Справа № 822/3779/15
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3779/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року 09.50год.м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача: ОСОБА_3, представника відповідача: ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Гранд Імпорт" до Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області третя особа: Державна податкова інспекція у м. Хмельницькому Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом звернувся позивач до Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень - рішень Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 20.10.2014 року №/62 та №/63.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що висновок відповідача про відсутність факту постачання товару від ПНВФ "Акцент" є неправдивим та таким, що не базується на вимогах чинного законодавства та суперечить фактичним обставинам справи.

Позивач вказує що дані автоматизованої системи фіксації і розпізнавання номерних знаків "Відеоконтроль Рубіж", не можуть бути доказом відсутності факту транспортування товару, оскільки вказана система станом на січень - лютий 2013 року не була встановлена на всіх автошляхах України і вірогідність розпізнавання номерних знаків у світлий та темний час доби не нижче 90%, а також те, що при введені в експлуатацію системи не проведено державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України.

Щодо невідповідності електронного цифрового підпису накладеного на податкові накладні виписані ПНВФ "Акцент" вказане спростовується листом від 20.11.2012 року №7. Згідно якого, наказом ПНВФ "Акцент" №1 від 09.01.2012 року затверджено, що примірники податкових накладних підписуються уповноваженими особами підприємства в тому числі бухгалтером ОСОБА_5, якою були підписані вказані податкові накладні.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та надав суду заперечення в якому зазначає, що результати, відображені позивачем у даних податкового обліку господарської операції по придбанню ТМЦ (скляний посуд), фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій ПНВФ "Акцент" щодо відвантаження та доставки товару, що вказує на відсутність реальності господарської операції.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити враховуючи наступне.

Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства "Гранд Імпорт", з питань правомірності формування витрат та податкового кредиту по операціях з придбання посуду у ПНВФ "Акцент", за період з 01.01.2013 по 31.12. 2013 року та складено акт від 22.12.2014 року №1819/220/37915506. На підставі висновків акта перевірки винесені податкові повідомлення - рішення від 20.10.2014 року №/62 та №/63. У податкових повідомленнях - рішеннях зазначено, що на підставі акта перевірки встановлено порушення п.138.2, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9. п.139.1. ст.139, п.198.1., п.198.3. ст.198 Податкового кодексу України та визначено по податку на прибуток суму грошового зобов'язання за основним платежем 77969,00грн. і штрафною санкцією 19492,25грн., по податку на додану вартість суму грошового зобов'язання за основним платежем 9455,00грн. і штрафною санкцією2363,75грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення позивачем оскаржувались до Хмельницької ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області та до ДФС України, рішеннями яких податкові повідомлення - рішення залишені без змін, а в задоволені скарги було відмовлено.

Судом досліджено норми податкового законодавства на порушення яких вказує відповідач при винесені податкових повідомлень - рішень, а також бухгалтерські документи надані до матеріалів справи.

Відповідно до п.138.2. ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.138.8. ст.138 Кодексу, собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: прямих матеріальних витрат; прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку;вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії (включаючи реактивну).

Відповідно до п.198.1. ст.198 Кодексу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.3. ст.198 Кодексу, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як зазначає відповідач і що фіксується актом перевірки, що перевіряючими виключено у ПП "Гранд Імпорт" податковий кредит в сумі 77969,00грн. та добавлено податок на прибуток на суму 9455,00грн. в зв'язку з "нереальністю" господарських операцій між ПП "Гранд Імпорт" та ПНВФ "Акцент" щодо придбання скляного посуду в січні - лютому 2013 року.

Висновок про формальність виписки товаротранспортних накладних, які на думку відповідача, не підтверджені документально, а саме: №ВН/10012013 від 10.01ю2013 року, №ВН/22012013 від 22.01.2013 року, №ВН/0722013 від 07.02.2013 року, №ВН/20022013 від 20.02.2013 року виписаними ПНВФ "Акцент".

Вказаний висновок зроблено на підставі інформації УДАІ УМВС України у Хмельницькій області, про те, що згідно автоматизованої системи фіксації і розпізнавання номерних знаків "Відеоконтроль Рубіж", транспортні засоби з державними номерними знаками ВХ6150АН, ВХ6177АС, ВХ5605ВК на території України за маршрутами та датами, зазначеними в товаротранспортних накладних не проїжджали, а автомобіль з державним знаком ВХ5605ВК, вказаний у товаротранспортній накладній, як автомобіль "Сканія" не відповідає дійсності.

Позивач пояснив, що на їх звернення ПП "Хмельницька логістична компанія", яка за договором з ПП "Гранд Імпорт" займалась організацією перевезень товару від ПНВФ "Акцент", при оформленні товаротранспортної накладної нею було допущено описку в номері автомобіля.

Стосовно того, що працівники ПП "Гранд Імпорт" не приймали участь в доставках товару від ПНВФ "Акцент" спростовується тим, що здійсненням транспортно - експедиційних послуг для позивача займалась "Хмельницька логістична компанія".

Суд погоджується з позивачем, що отримана відповідачем довідка з УДАІ УМВС України в Хмельницькій області про відомості, які знаходяться в автоматизованій системі фіксації і розпізнавання номерних знаків "Відеоконтроль Рубіж" не може бути єдиним та беззаперечним доказом відсутності факту транспортування товару зазначеними позивачем транспортними засобами по дорогах України, оскільки вказана система станом на січень - лютий 2013 року не була встановлена на всіх автошляхах України і вірогідність розпізнавання номерних знаків у темний час доби ще не вдосконалена, а також те, що при введені в експлуатацію системи не проведено державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України, а також не доведено в суді яким способом проводилась вказана перевірка. Тому суд критично оцінює доказ відповідача щодо посилання на повідомлення УДАІ УМВС України в Хмельницькій області.

Оглядом в судовому засіданні товаротранспортних накладних встановлено, що на стандартному бланку типової форми №1-ТН заповнені всі графи і вказано прізвище водія, крім в графі водій - експедитор значиться тільки підпис без вказаного прізвища, що на думку суду є не більше як порушення заповнення бланку товаротранспортної накладної і вважати її по цій причині недійсною немає підстав, і більше того, робити висновок про відсутність документальних доказів реальності операцій поставки товарів посилаючись на це, на думку суду, протиправно.

Щодо невідповідності електронного цифрового підпису накладеного на податкові накладні виписані ПНВФ "Акцент" вказане спростовується наданим позивачем в судове засідання листом від 20.11.2012 року №7, де вказано, що згідно наказу ПНВФ "Акцент" №1 від 09.01.2012 року - примірники податкових накладних підписуються уповноваженими особами підприємства в тому числі бухгалтером ОСОБА_5, якою були підписані вказані податкові накладні.

Доказів про невідповідність підпису, або яким чином встановлено невідповідність, представник відповідача в судове засідання не надав. Тому як доказ невідповідності підпису на податковій накладній суд до уваги не бере.

Недоліки в оформленні бухгалтерських документів не можуть відміняти здійснені господарські операції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон), первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Судом взято до уваги, що ПП "Гранд Імпорт" є діюче підприємство, як зазначено в акті перевірки від 07.10.2014 року, що за період з 16.01.2012 року по 31.12.2013 року ним задекларовано доходи в сумі 17077330грн. Перевіркою повноти визначення доходів, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за період з 16.01.2012 року по 31.12.2013 року не встановлено завищення та/або заниження. Згідно витягу з автоматизованої інформації системи "Податковий блок" між ПНВФ "Акцент" та ПП "Гранд Імпорт" по зазначених у акті перевірки податкових накладних розбіжностей не виявлено.

В подальшому отриманий товар від ПНВФ "Акцент" позивач реалізував покупцям, про що свідчать видаткові накладні, які знаходяться в матеріалах справи.

Отже, в даному випадку вказані в акті перевірки висновки є суто суб'єктивною думкою посадових осіб податкового органу та ґрунтуються на припущеннях.

Суд звертає увагу на те, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази, якими відповідач обґрунтовує своє рішення, є обов'язковими, однак не вичерпними, оскільки предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій (поставки товару) безпосередньо з конкретним контрагентом.

В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять товарність та реальність господарських операцій між позивачем та ПНВФ "Акцент" .

Оскільки, матеріалами справи встановлено фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та ПНВФ "Акцент", а також встановлено факт використання придбаних товарів у власній господарській діяльності позивача (подальша реалізація), тому податковим органом безпідставно донараховані йому грошові зобов'язання з податку на додану вартість спірним податковим повідомленням-рішенням.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. А суд, згідно статті 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм законодавства та враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення належить визнати протиправним та скасувати.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 20.10.2014 року №/62 та №/63.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Хмельницької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області (29021, м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 257/1, ) сплачений Приватним підприємством "Гранд Імпорт" , судовий збір в сумі 218,56грн. (двісті вісімнадцять грн. 56коп.).

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 16 вересня 2015 року 12.00год.

Суддя/підпис/
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1