Справа № 2а-5265/11/1370
Суддя: Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2011-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2011 р. № 2а-5265/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Журомської М.В.,

судді Крутько О.В.,

судді Костецький Н.В.,

за участю секретаря Ткач Б.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної митної служби України, Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу в частині, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 Мар?яна Мар?янівна звернулася у Львівський окружний адміністративний суд з позовом до Львівської митниці, Державної митної служби України, в якому просить визнати протиправни та скасувати наказ Державної митної служби України № 798-к від 18.04.2011 р. в частині припинення перебування на державній службі в митних органах України, старшого інспектора сектору контролю за правильністю визначення митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці; поновити на посаді старшого інспектора сектору контролю за правильністю визначення митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці; стягнути з Львівської митниці середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно припинив перебування позивача на державній службі в митних органах за порушення Присяги державного службовця, оскільки позивач присягу не порушував, посадові обовязки виконував сумлінно. Вважає звільнення таким, що проведене з надуманих підстав та з грубим порушенням чинного законодавства. Крім того, позивач зазначає, що обставини, з якими повязано його звільнення за порушення присяги державного службовця, мали місце у 2009 році. Для їх зясування Львівською митницею проводилося службове розслідування, після якого позивач проходив позачергову атестацію і був визнаний таким, що відповідає займаній посаді.

Позивач подав заяву, згідно якої просив розгляд справи проводити без особистої участі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів в судовому засіданні позову не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях. Пояснив, що позивач несумлінно виконував свої посадові обовязки, що є порушенням Присяги державного службовця. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

ОСОБА_3 Мар?яна Марянівна, проходила службу в митних органах з 18.10.1990 року і на час звільнення перебувала на посаді старшого інспектора сектору контролю за правильністю визначення митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці. Присягу державного службовця склала 15.06.1995 року.

Відповідно до вимог п.6 ст. 30 Закону України «Про державну службу»державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону.

Відповідно до наказу Державної митної служби України від 18 квітня 2011 року №798-К «Про припинення перебування на державній службі»за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу»припинено з 18.04.2011 р. перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_3, старшого інспектора сектору контролю за правильністю визначення митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу, під час проведення комплексної перевірки службової діяльності Львівської митниці за період роботи у 2008, 2009, 2010 роках по 11.03.2011 комісією виявлені факти не притягнення до відповідальності окремих посадових осіб Львівської митниці за вчинення ними порушень законодавства України, що були виявлені під час службових розслідувань і перевірок, проведених Львівською митницею, а також факти застосування стягнень, які не відповідають тяжкості вчинених порушень та ступеню вини посадових осіб.

Зокрема, в оскаржуваному наказі зазначено, що за результатами службового розслідування, проведеного відповідно до наказу Львівської митниці від 05.06.2009 р. № 374, комісією встановлені систематичні факти невірної класифікації посадовими особами Львівської митниці товарів «монітори рідкокристалічні для комп'ютерів», оформлених в режимі ІМ 40Г за 22 ВМД, що призвело до нанесення збитків державі у сумі 2 131 993, 04 грн.

Окрім того, зазначено, що в ході зазначеного вище службового розслідування було встановлено, що митні процедури за вищевказаними ВМД були здійсненні в порушення вимог Закону України «Про Митний тариф України»від 05.04.2001р. № 2371 -III (із змінами), Порядку роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби від 07.08.2007р. № 667 та Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Держмитслужби від 20.04.2005р. №314 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.2005 за №439/10719 (із змінами), що вказує на несумлінне виконання своїх службових обов'язків ОСОБА_3, старшим інспектором сектору контролю за правильністю визначення митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці, яка на час вчинення вищевказаного порушення перебувала на посаді старшого інспектора сектору контролю митної вартості та номенклатури («Мостиська») відділу контролю митної вартості та номенклатури Львівської митниці, передбачених п. 1.4 і п. 2.2 відповідної посадової інструкції.

Так, як вбачається з Наказу від 18.04.2011 р. №798-к, оскільки незважаючи на нанесення вказаними посадовими особами збитків державі за результатами зазначеного у оскаржуваному наказі службового розслідування, до посадових осіб Львівської митниці (в тому числі і позивача) не було застосовано жодних заходів впливу, Державною митною службою України вирішено за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу»припинити з 18.04.2011 р. перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_3, старшого інспектора сектору контролю за правильністю визначення митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Львівської митниці № 503 від 14.10.2008 року проведені перевірка та службове розслідування на предмет правильності класифікації товарів «монітори рідкокристалічні з вбудованим ТВ-тюнером та плазмових панелей»за кодом згідно з УКТЗЕД 0, якою встановлено, що категорично стверджувати про неправильність митного оформлення та невірність класифікації товарів згідно з УКТЗЕД, а відтак і про неправомірність дій посадових осіб митниці не можна, оскільки на момент завершення службового розслідування не отримано відповідей від офіційних імпортерів щодо технічних характеристик моніторів, а самих товарів в наявності не було. Тому однозначно встановити їх технічні характеристики, а відтак стверджувати про неправильність митного оформлення та невірність класифікації товарів згідно з УКТЗЕД комісія не мала підстав.

Проте, після опрацювати інформації, отриманої від експертних установ та офіційних представництв фірм-виробників щодо ввезених в Україну «моніторів рідкокристалічних…»було визначено коди та митну вартість тих же моніторів, митне оформлення яких було предметом вивчення під час службового розслідування у 2008 році згідно з наказу Львівської митниці № 503 від 14.10.2008 року, а також встановлено загальну суму донарахованих митних платежів, які підлягали б сплаті 208491,77 грн., в тому числі: податки 198563,59 грн., штраф (за умови проведення камеральної перевірки) 9928,18 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу начальника Львівської митниці від 05.06.2009 № 374 (з наступними змінами, внесеними згідно з наказу № 450 від 06.07.2009 року) проведено службове розслідування стосовно посадових осіб Львівської митниці, які не виконали або неналежно виконали посадові обовязки при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів «монітори рідкокристалічні для компютерів…»і з вини яких державі було заподіяно матеріальну шкоду, за результатами якого складено акт № 20 від 31.07.2009 року, за висновками якого комісія Держмитслужби встановила факти невірної класифікації посадовими особами Львівської митниці, а саме серед інших ОСОБА_3, товарів «монітори рідкокристалічні для компютерів…», оформлених в режимі ІМ 40Г за 22 ВМД.

Згідно з п. 5, 11 Порядку роботи відділу контролю митної вартості та класифікації товарів регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби від 07.08.2007 № 667, посадові особи ВНКТ (ВКМВН) здійснюють класифікацію товарів за запитами ПМО при вирішенні складних і спірних питань класифікації товарів. Вирішення питань класифікації товарів здійснюється посадовими особами ВНКТ (ВКМВН) згідно із законодавством України на основі поданих до митного контролю та митного оформлення документів, які передаються до ВНКТ (ВКМВН) разом із запитом. Рішення про визначення коду товару доводиться до ПМО і є обов'язковим для виконання при митному оформленні товару. Безпосередні службові обовязки ОСОБА_3 визначено у посадовій інструкції, затвердженій в.о. начальника Львівської митниці 30.04.2008 р.

Так, у висновках акту № 20 від 31.07.2009 року зазначається, що у відповідності до положень ст. 37 Дисциплінарного статуту митної служби України дисциплінарні стягнення застосовуються керівниками митних органів безпосередньо після виявлення дисциплінарних правопорушень, але не пізніше 1 місяця від дня виявлення і 6 місяців від дня їх вчинення. Відповідно до п.2.ст.25 Статуту, обставинами, що виключають можливість застосування дисциплінарних стягнень є закінчення шестимісячного строку від дня вчинення дисциплінарного правопорушення. Враховуючи, що з моменту вчинення посадовими особами, стосовно яких проводиться службове розслідування, перерахованих порушень пройшло більше шести місяців, притягнути їх до дисциплінарної відповідальності не можливо.

За наслідками перевірки митний орган запропонував, зокрема щодо ОСОБА_3, старшого інспектора сектору контролю митної вартості та номенклатури («Мостиська») відділу контролю митної вартості скасувати надбавку «за високі досягнення в праці або за виконання особливо важливої роботи»відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.06 №767 «Про умови оплати праці посадових осіб та працівників митної служби».

Разом з тим, достатніх доказів, які б вказували на те, що невірне присвоєння коду згідно з УКТЗЕД є наслідком неналежного виконання посадових обовязків, у даному випадку, ОСОБА_3 в акті перевірки від 31.07.2009 р. не зазначено. Окрім того, помічник прокурора Мостиського району, який за результатами розгляду матеріалів службового розслідування Львівської митниці від 05.06.2009 року № 374 за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 364, 367 КК України виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.09.2009 року на підставі п. 2 ст. 6 КПК України.

Враховуючи висновки службового розслідування за неналежне виконня службових обовязків ОСОБА_3 було оголошено догану (Наказ № 367-к від 15.05.2009 року) та за результатами позачергової атестації була визнана такою, що відповідає займаній посаді.

На виконання наказу Держмитслужби від 12.02.2011 року № 187 «Про проведення комплексної перевірки», з 14 по 20 березня 2011 року комісія Держмитслужби України провела комплексну службову перевірку службової діяльності Львівської митниці за період роботи у 2008, 2009, 2010 роках по 11.03.2011 року, про що складено Акт від 31.03.2011 року.

В Акті від 31.03.2011 року, серед іншого зазначено, що за результатами службового розслідування, проведеного у 2009 році відповідно до наказу Львівської митниці № 374 від 05.06.2009 року, було встановлено факти невірної класифікації посадовими особами Львівської митниці товарів «монітори рідкокристалічні для компютерів…», оформлених в режимі ІМ 40Г за 22 ВМД, що призвело до недобору митних платежів при здійсненні митного оформлення в особливо великих розмірах у сумі 2131993,04 грн.

За результатами проведеною перевірки винесено наказ № 798-К від 18.04.2011 року, яким припинено з 18.04.2011 р. перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_3, старшого інспектора сектору контролю за правильністю визначення митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу».

Закон України «Про державну службу»№ 3723-XII від 16.12.1993 року зі змінами та доповненнями визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті. Конкретні обовязки та права державних службовців визначаються на основі типових кваліфікаційних характеристик і відображаються у посадових положеннях та інструкціях, що затверджуються керівниками відповідних державних органів у межах закону та їх компетенції.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну службу»дисциплінарні стягнення до державного службовця застосовуються за: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, 2) порушення обмежень, повязаних з проходженням державної служби, 3) вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється, в тому числі у разі порушення державним службовцем Присяги.

Регулювання правового становища державних службовців, що працюють в органах митного контролю, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до вимог п. 22 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Суть службової дисципліни, права та обовязки посадових осіб митної служби України, яким присвоєно спеціальні звання, у тому числі керівників митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, щодо забезпечення та додержання дисципліни, а також види та порядок застосування заохочень і дисциплінарних стягнень визначено Законом України «Про Дисциплінарний статут митної служби України»№ 2805-IV від 06.09.2005 року (далі - Статут).

Відповідно до ст.1 Статуту службова дисципліна в митній службі України полягає в безумовному виконанні посадовими особами митної служби службових обов'язків, а також у реалізації прав та додержанні обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, і ґрунтується на особистій відповідальності за доручену справу та на засадах єдиноначальності і централізації управління.

Згідно ст. 21 Статуту порушення службової дисципліни це протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння (дія чи бездіяльність) посадової особи митної служби, тобто невиконання урочистого зобовязання посадових осіб митної служби, зокрема невиконання або неналежне виконання нею своїх службових обовязків, перевищення повноважень, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в митних органах, або вчинення інших дій, які дискредитують не тільки посадову особу митної служби, а й митну службу України.

Перелік діянь, які є порушеннями службової дисципліни та водночас і дисциплінарними правопорушеннями, міститься у ст. 22 Статуту.

Види дисциплінарних стягнень передбачені статтею 23 Статуту, серед яких є і звільнення з митного органу.

Статтею 27 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини особи. При визначенні виду стягнення керівник митного органу повинен враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене, попередню поведінку посадової особи митної служби, її ставлення до служби і стаж роботи в митних органах.

Підстави для застосування такого дисциплінарного стягнення як звільнення з митного органу визначені статтею 27 Статуту.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну службу»дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обовязків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, повязаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Водночас чіткого розмежування діянь державних службовців які є порушенням присяги та підставою для припинення державної служби, як і діянь які є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності (у тому числі і для звільнення), чинне законодавство не містить.

Проте, як вбачається з висновку Акту від 31.07.2009 року № 20, вчинені правопорушення ОСОБА_3 кваліфікуються як дисциплінарне правопорушення відповідно до Статуту, та у відповідності до положень Дисциплінарного статуту митної служби України, враховуючи те, що з моменту вчинення посадовими особами, стосовно яких проводиться службове розслідування, перерахованих порушень пройшло більше шести місяців, зроблено висновок, що притягнути ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не можливо. Разом з тим, питання про припинення перебування позивача на державній службі за порушення присяги не порушувалося.

Відповідно до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Окрім того, виявленим внаслідок службового розслідування недолікам щодо класифікації товарів «монітори рідкокристалічні для компютерів…»згідно з УКТЗЕД під час виконання ОСОБА_3 своїх посадових обовязків вже було надано оцінку та вжито відповідні заходи реагування. Зокрема, ОСОБА_3 було оголошено догану (Наказ № 367-к від 15.05.2009 року) та за результатами позачергової атестації була визнана такою, що відповідає займаній посаді.

Конституційний Суд України у справі про відповідальність юридичних осіб (рішення від 30 травня 2001 року в справі № 1-22/2001), аналізуючи приписи пункту 22 статті 92 Конституції України, зазначив, що ця норма спрямована не на встановлення видів юридичної відповідальності. Цією нормою визначено, що винятково законами України мають врегульовуватися засади цивільно-правової відповідальності, підстави кримінальної, адміністративної та дисциплінарної відповідальності діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями (основні ознаки правопорушень, що утворюють їх склад), та відповідальність за них. Загальновизнаним є поділ юридичної відповідальності за галузевою структурою права на цивільно-правову, кримінальну, адміністративну та дисциплінарну.

Водночас в оскаржуваному наказі під порушенням присяги відповідач зазначив несумлінне виконання позивачем своїх службових обовязків визначених п.1.4. і п.2.2 посадової інструкції. Жодних обґрунтувань чому встановлені порушення не можуть бути визначені як дисциплінарний проступок, у чому полягає їх особлива тяжкість, а головне, доказів встановлення умисності допущених порушень та настання тяжких наслідків, які мали місце внаслідок допущеного порушення, у матеріалах справи немає. Більше того, як встановлено судом з акта службового розслідування №20 від 31.07.2009 року, комісією зроблено висновок про вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку. У оскаржуваному наказі та матеріалах справи відсутні будь-які зазначення про встановлення нових обставин, що б стало тепер підставою вважати допущені позивачем порушення саме порушенням присяги державного службовця.

В наказі № 798-к від 18.04.2011р. не зазначено, які вчинки позивача є перешкодою для перебування його на службі в митних органах, відсутні посилання на конкретні порушення позивачем вимог Закону України «Про державну службу» .

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте відповідачі не довели що порушення позивачем своїх посадових обовязків визначених у посадовій інструкції є порушенням присяги Державного службовця, а не підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного та встановлених фактичних обставин справи, Суд дійшов висновку про прийняття наказу Державної митної служби України в частині звільнення ОСОБА_3 без дотримання вимог ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Відтак, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Державної митної служби України від 18 квітня 2011 року №798-К «Про припинення перебування на державній службі»за порушення Присяги державних службовців, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу»ОСОБА_3, старшого інспектора сектору контролю за правильністю визначення митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, що розглядає трудовий спір. Отже, порушене відповідачем право ОСОБА_3 на проходження публічної служби підлягає відновленню шляхом його поновлення на попередній посаді.

Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середньомісячна заробітна плата позивача згідно довідки Львівської митниці становила на день звільнення 3 312,12 грн., середньоденна 157,72 грн.

З урахуванням положень п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.02. 1995р. №100 (в редакції на час виникнення спірних відносин) за час вимушеного прогулу позивачу належить до виплати 23 074,43 грн.

Згідно з ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, на користь позивача слід стягнути 3,40 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної митної служби України № 798-к від 18.04.2011 р. в частині припинення перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_3.

Поновити ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора сектора контролю за правильністю визначення митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці з 18.04.2011 року.

Стягнути з Львівської митниці (м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) на користь ОСОБА_3 (Львівська область, м. Мостиська, вул. Я.Мудрого, 113/105) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 23 074,43 грн. (двадцять три тисячі сімдесят чотири гривні 43 коп.).

Постанова в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді старшого інспектора сектора контролю за правильністю визначення митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів Львівської митниці та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць 3 312,12 грн. (три тисячі триста дванадцять гривень 12 коп.) - виконується негайно.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (Львівська область, м. Мостиська, вул. Я.Мудрого, 113/105) 3,40 судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 22.11.2011 р.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_4

судді /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом згідно

Суддя Журомська М.В.