Справа № 815/4516/15
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

16 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 815/4516/15

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просила визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо не поновлення трудових прав позивача, зобов'язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у найкоротші терміни вчинити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі (із записом до трудової книжки), стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області моральну та матеріальну шкоду.

В обгрунтування позову зазначено, що підставою для звернення позивача - ОСОБА_2 до суду послугувало те, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не передано, а Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не прийнято відкрите 18.03.2015 р. виконавче провадження №46921066, та жодних виконавчих дій на захист трудових прав ОСОБА_2 відповідачами не вчинено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_2. Роз'яснено позивачеві, що даний спір підлягає розгляду в Приморському районному суді м.Одеси.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з направлення справи дл продовження розгляду.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю. Враховуючи, що зазначених клопотань не надходило, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 звернулася в суд із вимогами, які не підлягають розгляду в окружному адміністративному суду.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та, надаючи правову оцінку його висновкам та встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи документами, що 18.03.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Середою В.Ю. за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 винесено Постанову ВП №46921066 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-332/06, виданого 17.03.2015 р. Приморським районним судом м. Одеси щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді завідуючої Одеської обласної психо-медико-педадогічної консультації Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації.

Також судом першої інстанції з'ясовано, що 26.03.2015 р. Міністерством юстиції України на ім'я ОСОБА_2 було надіслано Лист №2999-0-4-15/6, за підписом заступника Міністра - керівника апарату Іванченко О., яким адресата у тому числі повідомлено, що наразі вживаються заходи щодо передачі виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-332/06, виданого 17.03.2015 р. Приморським районним судом м. Одеси щодо поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді завідуючої Одеської обласної психо-медико-педадогічної консультації Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, у якого на виконанні перебуває виконавче провадження №33914578 з примусового виконання рішення №32562/07, виданого 26 липня 2012 року Європейським судом з прав людини у справі «Харук та 115 інших заяв проти України», де ОСОБА_2 є одним із заявників.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується наявними у матеріалах справи документами, що спірні правовідносини між позивачем - ОСОБА_2 та відповідачами - Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області стосуються, зокрема, виконавчого провадження №46921066, відкритого Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Середою В.Ю. від 18.03.2015 р. щодо виконання виконавчого листа №2-332/06, виданого 17.03.2015 р. Приморським районним судом м. Одеси про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді завідуючої Одеської обласної психо-медико-педадогічної консультації Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації, що відповідно свідчить про те, що даний спір має розглядатися саме Приморським районним судом м. Одеси.

Так, Рішенням Конституційного Суду України №19-рп/2011 від 14 грудня 2011року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо заяв про злочини), зазначено, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Частиною 1 статті 181 означеного Кодексу передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч .4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999року №606-XIV, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У розумінні положень ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому, до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» №3 від 13 грудня 2010 року, роз'яснено, що при визначенні юрисдикції суди повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, суд першої інстанції вірно виходив з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

В даному випадку, виконавче провадження, в ході якого оскаржуються дії державної виконавчої служби, відкрито по виконанню рішення суду по цивільній справі, а позивачем у даній справі виступає стягувач вказаного виконавчого провадження.

Таким чином, вбачається статус позивача, як сторони у виконавчому провадженні та оскарження дій та рішень органу державної виконавчої служби щодо виконання рішення суду, який видав виконавчий документ в порядку норм цивільно-процесуального законодавства.

За приписами ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до зазначених вище положень законодавства та обставин, викладених у позовній заяві, розгляд справи за вказаними позовними вимогами не входить до компетенції адміністративних судів, а має розглядатись в порядку цивільно-процесуального законодавства місцевим загальним судом, який ухвалив рішення, щодо якого було розпочате виконавче провадження.

Взявши до уваги вищенаведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що дана справа не належить до розгляду в порядку адміністративного судочинства. Тому такий спір, відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 109 КАС України, належить до розгляду судом, який видав виконавчий документ, а саме Приморським районним судом м. Одеси в порядку цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 109 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд першої інстанції роз'яснив позивачеві до якого суду треба йому звернутися, тобто до Приморському районному суді м. Одеси, однак не вказав в порядку якого судочинства слід розглядати даний спір.

Оскільки судом першої інстанції правильно по суті вирішено питання, але з помилковим застосуванням норм процесуального права, постановлене по справі судове рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 184, 195, 197, 198, 201, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Пункт 2 резолютивної частини ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2015 року змінити, виклавши його в наступній редакції:

«Роз'яснити позивачеві, що даний спір підлягає розгляду в Приморському районному суді м.Одеси в порядку цивільного судочинства».

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.О.Скрипченко

Суддя О.С.Золотніков

Суддя Ю.В.Осіпов