Справа № 8486/10/1570
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 8486/10/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

судді Свиди Л.І.

судді Катаєвої Е.В.

при секретарі Височенко Н.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_3 (за довіреністю)

третьої особи ОСОБА_4 ( за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області, треті особи на боці відповідача, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Головне управління Державного казначейства України в Одеській області, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування наказів МНС України за №745 від 28.07.2010 року, №226 від 09.04.2010 року в частині, що стосується ОСОБА_1, визнання протиправним та скасування наказу Головного управління МНС України в Одеській області за №732 від 05.08.2010 року, поновлення ОСОБА_1 на службі в органах МНС України, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обовязків, стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2010 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області про визнання незаконними та скасування наказів МНС України за №745 від 28.07.2010 року, №226 від 09.04.2010 року в частині, що стосується ОСОБА_1; визнання незаконним та скасування наказу Головного управління МНС України в Одеській області за №732 від 05.08.2010 року; поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді першого заступника начальника Головного управління МНС України в Одеській області (керівника територіальних органів у сфері держпожнагляду, цивільного захисту та техногенної безпеки); стягнення з Головного управління МНС України в Одеській області грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обовязків; стягнення солідарно з МНС України та Головного управління МНС України в Одеській області на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 50 000 грн.

З урахуванням поданих позивачем 17 вересня 2010 року додаткових обґрунтувань та уточнень до позову, остаточними позовними вимогами позивача є визнання протиправними та скасування наказів МНС України за №745 від 28.07.2010 року, №226 від 09.04.2010 року в частині, що стосується ОСОБА_1; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління МНС України в Одеській області за №732 від 05.08.2010 року; поновлення ОСОБА_1 на службі в органах МНС України на рівнозначній посаді - першого заступника начальника Головного управління з питань державного нагляду у сфері пожежної безпеки і державного нагляду у сфері цивільного захисту та техногенної безпеки Головного управління МНС України в Одеській області (відповідно до діючого штату Головного управління МНС України в Одеській області); стягнення з Головного управління МНС України в Одеській області грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обовязків; стягнення солідарно з МНС України та Головного управління МНС України в Одеській області на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що накази №745 від 28.07.2010 року та за №732 від 05.08.2010 року про звільнення його зі служби в МНС України у відставку за пунктом 99 підпунктом 4 «у звязку з скороченням штатів»є безпідставними та незаконними, оскільки його взагалі не попереджали про майбутнє звільнення. Також позивач вважає, що зарахування його у розпорядження відповідно до наказу МНС України за №226 від 09.04.2010 року є незаконним, оскільки це було здійснено не для подальшого вирішення питання проходження ним служби, а для майбутнього звільнення позивача, та його повинні були перемістити на нову посаду одразу, без зарахування в розпорядження начальника Головного управління МНС України в Одеській області.

Позивач зазначив, що прослужив в органах МНС понад 25 років, неодноразово заохочувався нагородами МНС України, Кабінету Міністрів України, Президента України, перелік яких зазначений у його послужному списку. У зв'язку з неправомірними діями посадових осіб Головного управління МНС України в Одеській області та МНС України, позивач не зміг дослужити чотири місяці до встановлення календарної вислуги років - 25 років, що суттєво вплинуло на розмір його пенсії. Все це призвело, на думку позивача, до моральних, душевних переживань та значного погіршення його здоров'я та самопочуття, тому й вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими.

Представник відповідача - Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи у судове засідання не зявився, звернувшись попередньо з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 166).

У своїх письмових запереченнях (а.с.161-165) Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи позовні вимоги не визнавав та просив суд в їх задоволенні відмовити у повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що звільнення із займаної посади із зарахуванням у розпорядження ОСОБА_1 було службовою необхідністю (у звязку зі скороченням штатів). Також на дату звільнення позивача в органах МНС України були відсутні вакантні посади, які можуть вважатись рівнозначними раніше займаній посаді ОСОБА_1, а тому, на думку відповідача, звільнення позивача з займаної посади було здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Представник другого відповідача Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на ті обставини, що оспорюючи накази про звільнення, позивач не вказує, в чому саме, на його думку, полягає протиправність наказів, вимоги яких нормативних актів при їх винесенні були порушені, в чому конкретно полягають такі порушення, якими доказами це обґрунтовується.

Представник третьої особи - Головного управління Державного казначейства України в Одеській області проти позову заперечував, посилаючись на ті обставини, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивач не зазначив, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив. визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Представник третьої особи ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, попередньо подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с. 159). В ньому він також зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а накази МНС України та Головного управління МНС України в Одеській області про звільнення позивача зі служби були прийняті в межах наданих законом повноважень, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо та розсудливо, тому підстав для їх скасування і поновлення ОСОБА_1 на службі не має.

Суд, заслухавши думку представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 - займав посаду першого заступника начальника Головного управління з питань цивільного захисту Головного управління МНС України в Одеській області з 2008 року, на підставі контракту від 27.05.2008 року про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (а.с.13-14).

Наказом МНС України №217 від 08.04.2010 року «Про здійснення організаційно-штатних заходів у структурних підрозділах ГУ МНС України в Одеській області»посада першого заступника начальника Головного управління з питань цивільного захисту була скорочена.

Відповідно до Переліку змін до штату апарату Головного управління МНС України в Одеській області була створена та включена до штату №16/5 нова посада - перший заступник начальника Головного управління (керівник територіальних органів у сфері держпожнагляду, цивільного захисту та техногенної безпеки) (а.с.30-31), що підтверджується штатом №16/5 Головного управління МНС України в Одеській області (а.с. 32 59).

За приписами п. 49 Положення про порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №629 від 21.07.2005 року (далі - Положення №629) особа рядового і начальницького складу для вирішення питання щодо подальшого проходження служби може бути звільнена із займаної посади із зарахуванням в розпорядження начальника відповідного підрозділу, у разі службової необхідності, а саме - скорочення штатів, проведення організаційних заходів.

Пунктом 52 Положення № 629 передбачено, що особи рядового і начальницького складу звільняються з посад та зараховуються в розпорядження начальника відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту наказами по особовому складу тих посадових осіб, які мають право призначати їх на ці посади.

Наказом МНС України №90 від 07.02.2008 року «Про затвердження номенклатури посад для призначення осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту»встановлена виключна компетенція Міністра щодо призначення та звільнення з посад, зокрема, першого заступника начальника Головного управління (а.с.60).

В судовому засіданні встановлено, що 09.04.2010 року Наказом МНС України за №226 (а.с. 7), на підставі наказу №217 від 09.04.2010 року «Про здійснення організаційно-штатних заходів у структурних підрозділах ГУ МНС України в Одеській області», у зв'язку зі здійсненням організаційно-штатних заходів, позивача було звільнено із займаної посади та зараховано у розпорядження начальника Головного управління МНС України в Одеській області. Отже, наказ №226 виданий Міністром правомірно, в межах повноважень та на підставі діючого законодавства.

Згідно п. 50 Положення №629, загальний строк перебування в розпорядженні начальника підрозділу не може перевищувати 15 діб. У строк перебування в розпорядженні не зараховується час перебування особи рядового і начальницького складу у відпустці.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказів Головного управління № 271 від 16.04.2010 року, №416 від 25.05.2010 року, №472 від 10.06.2010 року позивач перебував у щорічній основній та додатковій відпустці безперервно з 16.04.2010 року по 23.06.2010 року (а.с. 64-68). Отже, суд вважає, що перебування позивача в розпорядженні понад 15 днів було правомірним.

24.06.2010 року після виходу з відпусток, на виконання приписів п. 51 Положення №629, з метою вирішення питання щодо подальшого проходження служби з ОСОБА_1 було проведено особисту бесіду.

У судовому засіданні представник відповідача повідомив, що станом на 24.06.2010 року в Головному управлінні МНС України в Одеській області були відсутні вакантні посади, які можуть вважатись рівнозначними раніше займаній позивачем посаді, відповідати посадовому окладу, спеціальності та спеціальному званню «полковник служби цивільного захисту». В ході проведення бесіди позивачеві були запропоновані нижчі вакантні посади, від яких позивач відмовився. Зазначене підтверджується листом бесіди (а.с. 69).

02.07.2010 року спливав термін перебування позивача в розпорядженні, у зв'язку з чим відповідачем ОСОБА_1 вдруге були запропоновані нижчі вакантні посади, від яких позивач знову відмовився (а.с.74-75).

Враховуючи відмову від усіх запропонованих посад, небажання проходження на них подальшу службу, відсутність рівнозначних вакансій, які б відповідали спеціальності, званню та кваліфікації позивача, неможливість використання в подальшій службі наказом МНС України №745 від 28.07.2010 року ОСОБА_1 було звільнено зі служби МНС України за п. 99 пп. 4 «у звязку із скороченням штатів». (а.с.10). Наказом Головного управління МНС України в Одеській області за №732 від 05.08.2010 року позивача виключено з кадрів МНС України та знято з усіх видів забезпечення (а.с.12).

Судом встановлено, що листом № 17 від 05.08.2010 року позивача було повідомлено про звільнення та необхідність прибути до головного управління та отримати трудову книжку (а.с. 76).

Позивач посилаючись на п.33 Положення №629 зазначив, що переміщення на нові посади здійснюється, як правило, без зарахування в розпорядження.

Суд не приймає дані твердження позивача до уваги, оскільки пунктами 33, 49 Положення №629 передбачена можливість вибору застосування таких заходів як зарахування в розпорядження начальника так і переміщення на інші посади без зарахування в розпорядження, на розсуд Міністра або відповідно начальника підрозділу.

Вимоги позивача стосовно того, що саме його необхідно було

перемістити або призначити на новостворену посаду - першого заступника начальника

Головного управління (керівника територіальних органів у сфері держпожнагляду, цивільного захисту та техногенної безпеки) не приймаються судом до уваги, оскільки посада першого заступника начальника Головного управління (керівник територіальних органів у сфері держпожнагляду, цивільного захисту та техногенної безпеки) є зовсім іншою ніж посада, яку займав позивач - перший заступник начальника Головного управління з питань цивільного захисту, оскільки передбачає виконання завдань, які не входили до компетенції попередника, включає обов'язки головних державних інспекторів з пожежної та техногенної безпеки, різні посадові інструкції.

Положенням про управління Державної інспекції цивільного захисту та техногенної безпеки Головного управління МНС України в Одеській області від 10.06.2010 року (а.с.77) у п. 1.12 та посадовою інструкцією першого заступника начальника Головного управління (керівник територіальних органів у сфері держпожнагляду. цивільного захисту та техногенної безпеки) від 17.06.2010 року за №201 у п. 1.3 встановлено, що перший заступник начальника Головного управління (керівник територіальних органів у сфері держпожнагляду, цивільного захисту та техногенної безпеки) є за посадою одночасно головним державним інспектором з нагляду у сфері пожежної безпеки та головним державним інспектором з нагляду у сфері цивільного захисту та техногенної безпеки в Одеській області (а.с. 78-85). Враховуючи значну відповідальність та складність виконання функцій головного державного інспектора з державного пожежного нагляду, чинним законодавством встановлені певні освітньо-кваліфікаційні вимоги для претендентів на заміщення зазначеної посади.

Наказом МНС України №59 від 06.02.2006 року затверджено Інструкцію з організації роботи органів державного пожежного нагляду, якою застережена умова призначення на спірну посаду - наявність практичного стажу роботи в органах державного пожежного нагляду не менше ніж три роки (а.с.92-94).

Твердження позивача щодо призначення його на рівнозначній посаді, а саме на посаді першого заступника начальника Головного управління (керівник територіальних органів у сфері держпожнагляду, цивільного захисту та техногенної безпеки) суд не приймає до уваги,

оскільки, спірної посади станом на 14.09.2010 року в штаті Головного управління МНС України в Одеській області не передбачено. Крім того, наказом МНС України №331 від 12.05.2010 року спірну посаду взагалі було ліквідовано, замість якої введено посаду першого заступника начальника Головного управління з питань державного нагляду у сфері пожежної безпеки і державного нагляду у сфері цивільного захисту та техногенної безпеки (а.с. 106-107). Зазначену посаду обіймає полковник служби цивільного захисту ОСОБА_5, який у встановленому законом порядку призначений Міністром, тобто, посада на даний час не є вакантною.

Порядок та умови проходження служби в органах МНС України, регламентований Законом України «Про правові засади цивільного захисту»від 24.06.2004 року та Положенням про порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженого Постановою КМУ №629 від 21.07.2005 року, в розділі 4 Положення №629 викладені умови призначення на посади, переміщення та просування по службі осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, у тому числі передбачена можливість переміщення або звільнення при скороченні штатів.

Так, згідно п. 32 Положення №629 призначення на посади осіб рядового і начальницького складу проводиться відповідним начальником згідно з номенклатурою посад, що визначається Міністром відповідно до його компетенції. Посада першого заступника начальника Головного управління відноситься до номенклатури Міністра.

В судовому засіданні встановлено, що посада заступника начальника Головного управління з питань цивільного захисту має деякі схожі функції із посадою першого заступника начальника Головного управління (керівник територіальних органів у сфері держпожнагляду, цивільного захисту та техногенної безпеки), однак все ж таки є зовсім іншою посадою, створеною у зв'язку із проведенням організаційно-штатних заходів в територіальних підрозділах МНС України та згідно п.35 Положення №629, у разі незаконного звільнення особи рядового і начальницького складу, особа підлягає поновленню на посаді, яку займала раніше або призначенню на рівнозначну посаду.

З огляду на вищезазначене, суд прийшов до висновку, що поновлення ОСОБА_1 на іншій посаді, ніж та яку він займав, є фактично не поновлення, а призначення на нову посаду.

Твердження позивача стосовно того, що лист бесіди від 02.07.2010 року (а.с.74), де його попереджали про направлення документів до МНС України для звільнення та акт відмови від підписання позивачем листа бесіди (а.с. 75) є підробними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки 02.07.2010 року з ним ніхто не проводив співбесіди, не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки 14.10.2010 року у судовому засіданні були допитані в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які своїми показаннями спростували факт не проведення бесіди та складення акту відмови позивача від підписання листа-бесіди.

Позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, тощо.

Пунктами 3, 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»від 31.03.1995 року № 4 встановлено, що слід розуміти під моральною шкодою, а саме у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому саме полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, обчислюючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що позивачем не доведено факту понесення моральної шкоди через неправомірні дії саме відповідача, не доведено факту тяжкості вимушених змін та зусиль для відновлення нормального життя тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, тому відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обовязків.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито»від сплати державного мита (судового збору) звільнений.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись Законом України «Про правові засади цивільного захисту»від 24.06.2004 року, Положенням про порядок проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №629 від 21.07.2005 року, ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 158 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області, треті особи на боці відповідача, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Головне управління Державного казначейства України в Одеській області, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування наказів МНС України за №745 від 28.07.2010 року, №226 від 09.04.2010 року в частині, що стосується ОСОБА_1; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління МНС України в Одеській області за №732 від 05.08.2010 року; поновлення ОСОБА_1 на службі в органах МНС України на рівнозначній посаді - першого заступника начальника Головного управління з питань державного нагляду у сфері пожежної безпеки і державного нагляду у сфері цивільного захисту та техногенної безпеки Головного управління МНС України в Одеській області (відповідно до діючого штату Головного управління МНС України в Одеській області); стягнення з Головного управління МНС України в Одеській області грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обовязків; стягнення солідарно з МНС України та Головного управління МНС України в Одеській області на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50 000 грн. відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано колегією суддів 10 грудня 2010 року.

Головуючий суддя О.В.Глуханчук

Суддя Е.В.Катаєва

Суддя Л.І. Свида

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Одеській області, треті особи на боці відповідача, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Головне управління Державного казначейства України в Одеській області, ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування наказів МНС України за №745 від 28.07.2010 року, №226 від 09.04.2010 року в частині, що стосується ОСОБА_1; визнання протиправним та скасування наказу Головного управління МНС України в Одеській області за №732 від 05.08.2010 року; поновлення ОСОБА_1 на службі в органах МНС України на рівнозначній посаді - першого заступника начальника Головного управління з питань

10 грудня 2010 року.