Справа № 806/2141/15
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа В.А.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"16" вересня 2015 р. Справа № 806/2141/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Забігайло Л.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держземагенства у Житомирській області про визнання відмови протиправною ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Головного управління Держземагенства в Житомирській області про визнання протиправною відмову, викладену в листі від 26.12.2014 № 19-6-021-8622/2-14, в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 340 га із земель запасу та резерву на території Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.07.2015 позов задоволено.

Визнано протиправним лист Головного управління Держземагенства у Житомирській області від 26.12.2014 № 19-6-021-8622/2-14 як результат розгляду клопотання від 25.03.2014 ОСОБА_3 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 340,00га для ведення фермерського господарства із земель запасу (резерву) Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначив про невідповідність клопотання ОСОБА_3 вимогам ст.123 ЗК України та ст.7 Закону України "Про фермерське господарство", а саме в клопотанні відсутнє обґрунтування великого розміру необхідної земельної ділянки, не зазначено перспективи фермерського господарства та не наведено доказів наявності сільськогосподарської техніки та інших засобів обробітку землі такої великої площі. Крім того не надано всіх документів. Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини та ухвалив незаконне рішення.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2014 (справа №806/1786/14) було визнано протиправними дії Головного управління Держземагентва у Житомирській області щодо вимагання у ОСОБА_3 документів, які не передбачені ст. 123 Земельного кодексу України за його клопотанням від 25.03.2014, а також було зобов'язано Головне управління Держземагенства у Житомирській області розглянути клопотання ОСОБА_3 від 25.03.2014 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2014 у адміністративній справі № 806/1786/14 Головним управлінням Держземагенства у Житомирській області було розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 25.04.2015 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 340 га із земель запасу та резерву та території Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області для ведення фермерського господарства. За результатами розгляду звернення Відповідач, Головне управління Держземагенства в Житомирській області, листом від 26.12.2014 № 19-6-0.21-8622/2-14 з посиланням на вимоги ст.123 Земельного кодексу України та ст.7 Закону України "Про фермерське господарство" повідомив про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Зазначене рішення мотивоване: відсутністю обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням можливості обробітку; не обґрунтовано необхідність отримання великої площі земельної ділянки; не зазначено про перспективи діяльності фермерського господарства; не наведено доказів наявності сільськогосподарської техніки та інших засобів обробітку землі великих площ.

Вважаючи таку відмову безпідставною, позивач звернувся з позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, дійшов висновку, що дії відповідача не відповідають вимогам чинного Земельного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку розгляду клопотань про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюються правовими нормами Земельного кодексу України.

За приписами ч.2 ст.123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

В розумінні положень ч.4 ст.122 Земельного кодексу України розгляд такого клопотання віднесено до повноважень Головного управління Держземагенства в Житомирській області, Відповідача по даній справі.

Алгоритм дій Головного управління Держземагенства в Житомирській області по розгляду клопотань про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чітко визначений правовими нормами частин другої і третьої статті 123 Земельного кодексу України.

За приписами ч.2 ст.123 Земельного кодексу України не передбачено долучення до відповідного клопотання документів, що підтверджують обґрунтування необхідності отримання великої кількості земельної ділянки та зазначення перспектив діяльності фермерського господарства.

При цьому вказані правові норми містять пряму заборону органам виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, в тому числі Відповідачу, до повноважень яких віднесено право передачі земельних ділянок у власність або у користування, вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як зазначено в ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, Відповідач зобов'язаний був в місячний строк розглянути клопотання Позивача і дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, що відносяться до іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція зазначена в Ухвалі Вищого Адміністративного Суду України від 16.04.2013 (справа N К/9991/46493/12), в які прямо зазначено, що відмова в наданні дозволу допускається виключно з підстав, визначених у частині третій статті 123 ЗК України.

Як зазначено в преамбулі Закону України "Про фермерське господарство", правові норми цього Закону визначають правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України. Тобто, правові норми цього Закону не регулюють і не можуть регулювати земельні відносини.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Встановлено, що вказана правова норма не приведена у відповідність до вимог Земельного кодексу щодо повноважень органів Держземагенства України по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення.

Крім того, відмовляючи ОСОБА_3 у погодженні проекту землеустрою, відповідач довільно витлумачив приписи ст.7 ЗУ "Про фермерське господарство", не врахував приписів ч.3 ст.123 Земельного кодексу України та прийняв рішення з надуманих мотивів.

Поза увагою залишилось те, що Закон України «Про фермерське господарство» не містить застережень щодо максимального чи мінімального розміру земельної ділянки, яка може бути надана громадянину для ведення фермерського господарства, щодо обмежень кількості таких ділянок та не містить вимоги надання доказів наявності сільськогосподарської техніки.

Дана правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від "19" травня 2015 р. у справі К/800/130/15.

Встановлено, що в листі відповідача від 26.12.2014 № 19-6-021-8622/2-14 відсутні посилання про невідповідність місця розташування земельної ділянки, зазначеної позивачем в своєму клопотанні: вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів; вимогам генеральних планів населених пунктів, що відносяться до Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області; вимогам іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель цих же адміністративно-територіальних одиниць; вимогам проектів землеустрою щодо впорядкування території цих же населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку

Колегія суддів за таких обставин погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова відповідача зазначена в листі від 26.12.2014 № 19-6-021-8622/2-14 щодо надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 340,00га для ведення фермерського господарства із земель запасу (резерву) Соловіївської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, винесена не на підставі чинного земельного законодавства, а тому є протиправним.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держземагенства у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "16" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Головне управління Держземагенства у Житомирській області вул. Довженка,45,м.Житомир,10002

- ,