Справа № 2-а-1545/11
Суддя: Васильчук О. В.
Дата ухвалення: 2012-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1545/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2012 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Васильчук О. В. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення заборгованості по невиплаченій в повному обсязі в 2011 році підвищення до пенсії, як дитині війни , -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2011 року позивач ОСОБА_2 подав позов до відповідача ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у звязку з порушенням нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії як дитині війни і просив визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни в розмірі 10 % мінімальної пенсії за віком та просив стягнути з відповідача різницю недоплаченої суми пенсії, як дитині війни за шість місяців 2011 року.

Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, оскільки не може явитися в судове засідання у звязку з похилим віком, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду письмові заперечення в яких позов не визнає, просить відмовити в задоволенні позову у звязку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів наданих до позову, суд встановив, що позивач ОСОБА_2 має встановлений статус «Дитина війни» і отримує пенсію, нарахування та виплату якої здійснює відповідач (а.с. 7,16,19 ).

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини. Згідно ст. 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивач є дитиною війни в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни", що не заперечується відповідачем, а відтак, на нього повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни", в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції від 22.05.2008) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни, тобто, між позивачкою і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобовязання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

Частиною 3 ст. 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Іншими словами, пенсії та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування, не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Статтею 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначено, що прожитковий мінімум застосовується зокрема для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому частиною 3 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Враховуючи викладене, в контексті положень статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції від 22.05.2008) та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", суд вважає, що є підстави застосувати для визначення розміру щомісячної доплати до мінімальної пенсії за віком розмір прожиткового мінімуму, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, відповідно до п. 7 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», який набрав чинності 19 червня 2011 р., установлено, що у 2011 р. норми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Відповідно до ст. 6 Постанови КМУ від 06 червня 2011 р. №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності з 23 липня 2011 р., установлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,8 грн.

Таким чином, позивач має право та законні підстави для отримання підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 04 травня 2011 р. по 22 липня 2011 р. Відповідно до ч. 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування своїх неправомірних дій за період часу починаючи з 04травня 2011року по 22 липня 2011 р., а тому суд приходить до висновку, що за зазначений період часу слід визнати неправомірними дії відповідача, щодо відмови в нарахуванні позивачу щомісячної державної соціальної 30% надбавки до пенсії як дитині війни, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»і її виплати.

Оскільки дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції, яка передбачає виплату дітям війни підвищення у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, була відновлена з 22 травня 2008 р., а позивачу підвищення до пенсії виплачувалося у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то суд звертає увагу на те, що у період починаючи з 4 травняя 2011 р. позивачу і щомісячна соціальна допомога як дитині війни виплачується у розмірі, нижчому, ніж це передбачено чинним на період виплати законодавством, а тому недоотримані виплати підлягають перерахунку та виплаті, починаючи з 4 травня 2011 року по 22 липня 2011 р., при цьому при нарахуванні відповідачем повинні бути враховані вищезазначені щомісячні виплати позивачу у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, які здійснювалися в період з 4 травня 2011 р. до 22 липня 2011 р.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, а тому з Державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 28 грн.23 коп.

Керуючись статтями Керуючись ст. ст. 2, 8, 10, 11, 13, 17-19, 69-71, 86, 94, 99, 100, 104, 128, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС України; ст. ст. 3, 19, 22, 46, 56, 64, 152 Конституції України; ст. 3, 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п. 7 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік», ст. 6 Постанови КМУ «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення заборгованості по невиплаченій в повному обсязі в 2011 році підвищення до пенсії, як дитині війни задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_3 управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в нарахуванні і виплаті ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної 30% надбавки до пенсії як дитині війни, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за період починаючи з 4 травня 2011 року по 22 липня 2011 року - протиправною.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату надбавки до пенсії як „дитині війни ОСОБА_2 згідно ст.6 Закону України „ Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за період з 4 травня 2011 року по 22 липня 2011 року включно з урахуванням проведених виплат.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 28 гривни 23 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_4