Справа № 2-а-12/10
Суддя: Коваленко В. П.
Дата ухвалення: 2010-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а- 12/2010
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2010 року м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Коваленко В.П.

при секретарі Білошицькій І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишлі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області, третя особа - начальник відділу ОСОБА_2 В»ячеславович про визнання незаконними наказів про накладення дисциплінарних стягнень , поновлення на роботі, оплату вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди -,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом , в якому просить визнати протиправними дії начальника відділу Держкомзему в Радомишльському районі ОСОБА_2 щодо накладення на нього дисциплінарних стягнень ; визнати незаконними наказ №40 від 8 вересня 2009 року та наказ №43 від 24 вересня 2009 року щодо накладення на нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани; визнати незаконним наказ № 13-к від 25 вересня 2009 року про звільнення його з роботи; стягнути з відділу Держкомзему у Радомишльському районі на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в сумі 3000 гривень. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що протягом 18 років безперервно працював у відділі Держкомзему, в результаті особистих неприязне них стосунків з начальником був безпідставно притягнений до дисциплінарної відповідальності , а згодом - звільнений з роботи. В результаті незаконного звільнення він втратив середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також йому спричинено моральну шкоду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ОСОБА_3 проти заявлених вимог не заперечує, згоден, що позивач був безпідставно притягнений до дисциплінарної відповідальності та звільнений.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився , про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Оскільки причина неявки суду невідома, то суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, визнавши причину неявки його неповажною.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги частково, виходячи з таких підстав.

Як встановлено судом позивач працював у відділі Держкомзему в Радомишльському районі протягом майже 18 років, в тому числі з 3 травня 2006 року по 30 червня 2009 року на посаді заступника начальника відділу. Наказом №10-к від 1 липня 2009 року призначений на посаду завідувача сектором взаємозвязків з міською радою відділу Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області.

8 вересня 2009 року наказом №40 позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за неналежне виконання своїх службових обовязків. В

порушення вимог ст.149 КЗпП України у ОСОБА_1 не було відібрано ніяких пояснен: з приводу неналежного виконання своїх службових обовязків і незрозуміло які сам І службові обовязки не виконав позивач. Відповідачем не надано суду даних про те, ш, позивач, приступаючи до виконання своїх службових обовязків , був ознайомлений посадовою інструкцією і йому був чітко визначений обсяг службових повноважень даною посадою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наказ №40 від 8 вересня 2009 року незаконним, оскільки він не містить посилання на конкретні службові обовязки, як: начеб-то неналежно виконував ОСОБА_1, не зазначено дату виявлення якого», порушення, ступінь тяжкості вчиненого проступку , яка саме заподіяна шкода підприємству , в якій формі проявилося неналежне виконання службових обовязків .

24 вересня 2009 року начальником відділу Держкомзему в Радомишльському район: видано наказ № 43 про оголошення догани ОСОБА_1 зи неналежне виконання своїх службових обовязків (за несвоєчасну здачу інформації від 14.01.2009 року). Лист про здачу такої інформації надісланий Головним управлінням Держкомзему у Житомирській області на ім»я начальників управлінь та відділів Держкомзему у районах та містах і зобов»язує саме начальників відділів інформувати про проведену роботу щоквартально до 25 числа останнього за звітним кварталом місяця. Про необхідність здачі такої інформації до 15 години 23вересня 2009 року позивач не міг знати, оскільки був відсутній на роботі, знаходився у відпустці за власний рахунок. Так як , вимога Головного управління Держкомзему у Житомирській області про надання інформації раніше, ніж передбачено в основному документі, не була доведена відповідачем до позивача взагалі, і не входить до кола посадових обовязків останнього . факт порушення ним трудової дисципліни не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. 24 вересня 2009 року у ОСОБА_1 було відібрано письмове пояснення . в якому він детально пояснив причину неподачі інформації. Однак, відповідачем не було проведено перевірку даних фактів, не проведено ніяке службове розслідування, а вже 25 вересня 2009 року було видано наказ №13-к про звільнення позивача з посади згідно п.З ст.40 КЗПП України. З наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності / вигляді догани від 24 вересня 2009 року та з наказом про звільнення з роботи позивач був ознайомлений одночасно 25 вересня 2009 року.

У відповідності до вимог ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути тільки одне дисциплінарне стягнення . Так як наказ про звільнення ОСОБА_1 було видано на наступний день , відразу після видання наказу про оголошення йому догани, і в період між їх виданням ніяких порушень з боку позивача не було виявлено, слід вважати, що стосовно нього відповідачем застосовано два дисциплінарних стягнення, передбачених ст.147 КЗпП України . Текст наказу про звільнення позивача не містить посилань на факт самого порушення ,форму вини та обставин за яких його вчинено. В наказі не враховано ступінь тяжкості обставин, за яких порушення було вчинене, а також попередня поведінка працівника.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні законні підстави для звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є незаконними, а дії начальника відділу ОСОБА_2 такими, що грубо порушують права та законні інтереси громадянина.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішення про поновлення на роботі незаконно

звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При таких обставинах суд приходить до висновку , що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку підлягають до задоволення.

Однак, вироком Радомишльського районного суду від 06 листопада 2009 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 364ч.2 КК України та ст.366 ч.2 КК України і йому призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням його права займати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції та посади повязані з матеріальною відповідальністю строком на три роки. Згідно ст.ст. 75,76 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 23 лютого 2010 року зазначений вирок залишено без зміни.

А тому суд вважає необхідним стягнути середній заробіток з часу звільнення до часу набрання вироком законної сили, тобто до 22 лютого 2010 року.

Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У відповідності до вимог п.2 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розяснив, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються зокрема:

- коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень ;

- у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

В результаті незаконного звільнення позивачу було спричинено моральну шкоду. Йін був ошуканий в очах своїх колег та родичів, тривалий час безпідставно не отримував заробітну плату, порушені його нормальні життєві звязки, незаконні дії керівника підприємства призвели ОСОБА_1 до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків в вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Доказів, які б спростували дані обставини суду не надано, а тому суд вважає за можливе стягнути моральну шкоду в сумі 1000 гривень . На думку суду, саме така сума, відповідає засадам справедливості, виваженості та розумності.

Пленум Верховного Суду України в п.ЗЗ постанови №9 від 06 листопада 1992 року « Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснив, що при незаконному звільненні настає повна матеріальна відповідальність винних у цьому службових осіб і обовязок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у звязку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.

Однак, в позовній заяві позивач, предявляючи позовні вимоги до ОСОБА_2В не залучив його як співвідповідача по даній справі, а тому суд стягує спричинену суму шкоди з відповідача. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року ( з наступними змінами) для працівників , які пропрацювали на даному підприємстві ( в установі, організації) менш як два місяці, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час .

Згідно представленої до суду довідки (а.с.88) середній заробіток за останні два місяці позивача складає ( липень 2009 року -982,50 гривень + серпень 2009 року - 877,49 =

1859,99 гривень: 2 = 929,99 гривень). Відповідно, за жовтень, листопада, грудень 2009 року та січень 2010 року підлягає до виплати 3716 гривень 96 копійок.

За один робочий день вересня 2009 року заробітна плата позивача становить : 929,99 : кількість робочих днів 22 =43,18 гривень . 28,29 та 30 вересня 2009 року = 3 дні х 43,18= 129, 54 гривень.

За один робочий день лютого 2010 року заробітна палата становить : 929,99 : 20 робочих днів = 46,49 гривень. Заробіток з 2 по 20 лютого становить 15 днів х 46,49 = 898,35 гривень. Відповідно, сума що підлягає до виплати становить :

3716, 96 +129,54 + 898,35 = 3744 , 85 + 1000 гривень моральної шкоди =4744, 85 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 162 КАС України, ст.ст.228, 231,232, 235 КЗпП України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії начальника відділу Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області ОСОБА_2 щодо накладення дисциплінарних стягнень на ОСОБА_1.

Визнати незаконним наказ №40 від 08 вересня 2009 року та наказ №43 від 24 вересня 2009 року про накладення дисциплінарних стягнень у вигляді догани на ОСОБА_1 та наказ №13-к від 25 вересня 2009 року про звільнення його з роботи.

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача сектором по взаємозвязках з міською радою у відділі Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області з 26 вересня 2009 року по 22 лютого 2010 року.

Стягнути з відділу Держкомзему у Радомишльському районі Житомирської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 вересня 2009 року по 22 лютого 2010 року в сумі 4744 гривні 85 копійок. «

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині виплати заробітку за один місяць - 929 гривень99 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження та поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя Коваленко В.П.