Справа № 804/8186/15
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2015 рокусправа № 804/8186/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Юрко І.В., суддів: Гімона М.М., Чумака С. Ю.,

секретарі судового засідання: Портненко М.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Борисенка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі № 804/8186/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Марганецький міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 06.07.2015 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Марганецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, в якому просив: визнати протиправним і скасувати (з дати видання) наказ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 16.12.2014 року №490 о/с, яким його було звільнено зі служби з органів внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення; зобов'язати відповідача - ГУ МВС України в Дніпропетровській області поновити його на посаді старшого дільничного інспектора Марганецького МВ з дати звільнення наказом ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 16.12.2014 року №490 о/с; зобов'язати відповідача - Марганецький МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області виплатити йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 16.12.2014 року до дати ухвалення рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом; постановити, що в частині поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду підлягає негайному виконанню; стягнути солідарно з відповідачів на його користь компенсацію за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн..

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з таким рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити.

Головне управління МВС України в Дніпропетровській області надало суду заперечення на апеляційну скаргу, яким просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача - ГУ МВС України в Дніпропетровській області в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечення підтримав, проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Марганецького міського відділу ГУ МВС України в Дніпропетровській області в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вказаний відповідач надіслав до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, та явка яких у відповідності до статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України не визнавалась судом обов'язковою, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Марганецького міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, тобто перебував на публічній службі.

Наказом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області № 490 о/с 16.12.2014 року майора міліції ОСОБА_1, старшого дільничного інспектора міліції сектора дільничних інспекторів міліції Марганецького МВ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (з поставленням на військовий облік) за п.64 «є» (за порушення дисципліни) «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року №114 (а.с.57).

Під час вирішення спорів щодо звільнення публічних службовців пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Оскільки у спеціальному законі, яким в даному випадку є Закон України «Про міліцію», не врегульовано строків звернення до суду за вирішенням спорів щодо звільнення з публічної служби, в даній справі підлягають застосуванню норми Кодексу адміністративного судочинства України та Кодексу законів про працю України.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк

Згідно ч. 1 ст 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач пояснив, що копію наказу про його звільнення він отримав лише 10.06.2015 року, а трудову книжку отримав особисто на руки 22.12.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав трудову книжку на своє ім'я в секторі кадрового забезпечення 22.12.2014 року ( а.с. 29).

Колегія суддів вважає, що саме з дня отримання трудової книжки на руки, позивач був обізнаний про своє звільнення з посади, тобто дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З позовом до адміністративного суду позивач звернувся 06.07.2015 року (а.с.3), тобто з пропущенням встановленого законом місячного строку.

Будь-яких поважних причин для поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду з даним позовом судом апеляційної інстанції не встановлено та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до ч. 3 ст. 155 КАС України особа, позовна заява якої залишена без розгляду, після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Згідно частини 1 статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі № 804/8186/15 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року у справі № 804/8186/15 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Марганецький міський відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

В повному обсязі ухвалу складено 17 вересня 2015 року.

Головуючий суддя: І.В. Юрко

Суддя: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак