Справа № 559/1646/15-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Лопухович А.О.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"15" вересня 2015 р. Справа № 559/1646/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "13" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови ,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0647/20505/2015 від 17.06.2015р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500,00 грн. скасувати та провадження у справі закрити.

В процесі розгляду справи в судовому засіданні позивач подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просив скасувати постанову в частині накладення штрафу в розмірі 8500,00 грн. та обмежитись усним зауваженням, зважаючи на його матеріальний стан.

Постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13.07.2015р. адміністративний позов ОСОБА_3 до начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил - задоволено частково.

Постанову виконувача обов»язків начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Андрейківа А.І. в справі про порушення митних правил №0647/20500/2015 від 17 червня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України - змінити, звільнивши ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП- у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду від 13.07.2015р. скасувати з підстав, наведених у скарзі, та прийняти нове рішення про відмову в позові. Відповідач зазначає про те, що громадянин Республіки Болгарія ОСОБА_3 не доставив транспортний засіб до митного органу призначення у термін, визначений ст.95 Митного кодексу України. Позивач не надав доказів про неможливість вивезення транспортного засобу "Ауді А6" р.н.НОМЕР_1, в зв'язку з аварією або обставинами непереборної сили, в зв'язку з чим, відповідачем було винесено постанову №0647/20505/2015 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00грн. На думку скаржника, суд першої інстанції не дослідив належним чином всі обставини справи, не витребував докази, зокрема, документального підтвердження встановлення факту скрутного матеріального становища та довідки про склад сім'ї, утримання дитини.

Вислухавши пояснення Позивача та представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги обгрунтованими з огляду на наступне.

Митне оформлення транспортних засобів, положення митних режимів, порядок переміщення транспортних засобів через митний кордон України та інші питання пов'язані з митним оформленням товарів регулюються Митним кодексом України (далі МК України).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України передбачено ст. 380 Митного кодексу України.

Зокрема ч. 3 даної статті визначено, що тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Тимчасове ввезення громадянами-резидентами на митну територію України інших транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов'язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, та із застосуванням до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Строки, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, можуть бути продовжені органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Згідно із ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Приписами ч.ч1,2 ст.92 МК України визначено, що митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Для поміщення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення у митний режим транзиту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна:

1) подати органу доходів і зборів митну декларацію (документ, який відповідно до статті 94 цього Кодексу використовується замість митної декларації), товарно-транспортний документ на перевезення та рахунок-фактуру (інвойс) або інший документ, який визначає вартість товару;

2) у випадках, визначених законодавством, надати органу доходів і зборів дозвільний документ на транзит через митну територію України, який видається відповідними уповноваженими органами;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, забезпечити виконання зобов'язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб)

Стаття 470 МК України передбачена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частина 3 даної статті передбачає, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що 12.01.2015р. через митний пост "Яготин" Волинської митниці ДФС громадянином республіки Болгарії ОСОБА_3 було ввезено в Україну в режимі транзиту транспортний засіб особистого користування , який зареєстровано на території республіки Болгарія - автомобіль марки "Ауді А6" р.н. НОМЕР_3, кузов НОМЕР_2.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території закінчувався 22.01.2015р.

Суд встановив, що ОСОБА_3 перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення терміном більше ніж на десять діб, що свідчить про склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст.470 МК України.

Зазначену обставину визнав і сам позивач але звернувся до суду з заявою, врахувати факт його скрутного матеріального становища, довідки про склад сім'ї, утримання дитини та частково скасувати постанову щодо накладення штрафу, обмежившись усним зауваженням.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач є громадянином - резидентом, що підтверджується копією посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_4 (а.с.32), має сім»ю та на утриманні малолітнього сина (а.с.44).

Відповідно до приписів ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд першої інстанції вважаючи, що правопорушенням не завдано значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб; особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ніде не працює, притягується до адміністративної відповідальності вперше, має на утримані малолітню дитину, тому дійшов висновку про можливість звільнення позивача від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Колегія суддів не погоджується з доводами суду першої інстанції так як в даному випадку суд не наділений повноваженнями звільнення від покарання і винесення усного зауваження. Вказані процесуальні дії відносяться до прерогативи органу, який розглянув справу (в даному випадку митного органу). Судом повинно було б досліджуватися лише питання законності постанови посадової особи у справі про адміністративне правопорушення. Сама диспозиція ч.3 ст.470 МК України не передбачає в даній справі застосування "малозначність". Тому оскаржене покарання є справедливим, винесеним відповідно до санкції, пропорційно характеру правопорушення.

Ті ж обставини, що особа ніде не працює, притягується до адміністративної відповідальності вперше, має на утримані малолітню дитину не є обставинами, що характеризують малозначність правопорушення. Останні повинні враховуватися при призначенні адміністративного покарання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, покладені в основу оскарженого рішення.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову скасувати, відмовив в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної фіскальної служби України задовольнити, постанову Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від "13" липня 2015 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "16" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Волинська митниця Державної фіскальної служби України вул.Призалізнична,13,с.Римачі,Любомльський район, Волинська область,44350

4-третій особі: - ,