Справа № 130/2348/15-а
Суддя: Саландяк О. Я.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21.09.2015 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Саландяк О.Я.

секретаря Буги Р.М.,

за участі позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області про визнання протиправним рішення, зобовязання провести перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області про визнання протиправним рішення, зобовязання провести перерахунок пенсії, мотивуючи його тим, що з 14.02.2007 р. вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі та отримувала пенсію по інвалідності призначену згідно ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», з 20.09.2013 р. отримує пенсію за віком відповідно до ст. 37 ЗУ «Про державну службу». Має стаж державної служби 11 років. Під час обрахунку розміру пенсії до визначення розміру пенсії враховувались посадовий оклад, надбавка за ранг та вислугу років і не були враховані виплачені їй протягом останніх двох років її роботи суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та суми індексації заробітної плати, які є складовою заробітної плати. 30.07.2015 р. вона звернулась до відповідача із заявою щодо перерахунку її пенсії із врахуванням зазначених сум, які складають 20706 грн., на що їй було відмовлено, оскільки Постановою КМУ № 865 від 31.05.2000 р. не передбачено зарахування в заробіток сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та сум індексації заробітної плати. Вважає, що при нарахуванні пенсії їй безпідставно не включено в заробіток вказані суми, що призвело до значного зменшення розміру її пенсії. Вважає таке рішення відповідача про відмову здійснити перерахунок пенсії протиправним та просить зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії з врахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, на соціально-побутові потреби та суми індексації заробітної плати з моменту призначення пенсії, тобто, з 20.09.2013 р. відповідно до діючої редакції Закону України «Про державну службу», з врахуванням при проведенні індексації пенсії базового місяця вересня 2013 р.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.08.2015 р. позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області про визнання протиправним рішення, зобовязання провести перерахунок пенсії з 20.09.2013 р. по 06.02.2015 р. залишено без розгляду. (а.с. 15)

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала за викладених у позовній заяві обставин, додатково пояснила, що дійсно з 14.02.2007 року перебувала на обліку в УПФУ в м. Жмеринка та Жмеринському районі як отримувач пенсії по інвалідності, а з 20.09.2013 року - як отримувач пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу». Пояснила, що при призначенні пенсії як державному службовцю не було враховано суми матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутові потреби, а при зверненні до відповідача із заявою про включення таких сум, їй було відмовлено. Вважає, що при перерахунку пенсії буде змінено відсоток нарахування пенсії, оскільки на час розгляду справи, такий відсоток є меншим. Крім того просить залишити базовим місяць при проведенні індексації вересень 2013 року, оскільки саме з вересня 2013 року їй призначено пенсію. Просила її позов задовольнити, судові витрати віднести за її рахунок.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, оскільки постановою Кабінету Міністрів України № 865 від 31.05.2000 року не передбачено зарахування в заробіток матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації, тому немає законних підстав враховувати вказані виплати при призначенні пенсії. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Вказала, що при перерахунку пенсії позивачу може бути перераховано пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» в редакції на час винесення рішення, тобто 60 відсотків під отриманої зарплати, а також буде змінено базовий місяць.

У судове засідання на 21.09.2015 року представник відповідача не з»явилась, надала заяву про закінчення розгляду справи у її відсутність (а.с. 28)

Вислухавши пояснення сторін, оглянувши пенсійну справу №150377 пенсіонера ОСОБА_1, матеріали адміністративної справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка з 14.02.2007 року перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області і одержувала пенсію як інвалід третьої групи, а з 20.09.2013 р. перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 2093,70 грн., стаж її роботи державного службовця становить 11 років 1 місяць 15 дні, загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 80%.

Позивачка 30.07.2015 р. звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області із заявою про перерахунок пенсії, оскільки при визначені розміру пенсії їй не були включені до заробітку для обчислення пенсії матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на соціально-побутові потреби та індексація, надавши довідку №18/06-35/08 від 28.07.2015 року із відомостями про включення до складових заробітної плати матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, матеріальної допомоги на оздоровлення, сум індексації. (а.с. 10, 9)

На дане звернення позивачки відповідачем 07.08.2015 р. за № 32/Р-7 було надано відповідь про те, що позивачка перебуває на обліку в управлінні з 14.02.2007 р. і отримувала пенсію по інвалідності призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 20.09.2013 р. відповідно до поданої заяви отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу». Порядок визначення заробітку для обчислення пенсії регулюється постановою КМУ від 31.05.2000 р. № 865. Основним принципом даної постанови є те, що під час призначення пенсії посадовий оклад, надбавка за ранг та вислуга років у разі призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» враховуються у розмірах, що виплачуються на день призначення пенсії; розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спец звання, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії визначаються за вибором того хто звернувся за пенсією за останні 24 календарні місяці роботи, яка дає право на цей вид пенсії або за будь-які 60 календарних місяців такої роботи поспіль перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на цій роботі. Оскільки постановою №865 не передбачено зарахування в заробіток матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та індексації, тому немає законних підстав враховувати дані виплати при призначенні пенсії. (а.с. 11-12)

Відповідно до довідки УПФ України в м.Жмеринка та Жмеринському районі Вінницької області №5698 від 21.09.2015 року базовим місяцем для проведення індексації ОСОБА_1 є вересень 2013 року (а.с.30)

На підтвердження своєї позиції позивачкою надано суду довідку управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області від 28.07.2015 р. № 18/06-35/08 про складові заробітної плати за період з вересня 2011 р. по серпень 2013 р., до яких включені відомості про розміри сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та індексації, відповідно до яких в графі матеріальна допомога на оздоровлення за період з вересня 2011 року по серпень 2013 рік позивачкою отримано 5155,75 грн.; у графі матеріальна допомога на соціально-побутові потреби позивачкою за вказаний період отримано 3828,50 грн.; сума індексації за вказаний період склала 10502,80 грн., на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування (а.с. 9) Суд звертає увагу на те, що вказана довідка відповідає формі довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», в якій передбачена графа інші виплати, яка визначена постановою Правління Пенсійного фонду України № 5-1 від 14.02.2011 р. у виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 2а-4753/09/2670. Також вказану довідку, яка відповідає затвердженій формі, позивачкою було надано відповідачу із зазначенням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби та сум індексації доходів, які включені як складові заробітної плати.

За змістом ч. 2, 5, 6 ст. 37 ЗУ «Про державну службу» (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 ЗУ «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 ЗУ «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1170 від 22.12.2010 року надано вичерпний перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсії. При цьому матеріальна допомога на оздоровлення, соціально-побутові потреби, компенсація за невикористані відпустки та індексація не входить до зазначеного переліку.

Крім того, слід зазначити, що аналогічні правові позиції зі спірного питання були висловлені Верховним Судом України у постановах від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11 та від 28.05.2013 р. у справі № 21-97а13 та є обовязковими для застосування.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Зазначене ґрунтується і на положеннях Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року N 4-рп/2007, у пункті 3.4 якого вказано, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему, повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. (ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 р.).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку визначено правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року (місяць опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 491-IV). Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 р. у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку.

Тобто, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком. У разі підвищення сум доходів громадян, без перегляду їх мінімальних розмірів, місяць в якому відбулося таке підвищення вважається базовим, та в наступному місяці відбувається обчислення та нарахування нового індексу споживчих цін для провадженння індексації грошових виплат. У разі якщо підвищення мінімальних розмірів виплат не спричинило зростання доходів громадян, нарахування індексації провадиться на загальних підставах.

Таким чином, фактично, законодавець визначає декілька підстав для проведення визначення розміру споживчих цін для здійснення індексації із встановленням відповідного базового місяця, а саме: 1) коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком (загальна підстава), 2) коли має місце підвищення сум доходів громадян, без перегляду їх мінімальних розмірів.

Відповідач стверджує, що в разі задоволення позову при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 їй буде змінено базовий місяць внаслідок збільшення пенсії.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду сум підвищення пенсії, не може слугувати підставою для здійснення нового нарахування споживчих цін для проведення індексації у зв'язку із зростанням доходів громадян, без перегляду їх мінімального розміру, у зв'язку з тим, що фактично збільшення доходів ОСОБА_1 в контексті приписів законодавства про порядок підвищення пенсійного забезпечення та індексацію доходів громадян не відбувається, а по суті є відновленням порушеного права ОСОБА_1 на отримання належної їй виплати в розмірі, встановленому Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 2 ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Так для захисту прав позивача в даному судовому провадженні, суд виходить за межі позовних вимог і вважає, що з метою повного захисту прав ОСОБА_1 необхідно викласти резолютивну частину рішення зрозумілим для подальшого її виконання чином: Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області щодо відмови у врахуванні для перерахунку пенсії ОСОБА_1 інших виплат, які складаються із сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, сум індексації доходів.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринка та Жмеринському районі Вінницької області провести з 07.02.2015 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням при її обчисленні інших виплат, які складаються із матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, сум індексації доходів, з яких сплачувались страхові внески, із урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу», яка діяла на час призначення пенсії (у редакції від 04.07.2013 р., тобто, чинній на час виникнення спірних відносин 20.09.2013 р.) рахуючи базовим місяцем вересень 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог.

З урахуванням задоволення позову, судові витрати, що понесені позивачем (а.с.1) підлягають присудженню з Державного бюджету України відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст.ст. 33, 37 ЗУ Про державну службу, ст.ст. 1, 2 ЗУ Про оплату праці, ст. 66 ЗУ Про пенсійне забезпечення, ст. 41 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст.ст. 3 ч.2, 4, 5, 7, 9, 11 ч.2, 18 ч.1 п.4, 69, 71, 99, 100, 159, 160 163, 167, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринці та Жмеринському районі Вінницької області щодо відмови у врахуванні для перерахунку пенсії ОСОБА_1 інших виплат, які складаються із сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, сум індексації доходів.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринка та Жмеринському районі Вінницької області провести з 07.02.2015 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням при її обчисленні інших виплат, які складаються із матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціально-побутові потреби, сум індексації доходів, з яких сплачувались страхові внески, із урахуванням фактично отриманих сум відповідно до Закону України «Про державну службу», яка діяла на час призначення пенсії (у редакції від 04.07.2013 р., тобто, чинній на час виникнення спірних відносин 20.09.2013 р.) рахуючи базовим місяцем вересень 2013 року.

Судові витрати у вигляді судового збору в сумі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп. присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1.

На постанову суду сторонами протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Повний текст постанови виготовлено 21.09.2015 року.

Суддя /підпис/

Копія вірна.

Суддя

Секретар