Закону встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій, передбачених цим Законом, підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Разом з цим, встановлені вищевказаними постановами Кабінету Міністрів України розміри сум, виходячи з яких проводиться розрахунок та виплата основної та додаткової пенсій за ст.ст. 50,54 вказаного Закону, не відповідають і є меншими, ніж розміри мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, № 10-рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 року № 107 УІ «Про Державний бюджет України за 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційними, а тому з 22 травня 2008 року дія статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ була відновлена у попередніх редакціях. Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530, сума додаткової пенсії для інвалідів 2 групи знову встановлена в розмірі 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розмір пенсії по 2 групі інвалідності не менше 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Таким чином, розмір пенсії позивача одночасно був врегульований по різному і різними нормативними актами.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, до спірних правовідносин необхідно застосувати нормативний акт вищої юридичної сили Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»№ 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року. Однак встановлено, що у період 2008 -2010 роки після відновлення з 22 травня 2008 року дії статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідачем необґрунтовано застосовано той акт, що має нижчу юридичну силу Постанову Кабінету Міністрів № 530 від 28.05.2008 року, а Закон України, який має вищу юридичну силу, відповідачем не застосовано, що є протиправним та таким, що порушує права позивача.

Відповідно до частини 1,2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з письмових заперечень представника відповідача, суд вважає, що останній не надав доказів правомірності дій Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області щодо відмови в здійсненні позивачу відповідного перерахунку, передбаченого саме статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, № 10-рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 року № 107 УІ «Про Державний бюджет України за 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до статей 50,54,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційними. Таким чином, протягом періоду часу з 01.01.2008 року до 22.05.2008 року діяла нова редакція ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що зумовлює відсутність підстав для визнання неправомірними дій відповідача по виплаті позивачу пенсії у розмірі нижчому, ніж 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії нижче ніж 75 % мінімальної пенсії за віком, за цей період часу, з приводу чого позовні вимоги позивача за період з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Вищезазначена позиція суду співпадає з позицією Вищого адміністративного суду України викладеною у постанові від 02 грудня 2010 року (справа К -7369/10, головуючий Бим М.Є).

З оглядом на вищенаведене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині визнання протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 щомісячної державної (основної) та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязанні Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеному до категорії 1, інваліду 2 групи, державної пенсії, згідно до вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року до 17 грудня 2010 року, з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період.

Суд вважає за необхідне, зобовязати відповідача негайно виконати постанову суду, відповідно до вимог частини 1 статті 256 КАС України.

Керуючись ст. 46 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст. ст.9-11, 69 -71, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області про зобовязання здійснити перерахунок та виплату недоотриманих сум пенсії по інвалідності задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 щомісячної державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня 2008 року до 17 грудня 2010 року, з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеного до категорії 1, інваліду 2 групи, державної пенсії, згідно до вимог статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року до 17 грудня 2010 року, з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі Одеської області негайно виконати постанову суду.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя