Справа № П/811/4553/14
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2015 рокусправа № П/811/4553/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.06.2015р. у справі № П/811/4553/14

за позовом Новоукраїнського житлово-комунальне підприємства

до Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВТАНОВИВ:

Новоукраїнське житлово-комунальне підприємство звернулося з позовом до суду про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 26.09.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 551 360,82 грн. основного платежу та 82 340,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій, № від 11.12.2014року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 159 906,96 грн. та про скасування пені на основний платіж згідно розрахунку №1 та №2 податкового повідомлення-рішення Новоукраїнської ОДПІ від 10.07.2014 року № в сумі 122 262,27 грн. та пеню 2 587,21 грн., яка відображена в акті перевірки від 23.06.2014 року №9/1703/23221436, оскільки вважає, що при винесені податкових повідомлень - рішень відповідачем не враховано термін давності, а саме 1095 днів. Окрім того, зазначає, що нарахування ПДФО підтверджується звітами, а сплата платіжними дорученнями. Також неправомірно нараховані штрафні санкції, оскільки ухвалою Господарського суду Кіровоградської області введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а тому податкові повідомлення-рішення є такими, що не відповідають чинному законодавству.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08 червня 2015 року позов задоволено частково: визнати протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення № від 26 вересня 2014 року, винесене Новоукраїнською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким Новоукраїнському житлово-комунальному підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 551360,82 грн. основного платежу та 82 340,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій в частині 551360,82 грн. основного платежу та 2187,19 грн. штрафних фінансових санкцій, зобов'язано Новоукраїнську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області здійснити дії щодо вилучення з облікової картки Новоукраїнського житлово-комунального підприємства зобов'язання по сплаті пені за період до 31.05.2011 року (до 01.06.2011 року), що нарахована на суму 216828,02 грн. податку з доходів фізичних осіб (прибуткового податку з громадян), шляхом здійснення відповідного перерахунку, в іншій частині позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони по справі до судового засідання не з'явилися, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, відповідно до ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 02 по 16 червня 2014 року посадовою особою Новоукраїнської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Новоукраїнського житлово-комунального підприємства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.06.2011 р. по 31.03.2014 р., за результатами якої складено акт №9/1703/23221436 від 23.06.2014 року, висновками якого є порушення позивачем пп.168.1.2 п. 168.1 ст.168, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 р., відповідно до положень Кодексу, розрахована сума грошового зобов'язання несплачена податковим агентом до бюджету у встановлені строки складає: за період з 01.06.2011 р. по 30.06.2011 р. - 222121,82 грн. (нарахований та не перерахований податок станом на 01.06.2011 р. складає 216828,02 грн. + податок нарахований та несплачений за період з 01.06.2011 р. по 30.06.2011 р. в сумі 5293,80 грн.); за період з 01.07.2011 р. по 31.03.2014 р. - 358978,42 грн. (нарахований та не перерахований податок на доходи фізичних осіб у встановлені строки). Всього загальна сума податку, яка несплачена у встановлені строки складає 581 100,24 грн.; пп.168.1.2 п. 168.1 ст.168, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп.а п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 р. нараховується пеня за неповне та несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 2587,21 грн., в тому числі по періодах: 2011 р. - 1724,91 грн., 2012 р. - 178,09 грн., 2013 р. - 531,07 грн., 2014 р. - 153,14 грн.; пп.а п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 р., не перераховано (несплачено) узгодженого податку на доходи фізичних осіб до бюджету станом на 31.03.2014 р. в сумі 551360,82 грн.

На підставі акту перевірки Новоукраїнською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 10.07.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 551360,82 грн. основного платежу та 90255,61 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

За результатами адміністративного оскарження рішенням Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області від 25.09.2014 року про результати розгляду первинної скарги, оскаржуване податкове повідомлення-рішення частково скасовано на суму 7914,71 грн. штрафної (фінансової) санкції, а в іншій частині залишене без змін.

Станом на 26 вересня 2014 року на підставі зазначеного рішення, винесено податкове повідомлення-рішення № на суму 551360,82 грн. основного платежу та 82340,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій, яке також за результатами адміністративного оскарження рішенням Державної фіскальної служби України від 03.12.2014 року про результати розгляду повторної скарги, оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2014 р. залишене без змін.

Додатково Державною фіскальною службою України в своєму рішенні вказано, що штрафна санкція в податковому повідомленні-рішенні № від 26.09.2014 р. повинна становити не 82340,90 грн., а 242247,86 грн.

Станом на 11 грудня 2014 року на підставі зазначеного рішення, винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення грошового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 159906,96 грн.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що позивачем, самостійно нарахований податок на доходи фізичних осіб, перераховувався до бюджету несвоєчасно, в порушення вимог Податкового кодексу України, в зв'язку з чим Новоукраїнською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області нарахована пеня у розмірі 2587,21 грн.(а.с.112-114, т.1). Відповідно до розрахунку пені на кредитовий залишок з податку на доходи фізичних осіб відповідачем також нарахована пеня у розмірі 58395,61 грн. (а.с.23, т.1). Згідно з розрахунком пені на несплачені суми утриманого податку на доходи фізичних осіб відповідачем також нарахована пеня у розмірі 63866,66 грн. (а.с.24-24, т.1).

Отже, перевіркою повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб встановлено, що Новоукраїнським ЖКП несвоєчасно та не в повному обсязі перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб, чим, порушено пп.168.1.2 п.168.1 ст.168 та пп.168.1.5 п.168.1 ст.168 ПК України.

Підпунктом 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Згідно із п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.

Пунктом 171.1 ст.171 Податкового кодексу України передбачено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Згідно із п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Правомірними є висновки суду першої інстанції відносно того, що відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 26.09.2014 року, яким позивачу повторно збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб (основного платежу) на розмір вже задекларованого та узгодженого податку з доходів фізичних осіб в сумі 551360,82 грн. основного платежу, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог в цій частині, з огляду на те, що згідно з розрахунком в рішенні податкового органу, штрафна санкція становить 242247,86 грн. ((222001,25 грн. = 1 грн.) + (241092,51 грн. - 222001,25 грн. = 19091,26 грн. х 50 % = 9 545,63 грн.) + (551360,82 грн. - 241 092,51 грн. = 310 268,31 грн. х 75 % = 232 701,23 грн.)). При цьому сума ПДФО в розмірі 203094,82 грн. - є заборгованістю станом на 01.01.2011 року , а сума 241092,51 грн. виникла станом на 30.07.2011 року.

Відповідно до п. 127.1 ст. 127 ПК України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Крім того, під час документальної перевірки позивача податковим органом включений період до 30.06.2011 р. та встановлено, що позивач не перерахував податок на доходи фізичних осіб до відповідного бюджету у розмірі 222001,25 грн. Відповідно на дану суму заборгованості відповідачем була нарахована штрафна санкція.

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.п.168.1.5. п.168.1 ст.168 ПКУ якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Отже, позивачем, як податковим агентом, нараховувався на користь фізичних осіб дохід, але не виплачувався, а тому до застосування належить п.п.168.1.5. п.168.1 ст.168 ПКУ.

Згідно поданого податковим органом розрахунку, у позивача станом на 01.06.2011 року існувала заборгованість з ПДФО в сумі 216828,02 грн., що ним не заперечувалось в судовому засіданні. На день винесення оскаржуваного податкового повідомлення рішення від 10.07.2014 року №, 1095 днів з моменту граничного строку сплати цих грошових зобов'язань сплинуло, а тому визначення податковим органом штрафу на цю суму є безпідставним.

Грошове ж зобов'язання з ПДФО за червень 2011 року в сумі 19091,26 грн. належало до сплати, відповідно до п.57.1. ст.57 ПКУ до 30.07.2011 року. Тому його несплата у встановлений строк є першим порушенням в розумінні п.127.1 ст. 127 ПК України, а тому штрафна санкція з цієї суми належить до застосування в розмірі 25%: 19091,26 грн. х 25% = 4772,82 грн.

Таким чином, несплата узгодженого грошового зобов'язання з ПДФО за липень 2011 року в сумі 5173,23 грн. (241092,51 грн. - 216828,02грн. - 19091,26 грн.) є другим порушенням в розумінні п.127.1 ст. 127 ПК України, а тому штрафна санкція з цієї суми належить до застосування в розмірі 50%: 5173,23 грн. х 50% = 2 586,62 грн.

Несплата узгодженого грошового зобов'язання з ПДФО серпень-жовтень 2011 року за подальші періоди в сумі 21004,91 грн. (262097,42грн. - 241092,51грн. грн.) є порушенням, вчиненим втретє та більше в розумінні п.127.1 ст. 127 ПК України, а тому штрафна санкція з цієї суми належить до застосування в розмірі 75%: 21004,91 грн. х 75% = 15753,68 грн.

Отже, рішення від 11 грудня 2014 року (податкове повідомлення-рішення №), яким визначені штрафні санкції на суми заборгованості з ПДФО, виключаються штрафи, що нараховані на суми боргу, з моменту виникнення яких сплинуло 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку сплати таких грошових зобов'язань, а тому нарахування штрафу на них є безпідставним.

Щодо тверджень позивача, що відповідачем не враховано термін давності, а саме 1095 днів, слід зазначити, що 1095 розповсюджується на заборгованість з листопада 2011 року. Тому нарахування штрафу податковим повідомленням-рішенням № не може бути здійснене на суми ПДФО, що виникли до листопада 2011 року.

Отже , несплата узгодженого грошового зобов'язання з ПДФО за подальші періоди в сумі 289263,34 грн. (551360,82 грн. - 262097,42 грн. ) є порушенням, вчиненим втретє та більше в розумінні п.127.1 ст. 127 ПК України, а тому штрафна санкція з цієї суми належить до застосування в розмірі 75%: 289263,34 грн. х 75% = 216947,55 грн.

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 11.12.2014 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 159 906,96 грн., суд обґрунтовано дійшов висновку про правомірність нарахування штрафних санкцій податковим органом, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог в цій частині.

Щодо скасування пені, нарахованої на основний платіж згідно розрахунку №1 та №2 в загальній сумі 122262,27 грн. та пені в сумі 2587,21 грн. слід зазначити наступне.

Статтею 129 ПК України передбачено нарахування пені платникові податків у разі несвоєчасної сплати податків і зборів при самостійному обчисленні грошових зобов'язань, при обчисленні їх за наслідками перевірок податкового органу та не виконання податковим агентом обов'язків щодо перерахування належних сум грошових зобов'язань. Нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок Державного казначейства України та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань (підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України).

З розрахунку пені вбачається, що податковим органом при нарахуванні позивачу пені не враховано строку давності, передбаченого ст.102 ПКУ.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач як податковий агент зобов'язаний був проводити нарахування, утримання та сплату податку з доходів фізичних осіб до бюджету від імені та за рахунок платника податку - фізичної особи резидента чи нерезидента, яка є найманою особою.

Таким чином, суд попередньої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки позивач, являючись податковим агентом, не провів сплату (перерахування) податку з доходів фізичних осіб до бюджету, прийняття податкового повідомлення-рішення є правомірним.

За таких обставин підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду попередньої інстанції та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судом першої інстанції ухвалено обґрунтоване рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для скасування не вбачається.

У разі виплати заробітної плати своїм працівникам у позивача, як податкового агента, виникало зобов'язання по перерахунку податку з доходів фізичних осіб до бюджету. Оскільки таке перерахування позивачем здійснювалося з порушенням строків, встановлених чинним законодавством, відповідачем правомірно нараховано пеню за несвоєчасну сплату податків з доходів фізичних осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що обставини справи судом встановлені повно та дано їм відповідну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Новоукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 08.06.2015р. у справі № П/811/4553/14 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Повний текст ухвали виготовлено 17.09.2015 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак