Справа № 2-а-5205/11
Суддя: Радосюк А. В.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5205/11
Провадження № 2-а/1910/4251/11
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2011 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Яблонська М. М.,

з участю позивача ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до УДАІ УМВСУ в Кіровоградській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до постанови серії ВА №196106 від 29.08.2010 року, складеної інспектором Олександрійського ВДАІ ОСОБА_3, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді 260 грн. штрафу за те, що він 29.08.2010 року приблизно о 10 годині 20 хвилин в м.Олександрія на площі Леніна, керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимогу знаку «Рух заборонено». Позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню, оскільки вказаного порушення він не вчиняв. Так, 29.08.2010 року приблизно о 10 годині 20 хвилин в м.Олександрія на площі Леніна, керуючи автомобілем, він був зупинений працівниками ДАІ, які повідомили його про порушення вимог знака «Рух заборонено». З даним правопорушенням він був не згідний, оскільки їхав чужим містом і досить уважно стежив за дорожньою обстановкою і даного знака не бачив. На його зауваження працівники ДАІ повідомили, що вказаний знак прихований за листям дерев, однак де саме не повідомили. Після цього працівники ДАІ відпустили його і він поїхав дальше. Жодних протоколів про адміністративне правопорушення на місці «так званого правопорушення» вони не складали і постанови не виносили. Крім того, у випадку наявності даного знака, його розміщення не відповідає нормам.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав і просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не повідомив представник відповідача і про причини своєї неявки в судове засідання.

Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно постанови інспектора Олександрійського ВДАІ ОСОБА_3 в справі про адміністративне правопорушення серії ВА №196106 від 29 серпня 2010 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпроАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн.. Відповідно до мотивувальної частини постанови вказано, що ОСОБА_1 29.08.2010 року приблизно о 10 годині 20 хвилин в м.Олександрія на площі Леніна, керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, порушив вимогу знаку «Рух заборонено».

Згідно ст.254 КУпроАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст.256 КУпроАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 він, керуючи автомобілем, був зупинений працівниками ДАІ, які повідомили його про порушення вимог знака «Рух заборонено». З даним правопорушенням він був не згідний, оскільки їхав чужим містом і досить уважно стежив за дорожньою обстановкою і даного знака не бачив. На його зауваження працівники ДАІ повідомили, що вказаний знак прихований за листям дерев, однак де саме не повідомили. Після цього працівники ДАІ відпустили його і він поїхав дальше. Жодних протоколів про адміністративне правопорушення на місці «так званого правопорушення» вони не складали і постанови не виносили. Також, в постанові в справі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено свідків правопорушення та інших доказів, які б підтверджували б його вину. Аналогічні покази в судовому засіданні дала свідок ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 280 КУпроАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач, керуючи автомобілем, порушив вимогу знаку «Рух заборонено».

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що на вимогу суду відповідачем так і не було представлено належним чином завірених копій документів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати відповідно до ч.6 ст.71 КАС України на підставі документів, які надані позивачем.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку, що оскільки оскаржувана постанова не містить детального викладення обєктивно і належно досліджених доказів вини позивача у вчиненні даного правопорушення, а також те, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем не надані докази на спростування пояснення позивача ОСОБА_1 та показів свідка ОСОБА_2 про те, що він правопорушення не вчиняв, тому слід скасувати постанову серії ВА №196106 від 29 серпня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 (двісті шістдесят) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 11, 14, 71, 86, 158-163, 167, 171-2 КАС України, ст.ст. 251, 254, 256, 280, 288, 293 КУпроАП, суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВА №196106 від 29 серпня 2010 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпроАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 260 гривень.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4