Справа № 2-а-307/10
Суддя: Єйбог І. М.
Дата ухвалення: 2010-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-307/10
(провадження № 2-а/658/68/15 )
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2010 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд, Херсонської області.

Склад суду: головуючий суддя - І.М.Єйбог

секретар судового засідання - І.М.Лобак

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Каховського міськрайонного суду, Херсонської області, адміністративний позов:

ОСОБА_1

до інспектора ДПС ДАІ м. Каховка, ОСОБА_2

про скасування постанови в справі про

адміністративне правопорушення,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС ДАІ м. Каховка про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позивач вказує, що 24.02.2010р. , керуючи автомобілем ВАЗ-21070, номерний знак ВТ 6849АА, здійснив вимушену зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу та включив аварійну світлову сигналізацію. 24.02.2010р. інспектором ДПС ДАІ м.Каховка, ОСОБА_2, відносно нього, була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн., на тій підставі, що він здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м. від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху.

Вважає , що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки діяв відповідно до вказаних Правил.

Позивач подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності на позові наполягає у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ст. 128 ч.4 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Предявлені позовні вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 24.02.2010р. , серії ВТ № 088750, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, має право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З матеріалів справи вбачається, що 24.02.2010р. інспектором ДПС ВДАІ м.Каховка, відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення , в якому вказується, що позивач 24.02.2010р. керуючи автомобілем ВАЗ-21070, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м.Каховка, Херсонської області, по вул. Пушкіна , здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п.15.9 «г» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ст. 122 ч.І КУпАП.

Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що здійснив вимушену зупинку.

За даним фактом 24.02.2010р. інспектором ДПС ВДАІ м.Каховка, ОСОБА_2, була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн.

Суд вважає , позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Діяльність Держави спрямована на гарантію прав та свобод людини (ст. З Конституції України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі Конституції України та законів (ст. 19 Конституції України).

Права і свободи людини є невід'ємними та непорушними (ст. 21 Конституції України).

Кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 Конституції України).

Відповідно до п. 15.9 г Правил дорожнього руху , зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами п.9.9 - 9.11ПДР України (п.15.14 ПДР України).

Відповідно до вимог п.9.9 ПДР України, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Згідно до п.2.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР України ( п. 7.6 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затверджений наказом МВС України від 27 березня 2009р №111). Технічні засоби для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах застосовуються згідно з інструкціями та методичними рекомендаціями про порядок їх використання (п.20.1 Інструкції).

В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1.

Інспектором ДПС не були проведені вимірювання між місцем зупинки автомобіля та пішохідним переходом, для повного та всебічного розгляду справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором не були встановлені обставини, що підлягають з»ясуванню, відповідно до ст. 280 КУпАП.

Інспектором не взято до уваги те, що ОСОБА_1 здійснив вимушену зупинку з дотримання вимог п.15.14, п.9.9 «а» ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, докази в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП , ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв»язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В супереч наведеним вимогам, відповідач як субєкт владних повноважень не довів правомірності своїх дій.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст. 62 Конституції України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 24.02.2010р. , підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Сумнівів у зібраних доказах не виникає.

Керуючись ст. ст. 3.8.55.64.124 Конституції України, ст.ст. 9.122 ч. 1.247.287- 289КУпАП , ст.ст. 5.7.8.9.11.14.17.18.19.102.158.160.163 КАС України,

постановив:

Адміністративний позов:

ОСОБА_1

до інспектора ДПС ДАІ м. Каховка, ОСОБА_2

про скасування постанови в справі про

адміністративне правопорушення,

- задовольнити повністю.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 24.02.2010р., серії ВТ № 088750, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн., винесену інспектором ДПС ДАІ м. Каховка, ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження у справі закрити, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, або з дня складення постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: І. М. Єйбог