Справа № 348/135/15-а
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2015 р. м. Київ К/800/32312/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів Кочана В.М.,

Стародуба О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області про зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області (далі - Управління) на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в подальшому уточненим, в якому просив: визнати неправомірними дії Управління щодо не зарахування пільгового обчислення стажу, як стажу роботи в районах Крайньої Півночі; зобов'язати відповідача зарахувати у пільговому обчисленні, (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи як трудовий стаж вироблений в місцевостях прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі з: 7 серпня 1981 року по 24 грудня 1981 року в Нижневартовському управлінні технологічного транспорту №7; 1 червня 1984 року по 31 грудня 1988 року в управлінні технологічного транспорту НГДУ «Повхнафта»; 18 лютого 1989 року по 22 червня 1994 року в УТТ-6 «Сутормінськнафта»; 14 березня 1996 року по 15 березня 1997 року в районі прирівняному до Крайньої Півночі АТ «Білоруське УПНП і КРС» м. Нижневартовськ; 10 квітня 1997 року по 1 травня 1998 року ВАТ «Сибнафта» Нижнєвартовський філіал; 15 лютого 1999 року по 21 вересня 2000 року республіка Карелія виробничо-будівельний кооператив «Будівельник»; 7 жовтня 2000 року по 25 січня 2001 року ЗАТ «Нафторемсервіс»; 26 січня 2001 року по 9 грудня 2004 року ТзОВ «НВП-Нафторемсервіс»; 11 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року ЗАТ «Самотлорнафтопромхім»; 20 лютого 2008 року по 31 серпня 2008 року, 1 вересня 2008 року по 23 липня 2009 року, 25 грудня 2009 року по 18 березня 2010 року по 15 листопада 2010 року, 17 листопада 2010 року по 10 серпня 2011 року, 13 серпня 2011 року по 14 серпня 2012 року ТзОВ «Варьєганська транспортна компанія - 2»; 15 серпня 2012 року по 31 січня 2013 року ВАТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин»; 16 лютого 2013 року по 11 березня 2013 року, 2 квітня 2013 року по даний час ЗАТ «Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин»; зобов'язати Управління зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу з 4 лютого 2013 року.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління щодо не зарахування ОСОБА_2 пільгового обчислення стажу, як стажу роботи в районах Крайньої Півночі. Зобов'язано Управління зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців) період роботи ОСОБА_2 з 7 серпня 1981 року по 24 грудня 1981 року в Нижневартовському управлінні технологічного транспорту №7, з 1 червня 1984 року по 31 грудня 1988 року в управлінні технологічного транспорту НГДУ «Повхнафта», з 18 лютого 1989 року по 22 червня 1994 року в УТТ-6 «Сутормінськнафта», з 14 березня 1996 року по 15 березня 1997 року в районі прирівняному до Крайньої Півночі АТ «Білоруське УПНП і КРС» м. Нижневартовськ, з 10 квітня 1997 року по 1 травня 1998 року ВАТ «Сибнафта» Нижнєвартовський філіал, з 15 лютого 1999 року по 21 вересня 2000 року республіка Карелія виробничо-будівельний кооператив «Будівельник», з 7 жовтня 2000 року по 25 січня 2001 року ЗАТ «Нафторемсервіс», з 26 січня 2001 року по 9 грудня 2004 року ТзОВ «НВП-Нафторемсервіс», з 11 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року ЗАТ «Самотлорнафтопромхім», з 20 лютого 2008 року по 31 серпня 2008 року, з 1 вересня 2008 року по 23 липня 2009 року, з 25 грудня 2009 року по 18 березня 2010 року по 15 листопада 2010 року, 17 листопада 2010 року по 10 серпня 2011 року, 13 серпня 2011 року по 14 серпня 2012 року ТзОВ «Варьєганська транспортна компанія - 2»; 15 серпня 2012 року по 31 січня 2013 року ВАТ «Білоруське управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин»; 16 лютого 2013 року по 11 березня 2013 року, з 2 квітня 2013 року по 23 березня 2015 року (на момент винесення постанови) ЗАТ «Єрмаківське підприємство по ремонту свердловин», як трудовий стаж, набутий в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Зобов'язано Управління зробити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_2 з врахуванням пільгового обчислення стажу з 21 липня 2014 року.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалені ними судові рішення та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права згідно статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення касаційної скарги з врахуванням наступного.

Судами встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Управлінні та отримує з 4 лютого 2013 року пенсію за віком.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач протиправно не здійснив перерахунок пенсії позивача з врахуванням періоду його роботи з 7 серпня 1981 року по 24 грудня 1981 року, з 1 червня 1984 року по 31 грудня 1988 року, з18 лютого 1989 року по 22 червня 1994 року, з 14 березня 1996 року по 15 березня 1997 року, з 10 квітня 1997 року по 1 травня 1998 року, з 15 лютого 1999 року по 21 вересня 2000 року, з 7 жовтня 2000 року по 25 січня 2001 року, з 26 січня 2001 року по 9 грудня 2004 року, з 11 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року, з 20 лютого 2008 року по 31 серпня 2008 року, з 1 вересня 2008 року по 23 липня 2009 року, з 25 грудня 2009 року по 18 березня 2010 року по 15 листопада 2010 року, з 17 листопада 2010 року по 10 серпня 2011 року, з 13 серпня 2011 року по 14 серпня 2012 року, з 15 серпня 2012 року по 31 січня 2013 року, з 16 лютого 2013 року по 11 березня 2013 року, з 2 квітня 2013 року по 23 березня 2015 року, як трудовий стаж, зароблений в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, зарахувавши один рік роботи за один рік шість місяців.

До вказаного висновку суди попередніх інстанцій прийшли з огляду на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» (абзац другий пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV).

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абзац третій пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV).

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Задовольняючи позовні вимоги за період з 7 серпня 1981 року по 24 грудня 1981 року, з 1 червня 1984 року по 31 грудня 1988 року, з18 лютого 1989 року по 1 січня 1991 року, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у вказані періоди позивач працював у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що підтверджується записами у трудовій книжці та уточнюючими довідками, виданими ТОВ «Лукойл-Західна Сибір» та ВАТ «Газпромнафта».

Що стосується визначення трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 1 січня 1991 року, то суди попередніх інстанцій не проаналізували чинне законодавство України яке регулює питання обчислення такого стажу після 1 січня 1991 року, зокрема багатосторонню Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, двосторонню Угоду між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року, двосторонню тимчасову Угоду між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року.

Частиною 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно зі статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі Івано-Франківської області задовольнити частково.

Постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23 березня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута у порядку і з підстав, передбачених статтями 235-237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.Й. Рецебуринський

Судді В.М. Кочан

О.П. Стародуб