Справа № 163/2235/15-а
Суддя: Гайдук А. Л.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2235/15-а
Провадження №2-а/163/54/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

при секретарі Горпинко К.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №1095/20500/2015 від 26.08.2015 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС від 26.08.2015 року №1095/20500/2015, якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень, а провадження у справі закрити. Винним себе у вчиненні вказаного правопорушення не визнає, оскільки невиконання зобовязання про транзит транспортного засобу було зумовлене обєктивними обставинами, а саме, поломкою двигуна автомобіля та перебуванням його на автосервісі, у звязку з ремонтними роботами, що від його волі не залежало, та він, зі своєї сторони, діяв добросовісно, оскільки, про зазначені обставини неодноразово письмово попереджав відповідача та умислу на порушення митних правил не мав. З наведених підстав вважає вказану постанову відповідача незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Непогоджуючись із заявленим ОСОБА_1 адміністративним позовом, представник відповідача подав письмові заперечення від 10.09.2015 року за №03-70-10/15-896, у яких вказав, що Волинська митниця ДФС позов не визнає та вважає його безпідставним, оскільки винуватість позивача у перевищенні терміну вивезення автомобіля марки «RENAULT ESPACE», р.н.з. LСН22487, кузов №VF8JE0D, передбаченого ст.95 МК України, повністю стверджена протоколом про порушення митних правил, витягом з бази даних ПІК «Інспектор-2006», ЄАІС ДФС, поясненням ОСОБА_1 та іншими документами. При цьому, позивач жодним доказом не підтвердив наявності у нього фактів непереборної сили або аварії, які б відповідали положенням розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, а ремонт транспортного засобу не міг завадити йому вивезти згаданий автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, на іншому транспортному засобі, шляхом буксирування та ін.), оскільки жодною нормою законодавства не встановлено вимог щодо вивезення транспортних засобів за межі митної території України лише власним ходом. Крім цього, ПП ОСОБА_3, який видав довідку про перебування транспортного засобу на ремонті, не є підприємством, установою, організацією, які уповноважені на видачу документів, що підтверджують факт обставин непереборної сили або аварії. Вважає, що заяви ОСОБА_1 про продовження терміну транзиту автомобіля не є належними доказами, оскільки вони подані останнім уже після закінчення такого строку, при цьому, у чинному законодавстві України на сьогоднішній день не передбачено такого поняття, як «продовження терміну транзиту (вивезення)». За викладених підстав вважає, що посадова особа Волинської митниці ДФС при винесенні оскаржуваної постанови діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому просив в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, та додатково пояснив, що 27.02.2015 року він ввіз на територію України вказаний транспортний засіб, а 02.03.2015 року, коли він їхав з м.Любомль в с.Гуща, він уже вийшов з ладу. Спочатку вважав, що поломка автомобіля є несуттєвою, тому надіявся на нетривалий його ремонт. Доставивши автомобіль на лафеті на станцію технічного обслуговування ПП ОСОБА_3, зясувалось, що вийшов з ладу двигун. 02.03.2015 року він також повідомив Волинську митницю ДФС, подавши заяву про неможливість транзиту ввезеного ним транспортного засобу по причині його несправності. Оскільки для ремонту автомобіля необхідні запасні частини, які він уже з березня 2015 року не може віднайти, так, як нові коштують дуже дорого, тому він щомісяця на митницю подавав заяви про продовження йому терміну транзиту. На даний час автомобіль не відремонтований та перебуває на станції технічного обслуговування, при цьому, акт приймання-передачі автомобіля на станцію не складався та будь-які кошти за ремонт автомобіля, в тому числі за його перебування на станції, він не сплачував. Вказав, що з термінами, передбаченими ст.95 МК України, щодо строків вивезення транспортних засобів він належним чином ознайомлений та при поданні 02.03.2015 року заяви, посадовою особою митниці його було попереджено про необхідність вивезення даного транспортного засобу за межі України у визначений законодавством строк. Вивезти автомобіль на лафеті у нього не було можливості через брак коштів. Крім цього, зазначив, що раніше неодноразово представляв на митницю довідки зі станцій технічного обслуговування про ремонт ввезеного автомобіля, які брались митницею до уваги, і на їх підставі автомобіль вивозився за кордон, при цьому не вважалось, що це є порушенням встановлених строків транзиту. Оскільки умислу на вчинення порушення митних правил він не мав, просив врахувати зазначені ним обставини та оскаржувану постанову відповідача скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, повністю підтримав надані суду письмові заперечення та просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про безпідставність заявленого адміністративного позову з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 27 лютого 2015 року о 23 год. 14 хв. через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор» позивачем був ввезений автомобіль марки «RENAULT ESPACE», р.н.з. LСН22487, кузов №VF8JE0D, для особистого користування в режимі транзиту, тобто відповідно до ч.1 ст.381 МК України (а.с.25-26).

Митне оформлення транспортних засобів, положення митних режимів, порядок переміщення транспортних засобів через митний кордон України та інші питання, пов'язані з митним оформленням товарів, регулюються Митним кодексом України.

Частиною 1 та 2 статті 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). До зазначених строків не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст.381 МК України.

Положеннями даної норми визначено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі порушення зобов'язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Статтею 470 МК України передбачена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частина 3 даної статті передбачає, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як було вказано вище, громадянин України ОСОБА_1 27.02.2015 року ввіз на митну територію України через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС в митному режимі «транзит» автомобіль марки «RENAULT ESPACE», р.н.з. LСН22487 (PL), тобто який зареєстрований у встановленому порядку на території ОСОБА_4.

Отже, з огляду на встановлені у ст.95 МК України терміни транзиту, вказаний термін для вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 09.03.2015 року.

Станом на 20.08.2015 року, тобто на день складання протоколу про порушення митних правил №1095/20500/2015, ОСОБА_1 не здійснив вивезення з території України даного транспортного засобу, тобто взяті на себе зобовязання у строк, встановлений ст.95 МК України, не виконав (а.с.23-24).

Термін перебування автомобіля марки «RENAULT ESPACE», р.н.з. LСН22487 (PL), на території України станом на 20.08.2015 року склав 174 доби, що фактично не оспорюється самим позивачем.

По даному факту 26 серпня 2015 року відповідачем розглянуто матеріали справи за складеним відносно позивача протоколом про порушення митних правил №1095/20500/2015 та винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (а.с.39-40).

Щодо тверджень позивача про причини недотримання строку транзитного перевезення автомобіля, у звязку з його ремонтом, то оскаржувана постанова в цій частині містить належне обґрунтування та їх оцінку, з якими суд в повній мірі погоджується.

Так, відповідно до ст.ст.95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У статті 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною 1 статті 460 МК України визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 МК України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі - Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 (далі - Порядок).

У розділі VIII даного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 02.03.2015 року, 28.03.2015 року, 28.04.2015 року, 28.05.2015 року, 27.06.2015 року, 28.07.2015 року звертався на Волинську митницю ДФС з заявами про неможливість вивезення транспортного засобу марки «RENAULT ESPACE», р.н.з. LСН22487 (PL), у звязку з його поломкою, та у кожному випадку просив продовжити йому термін транзиту на один місяць (а.с.29-35).

Згідно довідки приватного підприємця ОСОБА_3 від 22.08.2015 року, вказаний транспортний засіб, починаючи з 02.03.2015 року по дату видачі даної довідки, знаходився на станції технічного обслуговування (смт.Шацьк, вул.50 років Перемоги, 5), у звязку демонтажем його двигуна (а.с.36).

При цьому, станом на 22.08.2015 року ремонтні роботи автомобіля не проведено та причини такої тривалості у вказаній довідці не зазначені, як і не вказано причин виникнення несправності транспортного засобу.

Як встановлено з пояснень позивача, автомобіль сам по собі вийшов з ладу під час його руху з м.Любомль в с.Гуща, що в розрізі положень ст.ст.95, 192, 460 МК України, виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили, визначення яких, наведено у вищевказаному Порядку від 31.05.2012 року № 657.

Таким чином, перебування автомобіля в ремонті на станції технічного обслуговування, можливо й підтверджують певні факти, однак у спірних правовідносинах судом до уваги не приймаються, оскільки доказів того, що ремонт автомобіля мав місце саме внаслідок аварії, в тому числі дорожньо-транспортної пригоди, чи дії обставин непереборної сили в контексті понять, наведених у Порядку, стороною позивача не надано.

Крім цього, приватний підприємець ОСОБА_3, у відповідності до вищенаведеного Порядку, не є уповноваженою особою на видачу документів, що підтверджують факт таких обставин.

Отже, доказів, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, позивачем не надано, а тому терміни перебування автомобіля на ремонті, в контексті ст.192 МК України, не підлягають виключенню зі встановленого ч. 1 ст. 95 МК України строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки його не переривають.

Та обставина, що позивач щомісяця, починаючи з 02.03.2015 року, інформував відповідача про технічну несправність транспортного засобу та неможливість його вивезення за межі митної території України у строк, встановлений ст.95 МК України, та одночасно просив продовжити йому термін транзиту, також не може слугувати доказом правомірності його дій, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, а також з пояснень позивача в судовому засіданні, при першому його ж зверненні з такою заявою, 02.03.2015 року він був попереджений посадовою особою відповідача про необхідність завершення митного режиму «транзит» та одночасно ознайомлений зі змістом ст.470 МК України. При цьому, як особисто зазначив позивач, зі строками транзиту транспортних засобів, які визначені у ст.95 МК України, він достовірно ознайомлений.

Отже, автомобіль марки «RENAULT ESPACE», р.н.з. LСН22487 (PL),мав би бути вивезений позивачем за межі митної території України через будь-який митний пост Волинської митниці ДФС у строк до 04 березня 2015 року включно, а через зону діяльності іншого митного органу до 09 березня 2015 року включно, однак даного обовязку він не виконав, незважаючи на належну обізнаність про необхідність його виконання.

Поміж цього, як зазначає представник відповідача та з цим погоджується й суд, ремонт транспортного засобу не міг завадити позивачу вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад, на лафеті, шляхом буксирування та ін.), оскільки жодною нормою митного законодавства України не передбачено способу виконання такого зобовязання, зокрема, необхідності вивезення транспортного засобу за межі митної території України виключно власним ходом. Законодавець лише визначає обовязок доставити транспортний засіб у митний орган призначення до закінчення строків, передбачених ст.95 МК України.

Неможливість вивезення автомобіля на лафеті за браком коштів, про що вказує позивач, не може бути підставою для звільнення від відповідальності особи, яка взяла на себе загальновстановлений чинним законодавством обовязок.

За викладених обставин, судом не встановлено підстав для застосування відносно позивача положень ч.1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність у випадках наявності наслідків аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб.

Згідно частини 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем надані докази правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля марки «RENAULT ESPACE», р.н.з. LСН22487 (PL), більше ніж на десять діб, тобто за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Таким чином, по справі встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем правильно зясовано фактичні обставини, діям позивача надано вірну правову кваліфікацію, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, який не містить альтернативи, а наведені позивачем підстави своєї невинуватості у вчиненні зазначеного правопорушення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 71, 86, 159, 160, 163, 167, 171-2, 186 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №1095/20500/2015 від 26.08.2015 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Любомльський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 18.09.2015 року.

Головуюча: суддя А.Л. Гайдук