Справа № 804/3410/15
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" липня 2015 р.справа № 804/3410/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року

справа № 804/3410/15

за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області

до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області

третя особа публічне акціонерне товариство «Нікопольський завод трубопровідної арматури»

про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області звернулось у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з позовом до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство «Нікопольський завод трубопровідної арматури» про визнання неправомірними дій щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу) за виконавчим листом від 16 грудня 2014 року № 804/4873/14 та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу) від 05 лютого 2015 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08 січня 2015 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області отримано виконавчий лист № 804/4873/14, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод трубопровідної арматури» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за березень 2014 року в розмірі 41004,34 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області прийнято постанову ВП № 46315993 від 05 лютого 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документу), у зв'язку з поданням виконавчого документа не за підвідомчістю, а також рекомендовано звернутися до територіального відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції.

16 березня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року по справі № 804/4873/14.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції прийнято постанову № 46967208 від 23 березня 2015 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року по справі № 804/4873/14 про стягнення з публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод трубопровідної арматури» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за березень 2014 року в розмірі 41004,34 грн.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; судові накази.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Положеннями статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі, якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до частин 5, 7, 8 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу. При цьому, виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України, а спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються.

Згідно з частинами 2, 3 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділи примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в областях покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи; а також, сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. Інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначаються окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, відповідно до пункту 3.5 зазначеної Інструкції місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження».

Підпунктом 3.5.3 зазначеної Інструкції встановлено, що підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та регіональних органів ДВС визначається згідно зі статтею 21 Закону. Виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та регіональних органів ДВС в установленому розділом VI цієї Інструкції порядку.

Судом встановлено, що місцезнаходженням боржника - публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод трубопровідної арматури» є: вул. Електрометалургів, 300, м. Нікополь, у зв'язку з чим місцем виконання зазначеного рішення суду є місцезнаходження боржника м. Нікополь.

Отже, управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області, у відповідності до частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про виконавче провадження», мало звернутися з заявою про примусове виконання виконавчого листа № 804/4873/14 від 16 грудня 2014 року, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Нікопольський завод трубопровідної арматури» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області 41004,34 грн. та самим виконавчим листом, саме до відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що до звернення у Дніпропетровський окружний адміністративний суд з даним позовом, позивач звернувся до відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції щодо примусового виконання виконавчого листа №804/4873/14 від 16 грудня 2014 року, у зв'язку з чим відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач при прийнятті постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 05 лютого 2015 року за виконавчим листом №804/4873/14 від 16 грудня 2014 року, діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт наявності зведеного виконавчого провадження не має наслідком автоматичного звернення позивача до відповідача з заявою про відкриття виконавчого провадження в порушення підвідомчості виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень, визначеної статтею 21 Закону «Про виконавче провадження» та норм наведеної вище Інструкції.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим