Справа № 2270/10020/11
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2270/10020/11

Головуючий у 1-й інстанції: Шевчук О. П.

Суддя-доповідач: Граб Л.С.

17 вересня 2015 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 до Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду в порядку ч.ч.9, 10 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) із заявою, в якій просив зобов'язати Державну фінансової інспекції в Хмельницькій області нарахувати середній заробіток із розрахунку 3571,07 грн. за час вимушеного прогулу з 15.08.2011 року по 30.08.2014 року з урахуванням індексу індексації.

Обґрунтовуючи вимоги заявник зазначив, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 року по справі №2270/10020/11 скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2011 року: визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника Контрольно-ревізійного управління в Хмельницькій області №188-о від 15.08.2011 року про звільнення ОСОБА_2, зобов'язано відповідача поновити ОСОБА_2 на посаді головного контролера-ревізора Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області та зобов'язано Державну фінансову інспекцію в Хмельницькій області нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.08.2011 року по 30.08.2014 року, однак, всупереч вимогам п.п.10.4 п.10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду №7 від 20.05.2013 року "Про судове рішення в адміністративній справі", у згаданому рішенні суду не було вказано суму середнього заробітку, яку необхідно виплатити, в зв'язку з чим відповідачем неправомірно занижено розмір коштів середнього заробітку. Такі дії відповідача заявник вважає протиправними, оскільки виплата коштів відбувалась без здійснення індексації, а згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу (наданих управлінням Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі), де вказано про розмір заробітної плати позивача за повні місяці перед його звільненням, заробітна плата за червень 2011 року становить 3585.08 грн., а за липень 2011 року - 3557.06 грн. Тому, згідно постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, в якій вказано, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два календарні місяці, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, середньомісячна заробітна плата становить 3571,07 грн. (3585,08 грн. + 3557,06 грн. = 7142,14 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити вимоги заяви повністю, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, однак ОСОБА_2 подана заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, давши правову оцінку обставинам у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року - без змін, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів справи, постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 року по справі №2270/10020/11, скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.10.2011 року, визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника Контрольно-ревізійного управління в Хмельницькій області №188-о від 15.08.2011 року про звільнення ОСОБА_2, зобов'язано відповідача поновити ОСОБА_2 на посаді головного контролера-ревізора Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області та зобов'язано Державну фінансову інспекцію в Хмельницькій області нарахувати та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.08.2011 року по 30.08.2014 року.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області 04.11.2014 року, згідно виконавчих листів, виданих Хмельницьким окружним адміністративним судом 30.10.2014 року, відкрито виконавчі провадження ВП №45323381 та ВП №45324192.

Із матеріалів відкритого виконавчого провадження ВП №45324192вбачається, що листом Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області №22-10-01-12/7755 від 11.11.2014 року повідомлено про нарахування суми за час вимушеного прогулу ОСОБА_2

В розпорядженні №45324192/2 від 27.11.2014 року вказано про перерахування ОСОБА_2 коштів в сумі 69185,32 грн., які надійшли від Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області.

Згідно наданих управлінням Пенсійного фонду України в м. Кам'янець-Подільському та Кам'янець-Подільському районі Індивідуальних відомостей про застраховану особу розмір заробітної плати позивача за повні місяці перед його звільненням, становить: за червень 2011 року - 3585.08 грн., а за липень 2011 року - 3557.06 грн., з врахуванням того, що до вказаних сум входили виплати на відрядження.

Отже, виходячи із тверджень заявника, належна до виплати сума за вищевказаний період повинна становити 118667,08 грн., проте відповідачем нараховано лише 69185,32 грн. , тобто занижено належу до виплати позивачу суму на 49481,76 грн.

Відповідно до ч.2-3 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, з набранням чинності постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 року по справі №2270/10020/11, спірні правовідносини між позивачем та Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області щодо оплати вимушеного прогулу за період з 15.08.2011 року по 30.08.2014 року перейшли у виконавчу сферу.

Відповідно до ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно ч.4 ст.257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст.258 КАС України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось заявником, останнім отримано відповідний виконавчий лист про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.08.2011 року по 30.08.2014 року.

Разом з тим, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 05.12.2014 року (ВП №45324192) закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2270/10020/11, зокрема, про зобов'язання Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.08.2011 року по 30.08.2014 року. Підставою для прийняття такої постанови стало фактичне виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Частиною 1 ст.181 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси.

Таким чином, якщо позивач вважає, що Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області не в повному обсязі виконано рішення суду, він має право звернутись до суду з позовом про оскарження вищевказаної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження

З приводу розрахунку сум середнього заробітку, згідно якого, на думку заявника, до сум заробітку необхідно включити кошти нараховані за час перебування у відрядженні, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2 р.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року №100 ( надалі - Порядок ) передбачено, що середня заробітна плата розраховується виходячи з виплат за останні два календарних місяці, що передують події, з якою пов`язана виплата. Однак за п.4 Розділу ІІІ Порядку при обчисленні середньої плати за останні два місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника, а саме за час перебування у відрядженні.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказів Держфінінспекції в Хмельницькій області від 24.05.2011 № 149-к, від 17.06.2011 №176-к, від 23.06.2011 №182-к ОСОБА_2 перебував у відрядженнях (копії наказів наявні в матеріалах справи); відповідно, за дні перебування у відрядженні застосований пп."ж" п.1 Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Зважаючи на вищевикладене, у розрахунок суми вимушеного прогулу включались виплати червня 2011 року (8 днів), оскільки решта 33 дні - 12 днів червня та 21 день липня ОСОБА_2 перебував у відрядженні і за ці дні нарахована середня заробітна плата, яка не задіяна у розрахунку суми середньої заробітної плати вимушеного прогулу. При цьому премія розрахункового періоду за червень місяць 2011 року враховувалась пропорційно до фактично відпрацьованих 8 днів, за п.3 Розділу ІІІ, та п.8, Розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Положеннями п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру.

Пунктом 2 Положення про порядок компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1427 встановлено, що необхідність відповідної індексації коштів, виплачених як компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати і провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про нетотожність понять "заробітна плата" та "середній заробіток за час вимушеного прогулу», оскільки нарахування сум індексації та компенсації на доходи, виплачені за рішенням суду, Порядком проведення індексації грошових доходів населення, та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, не передбачено.

Таким чином, виплата позивачу середньої заробітної плати з урахуванням індексації суперечить чинному порядку проведення вказаних виплат, оскільки така проводиться тільки із виплат, які законодавчо визначені, як об'єкти виплат, що підлягають індексації. Зазначені виплати повинні носити, зокрема, постійний характер.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що індивідуальні відомості про застраховану особу, надані органом Пенсійного фонду України, де вказаний розмір доходу за червень-липень 2011 року у загальній сумі, відповідно 3585,06 грн. та 3557,54 грн., не можуть бути використані для обрахування суми вимушеного прогулу.

Згідно ч.10 ст.267 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про необхідність залишення заяви ОСОБА_2 без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Боровицький О. А.

Совгира Д. І.