Справа № 2-а-378/10
Суддя: Кузьмін О.В.
Дата ухвалення: 2010-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(справа розглянута в письмовому провадженні)

28 січня 2010 року м.Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Кузьмін О.В. розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про поновлення пропущеного строку та визнання неправомірною бездіяльності УПФУ у Волноваському районі Донецької області та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» за 2006-2008рр.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона народилась 25.05.1932 року та має правовий статус дитини війни. Відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 1.10.2006р. дітям війни пенсії підвищуються щомісячно на 30% мінімальної пенсії за віком. Але їй така надбавка не виплачувалась. Тому просила поновити пропущений строк для звернення до адміністративного суду, зобов*язати відповідача призначити соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з наступним підвищенням та стягнути з відповідача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни, за 2006-2008рр.

Позивач у судове засідання не з*явилась, просила розглянути справу у її відсутності в зв*язку з похилим віком.

Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надіслав письмові заперечення, в яких просив суд розглянути справу у відсутність представника управління та відмовити в задоволенні вимог позивача. У запереченнях проти позову відповідач наполягає на застосуванні строку звернення до адміністративного суду, оскільки пенсія нараховувалась та виплачувалась щомісячно та позивачу був відомий її розмір, який визначено у відповідності з Постановою КМУ №530 від 28.05.2008р. "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян.

На підставі ч. З ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Таким чином, суд вважає можливим розглянути вказаний адміністративний позов на підставі тих доказів, які наявні в матеріалах справи і яких достатньо для розгляду адміністративної справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини, які підтверджуються такими доказами.

ОСОБА_1 народилась 25.05.1932 року та має правовий статус дитини війни, що підтверджується копією посвідчення.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсій, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Водночас ст. 7 цього Закону передбачено, що фінансове забезпечення соціальних гарантій, передбачених зазначеним законом, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України.

Відповідно до статті 110 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 статті 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 1 січня 2006 року, а статтею 6 протягом 2006 року поетапно, за результатами виконання бюджету в першому півріччі. / порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Зазначені статті не були визнані неконституційними у встановленому законом порядку, отже, відсутні підстави до їх не застосування. Крім того, в 2006 році урядом не впроваджувався порядок надання пільг, передбачених статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Тому позовні вимоги, які стосуються відновлення права на перерахунок пенсії за 2006р., суд вважає такими, що не

підлягають задоволенню.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була зупинена.

Поряд з цим, Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/200' визнані такими, що не відповідають Конституції України, серед інших, положення статті 71 Закон; України «Про Державний бюджет на 2007 рік», якими була зупинена дія статті 6 Закону Україні «Про соціальний захист дітей війни».

Таким чином, суд вважає, що з 9 липня 2007року, тобто з моменту прийняття зазначеного рішення Конституційного Суду України, відповідно до статті 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач мав підвищити позивачу розмір пенсії, як дитині війни.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Позивач разом із заявлениям клопотання про поновлення строку звернення до суду не навів поважних причин його протеку, зазначивши лише, що причиною пропущення вказаного строку є необізнаність у правових питаннях, а про порушення своїх прав позивач дізнався у серпні 2007 року із засобів масової інформації. Суд вважає, що незнання діючого законодавства не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, так як, відповідно до ст. 57 Конституції України, всі законодавчі акти, які стосуються прав та обовязків громадян обовязково підлягають оприлюдненню.

У звязку з тим. що позивач звернувся до суду тільки 06.01.10р., тобто пропущено строк звернення до суду з вимогами про виплату підвищення до пенсії як дитині війни за 2007-2008 рр, а відповідач наполягає на застосуванні вказаного строку, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в вимогах про підвищення пенсії як дитині війни за період з 09.06.2007 року до 31.12.2008 року.

Відмовляючи в задоволенні позову з підстав пропуску річного строку звернення до суду, суд зауважує, що в даному випадку не підлягають застосуванню вимоги статті 46 Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких суми пенсії, не отримані своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» визначено основи соціального захисту дітей війни та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 6 цього Закону передбачено виплату державної соціальної підтримки дітей війни, яка додатково виплачується до пенсії. Вказана соціальна підтримка не може розцінюватись як пенсія або її складова частина. Тобто, йдеться про різні види правовідносин в системі соціального забезпечення та державної солльн;ї підтримки.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесения змін до деяких законодавчій актів України» від 28.12.2007 р. внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання; державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України М 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. щодо внесення змін до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не відповідають Конституції України.

Таким чином, вимоги позивача щодо зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області здійснити перерахунок підвищення до пенсії «дитині війни» у 2008 році підлягають задоволенню лише з 22 травня 2008 року, однак позов надано до суду лише 06.01.2010 року, підстав для поновлення строку не має, тому суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову,, в зв'язку з пропущеним строком звернення до суду.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких було позивачеві відмовлено.

Позивач під час подачі позовної заяви сплатив судовий збір у сумі 3,40 грн., тому витрати по сплаті судового збору у сумі 3,40 грн. підлягають стягненню з коштів Державного бюджету на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 18, 87, 94, 158-163 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Волноваському районі Донецької області про визнання неправомірною бездіяльності УПФУ у Волноваському районі Донецької області та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» за 2006р. відмовити за необгрунтованністю позовних вимог.

В поновленні строків звернення ОСОБА_1 з заявою до суду про визнання неправомірною бездіяльності УПФУ у Волноваському районі Донецької області та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» з 09.06.2007 року до 31.12.2008 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний адміністративний суд через Волноваський районний суд протягом 20 днів з дня подання заяви про оскарження до суду, яка може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя: