Справа № П/811/719/15
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"29" липня 2015 р.справа № П/811/719/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року

справа № П/811/719/15

за позовом ОСОБА_1

до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування наказу і зобовязання доплатити утриману частину премії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася у Кіровоградський окружний адміністративний суд з позовом до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, з урахуванням уточнень, про визнання протиправним та скасування наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 12 лютого 2015 року № 143 про оголошення суворої догани та зменшення грошової премії за лютий 2015 року на 10 відсотків, зобовязання Гайворонський районний відділ управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області здійснити нарахування та виплату утриманої частини премії.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 працює у Гайворонському районному відділі управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 04 червня 2013 року № 616 у Гайворонському районному відділі управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області станом на 16 січня 2015 року у кадровому підрозділі передбачено 2 штатні посади, а саме начальник сектору кадрового забезпечення та інспектор кадрового забезпечення.

Наказом керівника Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 29 грудня 2014 року № 257 начальнику сектору кадрового забезпечення ОСОБА_2 надано відпустку на строк до 10 лютого 2015 року.

У звязку з тим, що штат сектору кадрового забезпечення налічував дві особи, керівництво Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області не приймало наказу про призначення виконуючого обовязки начальника сектору кадрового забезпечення.

14 січня 2015 року до Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області надійшла телеграма від управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про забезпечення прибуття на 10:00 годину 16 січня 2015 року начальника сектору кадрового забезпечення для проведення оперативної наради.

Згідно резолюції керівника Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 14 січня 2015 року на ОСОБА_1 покладено обовязок зявитися до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області.

16 січня 2015 року позивач не зявилась на нараду до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, у звязку з чим Гайворонським районним відділом управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області винесено наказ від 29 січня 2015 року № 90 про призначення проведення службового розслідування.

У поясненнях, які наданні під час проведення службового розслідування, ОСОБА_1 визнала, що про проведення наради дізналась від ОСОБА_2 14 січня 2015 року, коли остання випадково зявилась на роботі. Водночас, вона пояснила їй, що не зможе бути присутньою на нараді, оскільки хворіє її син.

Під час проведення службового розслідування ОСОБА_2 підтвердила зміст розмови з позивачем, що підтверджується її поясненнями, а також встановлено в судовому засіданні.

Також, службовим розслідуванням встановлено, що в період з 14 по 16 січня 2015 року ОСОБА_1 зявлялась на роботу, що підтверджується поясненнями працівників чергової частини відділу.

Наказом управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 12 лютого 2015 року № 143 ОСОБА_1 оголошено сувору догану та зменшено розмір грошової премії за лютий 2015 року на 10 відсотків від суми, яка б нараховувалась, що за інформацією Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області склала 109,60 грн.

Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності стало невиконання наказу керівника Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, яке виразилось у неприбутті до управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на оперативну нараду.

При цьому, судом встановлено, що з телеграмою від управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області позивач ознайомилася о 10:00 годині 16 січня 2015 року, що підтверджується витягом з журналу обліку вхідних документів Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що вирішуючи питання про наявність складу дисциплінарного проступку, керівник управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області проігнорував обставини, наявністю яких ОСОБА_1 обґрунтовувала неможливість виконання наказу керівника Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у позивача на утриманні малолітня та неповнолітня дитина, одна з яких захворіла на передодні проведення наради, що підтверджується медичною довідкою від 19 січня 2015 року № 21.

Прибуття на нараду до м. Кіровоград, яке розташоване на відстані 280 км. від місця проживання ОСОБА_1, призвело б до того, що хвора малолітня дитина залишилась без опіки протягом цілого дня. Залишення дитини у такому стані на цілий день могло поставити під загрозу її життя.

При цьому, той факт, що позивач 16 січня 2015 року перебувала на роботі, а в обідню перерву опікувалась здоровям дитини не є доказом того, що вона могла покинути хвору дитину на цілий день.

Більше того, така її поведінка доводить намагання піклуватися здоровям дитини та виконувати професійні обовязки, оскільки у секторі кадрового забезпечення вона залишилась єдиним працівником.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не зявилась на нараду в силу обєктивних причин.

Крім того, відповідно до Інструкції з організації відряджень у структурі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2004 року № 1666, відрядженням вважається, зокрема, виїзд працівника органу, підрозділу внутрішніх справ за наказом чи розпорядженням керівника або уповноваженої на це особи на певний термін та час, але не менше однієї доби, для виконання поставлених завдань поза постійним місцем роботи працівника.

При цьому слід зазначити, що днем виїзду у відрядження вважається день відправлення поїзда, літака, автобуса або іншого транспортного засобу з місця постійної служби відрядженого працівника, а днем приїзду - день прибуття транспортного засобу до місця постійної служби. При відправленні транспортного засобу до 24-ї години включно днем вибуття у відрядження вважається поточна доба, а з 0 години і пізніше - наступна доба. Аналогічно визначається день прибуття відрядженого працівника до місця постійної служби.

З аналізу зазначеної норми можна дійти висновку, що відрядження в межах одного дня (доби) оформлюється відповідним наказом або розпорядженням. Відрядженому працівникові видається посвідчення про відрядження встановленої форми, в тому числі й у тих випадках, коли працівник повинен повернутися з відрядження в день виїзду у відрядження.

Відповідно до Інструкції про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року № 499, преміювання осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ здійснюється відповідно до положення про преміювання, розробленого з метою визначення порядку матеріального заохочення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, з урахуванням специфіки та особливостей виконання покладених на них службових обовязків, своєчасності і точності виконання рішень державних органів та розпоряджень і вказівок керівників підрозділів. Виплата премій особам рядового і начальницького складу, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі здійснюються за наказами керівників органів і підрозділів, закладів та установ Міністерства внутрішніх справ України. Накази про преміювання осіб рядового і начальницького складу видаються до 10-го числа кожного місяця на підставі мотивованих рапортів начальників структурних підрозділів, погоджених з фінансовим підрозділом у частині розміру фонду преміювання.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив обовязок Гайворонського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щодо виплати не донарахованої частини премії, оскільки саме ця юридична особа виплачує позивачу заробітну плату.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим