Справа № 815/4756/14
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року м. Київ К/800/25448/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
Цуркана М.І. (головуючий);
Голяшкіна О.В.;
Єрьоміна А.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Одеській області до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії, що переглядається за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Державна фінансова інспекція в Одеській області (далі Інспекція) звернулося до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ) про зобов`язання виконати пункти 2 та 7 вимоги про усунення фінансових порушень від 21 січня 2014 року № 820-29/74.
Зазначали, що за результатами проведеної Інспекцією ревізії фінансово-господарської діяльності відповідачу направлена вимога про усунення порушень.
Посилаючись на те, що у добровільному порядку вимога не виконана, просили зобов`язати в/ч 3012 виконати пункти 3,7 вимоги Інспекції від 21 січня 2014 року № 820-29/74.
Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.
У касаційній скарзі Інспекція, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, просить оскаржувані рішення скасувати, а позов задовольнити.
Заслухавши доповідача, здійснивши перевірку доводів касаційної скарги, матеріалів справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.
Судами встановлено, що за результатами проведеної Інспекцією ревізії фінансового-господарської діяльності в/ч НОМЕР_1 за період з 1 липня 2011 року по 30 серпня 2013 року складено акт від 11 грудня 2013 року № 820-16/79.
Так, в ході ревізії встановлено порушення відповідачем вимог статті 94 Кодексу законів про працю, статті 1 Закону України «Про оплату праці», пунктів 2.1, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, а саме встановлено розбіжність між сумами, які нараховані за розрахунково-платіжними відомостями «до видачі» та сумами грошового забезпечення, заробітної плати, зазначених у відомостях, які надані відділенню банку для зарахування коштів на карткові рахунки військовослужбовців та службовців, за період з вересня 2008 року по серпень 2013 року на загальну суму 836 895,25 грн. Грошові кошти були зайво зараховані на карткові рахунки окремих працівників військової частини та осіб, які не являлись працівниками даної частини.
В результаті зайвого перерахування на карткові рахунки сум грошового забезпечення окремим особам, недоотримано протягом вересня 2008 року - серпня 2013 року військовослужбовцями та службовцями військової частини коштів на суму 187 922,21 грн, зайво перераховано (розрахунково) податку з доходів фізичних осіб на суму 99 944,50 грн, єдиного соціального внеску (утриманого) на суму 17 224,63 грн, єдиного соціального внеску (нарахованого) на суму 232 158, 39 грн.
Крім того, в порушення статті 137 Господарського кодексу України встановлено використання приміщень в/ч № 3012 (котельні) площею 96,8 кв.м., розташованих за адресою м. Одеса, вул. Промислова, 22, сторонньою юридичною особою КП «Теплопостачання м. Одеса» без оформлення договірних відносин.
21 січня 2014 року Інспекція направила в/ч НОМЕР_1 вимогу № 820-29/74 про усунення фінансових порушень, пунктом 2 якої зобов`язано відповідача стягнути з осіб та відрахувати (за наявності заяви) з працівників, яким зайво виплачено грошове забезпечення, заробітна плата, кошти в загальній сумі 536 830 грн (згідно реєстрів у додатках 5.7 5.13 до акту) та зайво перерахований податок з доходів фізичних осіб на суму 99 944,50 грн, єдиний соціальний внесок на суму 249 383,02 грн в порядку та розмірах згідно законодавства; здійснити виплату військовослужбовцям та службовцям військової частини недоотриманого ними грошового забезпечення, заробітної плати на загальну суму 169 656,93 грн (згідно реєстрів у додатках 5.7 5.13 до акту). Пунктом 7 зобов`язано укласти договір оренди приміщення, а в разі не укладання договору рекомендовано звернутись до суду з позовом до КП «Теплопостачання м. Одеса» щодо безпідставного знаходження сторонньої юридичної особи в приміщенні в/ч № 3012.
Відмовивши в задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, виходив з того, що перевірка проводилась без встановлення всіх істотних обставин, а встановлені не являються належними доказами у справі.
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає а остаточний висновок судів правильним, але з інших підстав.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 2939-XII) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі Положення), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об`єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).
Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).
Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.
Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного і місцевих бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
У цій справі Інспекція пред`явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.
Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов`язання вчинити певні дії.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом України, зокрема у постановах від 28 жовтня та 25 листопада 2014 року, (справи №№ 21-462а14, № 21-442а14 відповідно), 23 червня 2015 року (справа № 21-358а15) і колегія суддів бере її до уваги.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з остаточним висновком судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову, але з наведених вище підстав, а тому судові рішення мають залишитися без змін з урахуванням висновків мотивувальної частини ухвали Вищого адміністративного суду України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді М.І.Цуркан
О.В.Голяшкін

А.В.Єрьомін