Справа № 826/5736/15
Суддя: Кобаль М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/5736/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю., Суддя-доповідач: Кобаль М.І.
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кобаля М.І.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі: Хмарській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Астер Компані» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Астер Компані» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Астер Компані» (далі - Позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - Відповідач) у якому просило:

1) визнати протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неприйняття податкової звітності ТОВ «Астер Компані» податкової декларації з ПДВ та додатків до неї за січень 2015 року;

2) зобов'язати ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві відобразити показники податкової звітності ТОВ «Астер Компані» податкової декларації з ПДВ та додатків до неї за січень 2015 року в картці особового рахунку;

3) зобов'язати ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві внести показники податкової звітності ТОВ «Астер Компані» та зобов'язати відобразити в електронній базі даних «Деталізована інформація по платнику податку на додану вартість щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», автоматизованих інформаційних систем АІС «Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі на рівні ДПІ України», АІС «Податковий Блок» та інших податкових базах суми податкового кредиту та податкових зобов'язань з ПДВ за вказані періоди;

4) заборонити використання та передачу податковими органами в ході проведення перевірок контрагентів ТОВ «Астер Компані» даних, встановлених в ході співставлення показників податкових зобов'язань та податкового кредиту даного суб'єкта господарювання, щодо не відображення показників податкової звітності з ПДВ за грудень 2014 року та січень 2015 року в податкових базах.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2015 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, що прибули у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Астер Компані» зареєстровано як юридична особа за місцезнаходженням: 01054, місто Київ, вул. Володимирська, будинок 12.

Позивач є платником податків, перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

20.02.2015 року за допомогою кур'єрської служби, позивачем до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві подано податкову декларацію з ПДВ, додатків до неї № 1 - розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ (Д 1) та № 5 - розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5) за грудень 2014 року та податкову декларацію з ПДВ, додатків до неї № 1 - розрахунку коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ (Д 1), № 5 - розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д 5) та № 6 - довідки (Д 6), що подається платниками, що заповнюють рядки 3, та/або 4, та/або 5 декларації, та підприємствами (організаціями) інвалідів, за січень 2015 року.

Вищезазначені податкові декларації позивача не прийнято контролюючим органом, у зв'язку із недостовірним зазначенням обов'язкового реквізиту: «місцезнаходження платника податків», про що зазначено у листах Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 23 лютого 2015 року № 5246, від 27 січня 2015 року № 2250/10/26-59-15-01-66 від 27 січня 2015 року.

Вказані листи, було направлено відповідачем на адресу позивача, проте вони повернулись до контролюючого органу, оскільки ТОВ «Астер Компані» відсутнє за місцезнаходженням.

Згідно листа ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 27.01.2015 року № 2270/10/26-59-10-02-42, контролюючим органом розірвано договір про визнання електронної звітності.

Не погоджуючись із зазначеними діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 26.05.2015 року, згідно якого в графі «відомості про юридичну особу» міститься запис «відсутність юридичної особи за місцезнаходженням».

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами податкового права, зокрема, Податковим кодекс України (далі по тексту - ПК України), який набрав чинності 01.01.2011 року.

Відповідно до п. 201.14 ст. 201 ПК України, платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктами оподаткування та звільнені від оподаткування згідно з цим розділом.

Пунктом 201.15 ст. 201 ПК України передбачено, що зведені результати такого обліку відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Приписами п. 46.1 ст. 46 ПК України передбачено, що податкова декларація, розрахунок (далі по тексту - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Нормами п. 48.1 і 48.3 ст. 48 ПК України встановлено, що податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.3 статті 48 ПК України встановлено, що податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

- тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

- звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

- звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

- повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

- код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

- місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

- найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність;

- дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

- ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

- підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Пунктом 48.4 статті 48 ПК України встановлено, що у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов'язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Таким чином, пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України встановлено вичерпний перелік обов'язкових реквізитів для податкової декларації. За наявності обов'язкових реквізитів на контролюючий орган покладено обов'язок щодо прийняття та реєстрації такої податкової звітності.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Правовими положеннями п. 49.10 ст. 49 ПК України визначено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Між тим, п. 49.11. ст. 49 ПК України передбачено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 26.05.2015 року, згідно якого в графі «відомості про юридичну особу» міститься запис «відсутність юридичної особи за місцезнаходженням».

В листах ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 23.02.2015 року № 5246, від 27.01.2015 року № 2250/10/26-59-15-01-66 від 27.01.2015 року, які були досліджені судом апеляційної інстанції в повному обсязі, зазначено причини відмови прийняття податкових декларацій позивача у зв'язку із недостовірним зазначенням обов'язкового реквізиту: «місцезнаходження платника податків».

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що існування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису «відсутність юридичної особи за місцезнаходженням» є підставою для відмови у прийнятті податкової декларації платника податків відповідно до норм чинного законодавства. Позивачем в свою чергу не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували зазначене.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та є похідними, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову окружного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Астер Компані» - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя М.І. Кобаль

судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя Кобаль М.І.

Судді: Епель О.В.

Карпушова О.В.