Справа № 22-а-173/11
Суддя: Перепелюк І. Б.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Чернівецької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2011 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

Головуючої Перепелюк І.Б,

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної у м.Чернівці ради, головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, головного фінансового управління Чернівецької обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення суми соціальної допомоги, за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної в м.Чернівці ради на постанову Першотравневого районного суду М.Чернівців від 16 березня 2010 року, -

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Першотравневого районного суду М.Чернівців від 16.03.2010р. позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Першотравневої районної ради м.Чернівців по призначенню і виплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 05.06.2008р. по 16.03.2010р.

Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Першотравневої районної ради м.Чернівців донарахувати та виплатити позивачу кошти у відповідності до вимог ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» від 21.11.1992р. за період з 05.06.2008р. по 16.03.2010р.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог,

Справа№22а-173/10. Категорія: 57 Головуючий у І інстанції Войтун О.Б.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач у зв'язку з народженням 11.08.2007р. дитини та здійсненням догляду за нею перебуває на обліку в управлінні як отримувач зазначеної допомоги.

Частиною першою статті 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Дію ч.І ст.15 та п.З розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" було зупинено на 2007 рік пунктом 14 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», а ст.56 цього Закону було визначено, що у 2007 році допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб для застрахованих осіб.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007, N 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п.14 ст.71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або окремі їх положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України до 31 грудня 2007 року, тобто до дати дії Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік», позивач мала право на отримання допомоги виходячи з розміру встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

' Разом із тим, відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 100 КАС України пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи, що позивач звернулася в суд із позовом 05.06.2009р. нею пропущено строк звернення до суду, отже підстав щодо визнання дій неправомірними та здійснення перерахунку за 2007р. немає.

Висновок суду першої інстанції щодо визнання дій неправомірними та

зобов»язання проведення перерахунку і виплати допомоги за період з 05.06.2008р. по 16.03.2010р. є невірним.

Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" частину першу статті 15 та пункт 3 розділу 8 „Прикінцеві положення" Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" викладено в новій редакції, згідно з якою допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130грн.

У зв'язку з тим, що положення цього Закону щодо внесення змін до Закону України „Про державну допомогу сім'ям з дітьми" не визнані неконституційними, відповідач при нарахуванні і виплаті позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 1 січня 2008 року діяв у відповідності до вимог закону.

Враховуючи ці обставини, колегія приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають. За таких обставин постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

Керуючись п.1 розділу 12 «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ст.ст. 197, 198, 202, 205 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної у М.Чернівцях ради задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м.Чернівців від 16 березня 2010 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної у м.Чернівці ради, головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької обласної державної адміністрації, головного фінансового управління Чернівецької обласної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення суми соціальної допомоги відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/