Справа № 2-а-49/10
Суддя: Шумейко М. Т.
Дата ухвалення: 2010-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Теплодарський міський суд Одеської області
Справа №2-а-49/10р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2010 року м. Теплодар

Суддя Теплодарського міського суду Одеської області Шумейко М.Т. розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, про визнання протиправною бездіяльністю субєкта владних повноважень та зобовязання перерахувати пенсію,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1К, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача УПФУ у Біляївському районі Одеської області, в якому просить визнати протиправною бездіяльність УПФУ у Біляївському районні Одеської області по невиконанню законних вимог ОСОБА_1 викладених у зверненні від 15.02.2010 року, та зобовязати УПФУ у Біляївському районі Одеської області, перерахувати ОСОБА_1, пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, а також з 01.01.2010 року по теперішній час. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до ст.ст. 1, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" вона є дитиною війни, а УПФУ у Біляївському районі Одеської області повинно щомісячно виплачувати їй підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак в період з 2006 по 2009 роки по теперішній час їй не виплачувалося зазначене підвищення до пенсії, у зв'язку з чим вона звернулась до суду за захистом своїх прав.

Представник відповідача подавши до суду належним чином оформлене заперечення, у якому зазначив, що дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни у 2007 році зупинено п.12 ст. 71 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік" від 19.12.2006 року. Згідно п. 21 та 41 розділу 2 Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" передбачено, що дітям війни (крім тих, на які поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Дітям війни виплачується підвищення на 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і складає з 01.01.2008 року - по 47 гривень, з 01.04.2008 року - по 48,10 гривень, з 01.07.2008 року - по 48,20 гривень, а з 01.10.2008 року по 49,80 грн., та за період з 01.01.2009 року по 01.06.2009 року по 498 грн., зазначену суму позивач отримує у складі пенсійних виплат. Крім того, ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст. 28, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом, а не для визначення надбавок, а тому йому неможливо застосовувати при арифметичному розрахунку розміру підвищення пенсії дітям війни.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195 від 18.11.04 року (зі змінами) визначено, що дитина війни - це особа, яка є громадянином України, та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно ст. 6 вказаного Закону дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1, народилася 15 вересня 1936 року, є громадянином України, а тому належить до соціальної категорії "Дитина війни" і має право на пільги, встановлені законодавством України для дітей війни, що підтверджується копією паспорту на її ім'я серії КК № 172445.

Позивач знаходиться на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, а тому вказане Управління зобов'язане здійснювати перерахунок та виплату їй пенсії, а також підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

15.02.2010 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії згідно з Законом України «Про соціальний захист дітей війни», на що відповідач згідно листа від 26.02.2010 року №30/к-5 відмовив у перерахунку.

Позивачу з 1 січня 2008 року виплачувалось підвищення до пенсії - надбавка, встановлена для учасників війни, у розмірі 10 відсотків від мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 54 Закону України „Про державний бюджет України на 2009 рік установити у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає, а тому суд не приймає до уваги посилання відповідача на ч. 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", викладені в його письмовому запереченні, про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзац 1 ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачу конституційної гарантії та права на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни.

Згідно ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом Законності та застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993р. №7-93 відповідач звільняється від виплати судового збору.

Згідно ст. 183-2 КАС України, скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме в частині визнання протиправною бездіяльність УПФУ у Біляївському районні Одеської області по невиконанню законних вимог ОСОБА_1 викладених у зверненні від 15.02.2010 року, та зобовязанні відповідача перерахувати позивачу, пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і провести відповідні виплати з 01.08.2009 року в іншій частині позовних вимог слід відмовити у звязку з пропущенням процесуального строку.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 86, 99, 100, 158-163,183-2 КАС України, ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України „Про державний бюджет України на 2009 рік, Законом України „Про державний бюджет України на 2010 рік, ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993р. №7-93,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області, про визнання протиправною бездіяльністю субєкта владних повноважень та зобовязання перерахувати пенсію задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України у Біляївському районні Одеської області по невиконанню законних вимог ОСОБА_1 у перерахунку встановленої надбавки, як дитині Війни.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області зробити перерахунок ОСОБА_1, пенсії з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і провести відповідні виплати з 01.08.2009 року по 01.10.2010 року.

Звільнити Управління пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області від сплати судового збору у відповідності до п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» №7-93 від 21.01.1993 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Теплодарський міський суд Одеської області в 10-денний строк з моменту отримання копії постанови, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: