Справа № 804/7149/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 р. Справа № 804/7149/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "Шплінт.УА" до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, -
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 06 лютого 2015 року Територіальною державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області за результатами позапланової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «Шплінт.УА.» було складено Акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №04-03-48/3. Цією ж датою відповідачем був надісланий припис №04-03-48/3-3.
Підставою для проведення позапланової перевірки є постанова слідчого СВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області від 10 листопада 2014 р. про призначення перевірки.
Позивач вважає дії відповідача щодо організації та проведення позапланової перевірки ТОВ «Метизний завод «Шплінт.УА.» незаконними у звязку з тим, що, по-перше, 03 лютого 2015 року позивач отримав два направлення на перевірку під одним номером, але які містять різні терміни дійсності. Крім того перше направлення містить посилання на наказ від 02.02.2015 року, копія якого не була вручена позивачу.
По-друге, позивач стверджує, що згідно частини 8 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-УІІІ від 28.12.2014 р., який набрав чинності з 01.01.2015 р., перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) здійснюються протягом січня - червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.
Крім того, зазначив позивач, жодних документів для перевірки перевіряючими не було витребувано у позивача. До того ж перевірка проводилась не на території товариства, а в кабінеті слідчого на підставі матеріалів кримінальної справи, до яких було неправомірно допущено перевіряючу.
Частиною першою ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
Частиною другою цієї ж статті встановлено, що на підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.
В порушення вимог ч. 2 ст.7 Закону, направлення було підписано не начальником інспекції або його заступником, а начальником відділу ОСОБА_5
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, адміністративний позов просив задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду письмові заперечення проти позову, а також клопотання про розгляд справи без його участі.
Стосовно направлення на перевірку, представником відповідача зазначено, що інспектор праці, який проводив перевірку, ОСОБА_6 його виправила та завірила правильну копію попереднього направлення своїм підписом, а в подальшому її підпис, як особи, яка проводила перевірку, міститься в акті перевірки №04-03-48/3 від 06.02.2015 року на 28 сторінці та приписі №04-03-48/3-3 від 06.02.2015 року на 37 сторінці. Тобто твердження позивача, про те, що копія направлення була завірена невідомою особою є недоречним.
Також в запереченнях зазначено, що перевірка проводилася у відповідності до вимог Постанови КМУ від 13.08.2014 року №408.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд встановив наступне.
06 лютого 2015 року Територіальною державною інспекцією з питань праці у Дніпропетровській області на підставі вказаної постанови було проведено перевірку позивача. За результатами позапланової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «Шплінт.УА.» було складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №04-03-48/3 від 06.02.2015 року. Цього ж числа відповідачем було винесено припис №04-03-48/3-3.
Згідно припису перевіркою встановлено, що на підприємстві позивача працювали робітники без оформлення трудових відносин.
Згідно журналу є відмітки про систематичні виходи на роботу робітників, що не перебувають у трудових відносинах з підприємством.
Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Як передбачено ст. 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.
Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 48 КЗпП України трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.
Отже, перевіркою встановлено порушення позивачем ст.ст. 24, 48 КЗпП України
Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 р. державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім'я та по батькові) і засвідчується печаткою.
Відповідно до ч. 6. ст. 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості:
дату складення акта;
тип заходу (плановий або позаплановий);
вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо);
предмет державного нагляду (контролю);
найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
Згідно ч. 8. ст. 7 Закону № 877-V припис це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Відповідно до п. 2. Постанови КМУ № 408 від 13.08.2014 р. «Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами» надання дозволу на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців не потребується у разі, коли такі перевірки проводяться за рішенням суду, на вимогу службових осіб у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно ч. 1 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обовязковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.
Таким чином твердження позивача про те, що відповідач не мав права проводити перевірку з посиланням на Постанову КМУ № 408, не є доречним, оскільки вказана Постанова надає таке право у випадку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно п. 3 Наказу Міністерства соціальної політики України № 390 від 02.07.2012 р. Про затвердження Порядку проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності субєкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".
Отже, відповідач, відповідно до вимог чинного законодавства, має право проводити перевірку не тільки за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів.
Стосовно направлення на перевірку, що містило технічну помилку, суд враховує, що інспектор праці, який проводив перевірку - ОСОБА_6, виправила помилку та завірила правильну копію попереднього направлення своїм підписом, а в подальшому її підпис, як особи, яка проводила перевірку, міститься в акті перевірки №04-03-48/3 від 06.02.2015 року на 28 сторінці та приписі №04-03-48/3-3 від 06.02.2015 року на 37 сторінці. Тобто твердження позивача про те, що копія направлення була завірена невідомою особою суд не може прийняти до уваги.
Приймаючи рішення по справі, суд також враховує, що будь-які незначні порушення порядку проведення перевірки з боку суб'єкта владних повноважень, які не вплинули на результати перевірки, не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення законодавства, що встановлені під час перевірки.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи, що відповідачем протягом судового розгляду справи доведено правомірність дій щодо здійснення перевірки позивача та складання акту перевірки, суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови складено 14 вересня 2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 14 вересня 2015 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_1