Справа № 810/3738/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року 810/3738/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю.,

при секретарі судового засідання Сірук А.В.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "РОСАВА" до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «РОСАВА» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 12.05.2015 року № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю висновків податкового органу про відсутність у позивача права на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, що відображено у декларації з ПДВ за січень 2015 року, оскільки всі законодавчі передумови для такого відшкодування були виконані Товариством.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні та в письмових запереченнях проти позову заперечив, вказуючи, що винесення спірного податкового повідомлення-рішення є, зокрема, наслідком порушення позивачем пунктів 200.1, 200.2 та 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, яке мало місце при включенні Товариством до складу податкового кредиту за січень 2015 року сум за податковими накладними, складеними у звітних періодах 2014 року, а тому спірне рішення є правомірним.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 06.04.2015 по 24.04.2015 року працівниками Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування ПрАТ «РОСАВА» () бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку в сумі 18 335 000 грн., відображених у податковій декларації з ПДВ за січень 2015 року, за результатами якої складено акт від 24.04.2015 № 773/10-15-01/30253385.

Відповідно до висновків акту перевірки позивачем порушено пункт 198.6.ст. 198, пункти 200.1, 200.2 та 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 18 355 000 грн., а також завищено залишок відємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за січень 2015 року у розмірі 222 606 грн.

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.05.2015 № НОМЕР_1, яким зменшено суму заявленого бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 18 335 000 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 9 167 500 грн.

Проте, суд не може погодитися із правомірністю спірного рішення податкового органу, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 71.1. ст. 71 Кодексу інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Підпунктом 72.1.5. ПК України передбачено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла за результатами податкового контролю.

Як вбачається з акту перевірки, висновок відповідача щодо порушення позивачем податкового законодавства, внаслідок чого останнім завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 18 355 000 грн., базується на результатах попередньої документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Товариством бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за грудень 2014 року, що оформлена актом від 20.03.2015 № 581/10-15-01/30253385.

Посилаючись на встановлені цією перевіркою порушення пп. 192.1.1., пп. 192.1.2. п. 192.1., п. 192.2. ст.192, п.200.1., п.200.2., п.200.4. ст. 200 Податковою кодексу України та п.2.3 наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», відповідач зазначає, що позивачем занижено суму податкових зобов'язань з ПДВ за листопад 2014 року на суму 5 942 459 грн. та за грудень 2014 року на суму 24 628 369 грн., що призвело до завищення суми від'ємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту за листопад 2014 року у розмірі 1 260 248 грн. та за грудень 2014 року у розмірі 20 745 536 грн., що в свою чергу призвело до заниження суми позитивного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту та заниження суми, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету за листопад 2014 рову у розмірі 4 682 211 грн. та за грудень 2014 року у розмірі 3 882 833 грн., а також завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за грудень 2014 року у розмірі 1 210 000 грн.

Прийняті на підставі вказаних висновків акту перевірки від 20.03.2015 № 581/10-15-01/30253385 податкові повідомлення-рішення оскаржувалися позивачем в адміністративному порядку, про що відповідач був обізнаний.

За результатами адміністративного оскарження рішенням ГУ ДФС у Київській області від 12.06.2015 № 1616/10/10-36-10-01-04 було скасовано такі податкові повідомлення-рішення:

- від 31.03.2015р. № щодо зменшення розміру відємного значення суми податку на додану вартість у сумі 20 745 536 грн.;

- від 31.03.2015р. № щодо зобовязання по сплаті податку на додану вартість у розмірі 8 565 044 грн. (4 682 211грн. + 3 882 833грн.);

- від 31.03.2015р. № щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 210 000 грн.

При цьому, із вказаного рішення ГУ ДФС у Київській області вбачається, що проведеною перевіркою відображених показників у рядку 8.1 Декларації з податку на додану вартість в загальній сумі 30 570 828 грн., в тому числі за листопад 2014 року в сумі 5 942 459 грн. та грудень 2014 року в сумі 24 628 369 грн. порушень не встановлено, як і при розрахунку показників розділу III «Розрахунки з бюджетом», відображених у декларації з ПДВ за грудень 2014 року. Перевіркою визначення частини залишку відємного значення, фактично сплаченої Товариством постачальникам та/або до державного бюджету, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, порушень не встановлено.

Перевіркою також не встановлено порушень при відображенні ПрАТ «РОСАВА» у декларації за грудень 2014 року бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у сумі 1 210 000 грн.

З наведеного вбачається, що ГУ ДФС у Київській області, як керівним органом, спростовано висновки податкового органу про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року у розмірі 18 355 000 грн.

Згідно з п.п.21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючих органів зобовязані, крім іншого: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функцій; не допускати порушень прав та охоронюваний законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Пунктом 82.4 Кодексу передбачено повноваження контролюючого органу на зупинення проведення перевірки.

Однак, відповідач таким повноваженням не скористався, хоча результати адміністративного оскарження прийнятих на підставі акту перевірки від 20.03.2015 № 581/10-15-01/30253385 податкових повідомлень-рішень мали вирішальне значення для нього при формуванні висновків щодо предмету перевірки, за результатами якої були прийняті спірні рішення.

Наведене свідчить про неправомірне ігнорування податковим органом п.п. 21.1.1., 21.1.2., 21.1.4. п.21.1. ст.21, п. 82.4 ст. 82 Податкового кодексу України, в результаті чого відповідачем не забезпечено дотримання законних прав та інтересів позивача, у звязку з чим вони були порушені.

Щодо висновків відповідача про завищення залишку відємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за січень 2015 року у розмірі 222 606 грн., суд зазначає наступне.

На сторінці 9 Акту перевірки вказано, що на порушення п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу ПрАТ «РОСАВА» до складу податкового кредиту по декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року включено податкові накладні, що складені в звітних податкових періодах 2014 року, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ за січень 2015 року на суму 222 606 грн.

Тобто, на думку відповідача, позивачем неправомірно включено до складу податкового кредиту за січень 2015 року податкові накладні на суму 222 606, 03 грн., які мали бути включені до складу податкового кредиту не пізніше 2014 року.

В обґрунтування такої позиції відповідач посилається на лист Державної фіскальної служби України від 17.02.2015 року № 5292/7/99-99-19-03-02-17, у якому, зокрема, зазначено, що з урахуванням змін, внесених до пункту 198.6 статті 198 розділу V Кодексу, з 1 січня 2015 року втратила чинність норма, згідно з якою у разі, якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної. Таким чином, всі податкові накладні, складені в звітних податкових періодах 2014 року могли бути включені до складу податкового кредиту не пізніше грудня 2014 року (за умови дотримання інших вимог Кодексу щодо формування податкового кредиту.

Суд не погоджується з такими висновками, враховуючи наступні правові норми.

Відповідно до п. 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 201.10. статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, до податкового кредиту не відносяться лише ті суми податку, які не підтверджені податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому відповідно до п. 11 Підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового Кодексу України, реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить, зокрема, понад 10 тисяч гривень - з січня 2012 року.

До платників податку, для яких на дату виписки накладної цим підрозділом не запроваджено обов'язковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців восьмого і дев'ятого пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу.

З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Тобто, до 01 лютого 2015 року, податкові накладні у яких сума податку на додану вартість не перевищувала 10 тисяч гривень, не підлягали обов'язковій реєстрації в ЄРПН.

Судом встановлено, що податкові накладні, на підставі яких ПрАТ «РОСАВА» сформувало податковий кредит у сумі 222 606 грн. були належним чином оформлені, а ті накладні, що перевищували суму понад 10 тисяч гривень були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому Податковий кодекс України не передбачає заборони віднесення суми податкового кредиту за належним чином оформленою накладною до іншого періоду після виписки накладної.

З огляду на викладене, суд вважає неправомірними висновки відповідача про завищення позивачем залишку відємного значення ПДВ, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду за січень 2015 року у розмірі 222 606 грн.

Крім того суд звертає увагу на п. 46.6. статті 46 Податкового кодексу України, яким передбачено, що після внесення змін до нормативно-правових актів з питань оподаткування центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, повинен здійснити заходи, пов'язані з оприлюдненням та застосуванням таких змін.

Своє бачення заповнення декларації за січень 2015 року Фіскальна служба виклала в листі, зареєстрованому 17.02.2015 року, в той час коли декларація з ПДВ ПрАТ «РОСАВА» була вже готова до відправки в електронному вигляді і була відправлена 18.02.2015 року.

Тобто, зміст листа ДФС України від 17.02.2015 року № 5292/7/99-99-19-03-02-17 Товариство дізналося після здачі декларації. Дата здачі декларації - 18.02.2015 року.

В той же час, на початку лютого 2015 року відповідач, в допомогу платникам податків, проводив семінар з питання складання звітності, на якому було роз'яснено порядок складання декларації за січень 2015 року, як передбачено Податковим кодексом України. При цьому, жодних обмежень або застереження щодо включення до податкового кредиту за січень 2015 року податкових накладних за листопад і грудень 2014 року, не було.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної служби та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею 7 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що принципами здійснення правосуддя в адміністративних судах є: верховенство права; законність; рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі; гласність і відкритість адміністративного процесу; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду; обов'язковість судових рішень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не виконав покладений на нього обовязок КАС України, не надав жодних доказів в підтвердження обґрунтованості своїх дій, не навів жодних доводів в підтвердження правомірності спірного рішення.

Позивач надав суду всі докази для спростування висновків, викладених у акті перевірки та повністю довів правомірність власної позиції.

За таких обставин, суд, проаналізувавши сукупність зібраних доказів та матеріалів справи, встановив, що висновки відповідача стосовно завищення позивачем сум податкового кредиту з ПДВ, є необґрунтованими, не підтвердженими, та не відповідають фактичним обставинам справи, а податкове повідомлення-рішення від 12.05.2015 року № НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 12 травня 2015 року, винесене Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 11 вересня 2015 р.