Справа № 127/20219/15-а
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/642/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року 09.00 год. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови їй врахувати при призначені пенсії «інші виплатм», з яких сплачені страхові внески та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці врахувати ці виплати та здійснити перерахунок та виплату неврахованої пенсії з 28 травня 2015 року. Свої вимоги мотивувала тим, що з 28.05.2015 року перебуває та обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та одержувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», а з 10 червня 2015 року отримує пенсію згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При призначені позивачу пенсії як державному службовцю не були враховані «інші виплати» (матеріальні допомоги та індексація), що містяться в довідках від 27.05.2015 року №4-35/680 та №4-35/681, як складові заробітної плати. 07.08.2015 року вона звернулася до відповідача щодо врахування вказаних виплат, однак відповідач своїм листом від 12.05.2015 року відмовив їй у цьому. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, вважає, що розмір пенсії повинен обчислюватись із заробітної плати, в тому числі і з урахуванням зазначених виплат, адже на них нараховувався єдиний соціальний внесок та страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а тому і звернулася до суду з даними позовом.

Представником відповідача подане заперечення на зазначений позов, відповідно до якого відповідач не визнає вимог позивача, просить відмовити у позові з підстав того, що відповідач діяв в межах чинного законодавства України. При цьому зазначила, що заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, премії, доплат за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 856 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», виплати, які просить врахувати позивач, не передбачені, а тому і не включаються до заробітної плати. Матеріальна допомога, як структура заробітної плати, не передбачена і ст. 2 Закону України «Про оплату праці», яка визначає структуру заробітної плати. Крім того зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року скасовані норми спеціальних законів, у тому числі Закону України «Про державну службу», якими регулювалось пенсійне забезпечення державних службовців, а тому відсутні правові підстави для перерахунку пенсії. Просить відмовити позивачу в задоволенні адміністративного позову, а також просить провести розгляд справи за загальними правилами.

Суд не вбачає підстав переведення розгляду справи в загальний порядок та вважає за можливе провести її розгляд згідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, прихожу до наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці та з 28.05.2015 року одержувала пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». З 10.06.2015 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Розмір її пенсії згідно Закону України «Про державну службу» становить 1642,97 грн. та визначений як 60% від заробітної плати за відповідною посадою. При визначені заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця, як вбачається з відповіді відповідача від 21.08.2015 року №168/Т-24 року, не включалися матеріальні допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально побутових питань, індексація. Разом з тим, як вбачається з довідок про складові заробітної плати, наданих позивачем відповідачу, від 27.05.2015 року №4-35/680, від 27.05.2015 року №4-35/681, позивач отримувала, зокрема, матеріальну допомогу на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, індексацію. На всі виплати включені в довідки нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державу службу» (в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсійного забезпечення позивачці), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Право на одержання пенсії державного службовця мають особи жіночої статі, які досягли віку, встановленого ст. 26 Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та мінімального страхового стажу, визначеного ст. 28 цього Закону.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про державу службу» (в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсійного забезпечення позивачу), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку фактично отримувала позивач, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та відповідно відповідач зобов'язаний був врахувати вказані суми в момент призначення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. До такого висновку суд дійшов виходячи з того, що перевага надається спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), а не Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними. Аналогічна позиція викладена і у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, 04 березня 2014 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13, 21-14а14 відповідно).

Суд звертає увагу, що позивачу були виплачені матеріальні допомоги на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та індексація грошових доходів населення, з яких нарахований єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що підтверджується відповідними довідками. Однак, відповідачем при призначенні розміру пенсії позивачки вказані виплати не включені до обчислення її розміру. За таких обставин, суд приходить до висновку про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у врахуванні при призначені пенсії державного службовця розміру цих виплат. Зважаючи, що право позивача при призначені пенсії є порушеним, воно підлягає захисту шляхом зобовязання відповідача здійснити з 28 травня 2015 року перерахунок призначеної пенсії, врахувавши у складі заробітної плати «інші виплати». Разом з тим, суд не вважає за можливе задовольнити вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням матеріальних допомог та індексації заробітної плати у визначених конкретних грошових сумах, оскільки суд не наділений повноваженнями перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, на який покладено такі повноваження. При цьому, до розміру заробітної плати з якої слід провести перерахунок необхідно включити всі види оплати праці на які відповідно до чинного законодавства нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, про які зазначається в довідках від 27.05.2015 року №4-35/680 та №4-35/681.

Щодо зобовязання відповідача виплатити невраховану пенсію з дня її призначення, то суд вважає таку вимогу передчасною, оскільки судом не встановлено неправомірних дій чи бездіяльності відповідача щодо цього.

Суд звертає увагу, що з 01 квітня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, яким внесено зміни до ряду спеціальних законів, які регулюють пенсійне забезпечення, зокрема до ст. 37 Закону України «Про державну службу» щодо порядку нарахування та виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) державним службовцям починаючи з 01.01.2016 року та порядку виплати пенсій у тимчасовий період для працюючих пенсіонерів. Також, відповідно до п. 5 р.3 «Прикінцеві положення» Закону з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу". Отже на момент виходу позивача на пенсію за віком як державного службовця вищевказаним Законом до 01.06.2015 року регулюється лише правовий порядок проведення виплат пенсій даної категорії працівників-пенсіонерів з одночасною дією нормативно-правової бази спеціального закону щодо пенсійного забезпечення державного службовця. Вказана обставина підтверджується зміною до положень ст. 37 Закону України «Про державну службу», за якою міститься правова норма про те, що «після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється». Тому посилання відповідача на п. 5 р.3 «Прикінцеві положення» Закону від 02.03.2015 року № 213-VIII в обґрунтування заперечень щодо відсутності правих підстав для перерахунку призначеної пенсії є безпідставними, адже позивач як державний службовець реалізував своє право на призначення спеціальної пенсії до вступу в силу п. 5 р.3 «Прикінцеві положення» Закону та має право на її призначення.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, якщо позов задоволено частково, судові витрати, здійсненні позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача 36,54 грн.

Щодо допуску постанови до негайного виконання, то суд звертає увагу, що відповідно до ч.6 ст.183-2 КАС України, постанови суду з такої категорії справ не відносяться до тих, що підлягають негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про державну службу» (в редакції чинній на момент призначення пенсії), ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 8, 9, 11, 17, 71, 72, 159-163,183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні при призначені пенсії «інших виплат» (сум матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально - побутових потреб та індексації грошових доходів).

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці здійснити з 28 травня 2015 року перерахунок ОСОБА_1 призначеної пенсії державного службовця, з врахуванням всіх видів оплати праці на які відповідно до Законів України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" та "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, на підставі довідок про складові заробітної плати, що надавалися для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" від 27.05.2015 року №4-35/680 та №4-35/681, виданих Територіальним управлінням державної судової адміністрації у Вінницькій області, з урахуванням норм Закону України «Про державну службу», що діяли на момент призначення пенсії.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 36,54 грн.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: