Справа № 824/1946/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1946/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Бучачого В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №3078-17 від 25 червня 2015 року.

В обґрунтування позову вказано, що оскаржуваним рішенням визнано позивачу суму податкового зобов'язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. На думку позивача, податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №3078-17 від 25 червня 2015 року є протиправним, оскільки транспортний засіб LEXUS RX, 350 кузов, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, який з 2013 року належить ОСОБА_3, не є об'єктом оподаткування згідно статті 267 Податкового кодексу України. Позивач зазначає, що придбавши автомобіль у 2013 році, ним було сплачено усі необхідні податки і збори, а також посилається на положення статті 58 Конституції України.

Від відповідача до суду надішли заперечення проти позову у письмовій формі, в яких він просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. При цьому вказує про безпідставність тверджень позивача щодо протиправності податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №3078-17 від 25 червня 2015 року та зазначає про правомірність оскаржуваного рішення.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Наголосив, що транспортний засіб LEXUS RX, який з 2013 року належить ОСОБА_3, не є об'єктом оподаткування згідно вимог статті 267 Податкового кодексу України, оскільки автомобіль 2007 року виписку використовувався понад 5 років.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених у письмових запереченнях. При цьому вказав, що належний позивачу автомобіль LEXUS RX є об'єктом оподаткування відповідно до вимог статті 267 Податкового кодексу України, адже з моменту реєстрації його в Україні використовується до 5 років.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 для обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_3 з 16 січня 2013 року є власником транспортного засобу LEXUS RX, 350 кузов, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1, об'єм двигуна 3456 куб.см (а.с.9).

25 червня 2015 року Хотинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №3078-17, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем - транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн (а.с.7).

15 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Хотинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області із заявою про відкликання податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №3078-17 від 25 червня 2015 року (а.с.29).

Листом від 28 липня 2015 року №676/10/24-11-17-013 Хотинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернівецькій області повідомила заявника про його право оскаржити податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №3078-17 від 25 червня 2015 року в судовому порядку (а.с.30).

За таких обставин, не погоджуючись з указаним рішенням суб'єкта владних повноважень, ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Як вбачається з обставин справи, оскаржуваним рішенням контролюючого органу зобов'язано позивача сплатити транспортний податок. Проте останній вказував, що належний йому легковий автомобіль не є об'єктом оподаткування транспортним податком.

Так, 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України №71-VIII від 28 грудня 2014 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції статті 267 Податкового кодексу України було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до підпункту 267.1.1. пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суб'єктами транспортного податку є: 1) фізичні особи, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі; 2) юридичні особи, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі; 3) фізичні та юридичні особи - нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі. Об'єктом же оподаткування є легкові автомобілі, які як використовувалися до 5 років, так і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Згідно підпункту 14.1.251 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України транспортні засоби, що використовувалися, - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

При цьому підпунктом 14.1.124. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що новий транспортний засіб - транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що позивач - фізична особа з січня 2013 року є власником легкового автомобіля - LEXUS RX, об'єм циліндрів двигуна якого 3456 куб.см., тобто понад 3000 куб. см.

Водночас указаний автомобіль 2007 року випуску та був зареєстрований за кордоном 28 січня 2008 року; ввезений на територію України та вперше зареєстрований в Україні 09 серпня 2012 року; станом на час ввезення на територію України пробіг автомобіля складав 78548 миль; строк експлуатації - 5,605 р.

Зазначене підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 для обслуговування м. Чернівці при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області; інформацією стосовно дати першої реєстрації на території України легкових ТЗ, наданою Центром 7304 надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Герцаївського, Новоселицького та Хотинського районів в Чернівецькій області в листі від 08 серпня 2015 року; посвідченням про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 від 08 серпня 2012 року Миколаївської митниці; заявою №151682185 (2205707) від 09 серпня 2012 року про реєстрацію ТЗ ввезеного з-за кордону; свідоцтвом НОМЕР_4 від 28 січня 2008 року; висновком експертного автотоварознавчого дослідження спеціаліста №140-1414 від 07 серпня 2012 року; звітом №615 про оцінку транспортного засобу від 09 серпня 2012 року, складеним Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром УМВС України в Миколаївській області (а.с. 9, 32, 57, 58, 68, 70, 72 -74).

Таким чином, судом встановлено, що належний позивачу легковий автомобіль з об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. як станом на дату прийняття відповідачем оскаржуваного рішення (25 червня 2015 року), так станом і на дату, з якої законодавцем покладено обов'язок із сплати транспортного податку (01 січня 2015 року), використовувався понад 5 років.

Відтак, указаний вище легковий автомобіль не є об'єктом оподаткування в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України, а тому позивач в такому випадку не повинен сплачувати транспортний податок.

Згідно частини першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду даної справи відповідач - суб'єкт владних повноважень не довів правомірність оскаржуваного позивачем рішення.

Твердження відповідача, надані в обґрунтування правомірності оскаржуваного рішення, про те, що при визначенні об'єкта оподаткування транспортним податком час використання легкового автомобіля необхідно рахувати з дати його реєстрації в Україні, на переконання суду, є помилковими, оскільки такі не ґрунтуються на законі та спростовуються наведеними вище положеннями підпункту 14.1.251 пункту 14.1. статті 14, підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого Хотинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 25 червня 2015 року №3078-17 та про наявність підстав для його скасування.

Отже, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Зважаючи на те, що в даному випадку судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, то позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 182,70 грн, сплачений за подання цього позову згідно квитанції №18 від 10 серпня 2015 року.

Керуючись статтями 2, 8, 69, 70, 71, 86, 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Хотинською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Чернівецькій області податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 25 червня 2015 року №3078-17.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 сплачений ним згідно квитанції №18 від 10 серпня 2015 року судовий збір у розмірі 182 (сто вісімдесят дві) грн 70 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 21 вересня 2015 року.