Справа № 682/1646/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 682/1646/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Зеленської В.І.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

10 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області та ОСОБА_2 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області, третя особа - Публічно акціонерне товариство "Славутський комбінат "Будфарфор" про визнання незаконною відмову у призначенні пільгової пегсії та зобовязання УПФ в призначенні пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення № 41 выд 18.12.2014 р про відмову в призначенні пільгової пенсії за віком по Списку №2, зобов"язання зарахувати до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, роботу за період з 12 вересня 1979 року по 21 серпня 1992 року та призначити пенсію на пільгових умовах з дня звернення до УПФ 0 - 30.09.2014 р.

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.07..2015 позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута від 18.12.2014 року № 41про відмову в призначенні ОСОБА_2В, пільгової пенсії за віком по Списку №2. та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та місті Славута зарахувати роботу позивачки на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді у Славутському комбінаті «Будфарфор» з 12 вересня 1979 року по 21 серпня 1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 та призначити їй таку пенсію з 08 грудня 2014 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Позивач також подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити постанову суду першої інстанції вказавши дату призначення їй пенсії з 26 .09.2014 року, а в іншій частині залишити без змін.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Згідно з частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження, при цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до вимог частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивачка з 12.09.1979 року по 21.08.1992 року працювала ливарником санітарно-будівельних виробів на стенді на Славутському комбінаті «Будфарфор», що обєктивно підтверджується також довідками ПАТ «Славутський комбінат «Будфарфор» №199 к від 27 жовтня 2014 року та № 140к від 22.09.2014 року, згідно яких ОСОБА_3 дійсно працювала в означений період повний робочий день в ПАТ Славутський комбінат «Будфарфор» на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді в важких умовах праці, характер та умови її праці не змінювались.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків №1 і №2 у випадку, коли атестація з 21 серпня 1992 року не проводилась чи за результатами атестації, проведеної вперше після 21 серпня 1997 року право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи зі шкідливими умовами праці до 21 серпня 1992 року, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.

Згідно з наказом № 313 від 29.09.2000 р директора Славутського комбінату «Будфарфор» "Про завершення атестації робочих місць за умовами праці та підтвердження прав за виконання робіт в шкідливих та важких умовах праці по Славутському комбінату «Будфарфор»", атестація робочих місць на підприємстві, де працювала позивачка, проведена у 2000 році.

Зі змісту розділу 21900000ХУШ «Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових і фаянсових виробів» Списку №2, затвердженого постановою Кабінету міністрів СРСР від 26 січня 1991 року, вбачається, що посада ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді входила до Списку №2 посад та робіт, що дають право на пільгову пенсію, затвердженого вказаною постановою.

У трудовій книжці позивачки є записи про роботу ливарником санітарно-будівельних виробів з 12.09.1979 року по 21.08.1992 року.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що позивачка досягла 50-річного віку, має загальний трудовий стаж понад 20 років та понад 10 років на роботах, що включені до Списку №2, суд вважає, що позивач має право на призначення пільгової пенсії відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і рішення відповідача № 41 від 18.12.2014 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах є протиправним, а відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов'язання відповідача зарахувати роботу позивачки на посаді ливарника санітарно-будівельних виробів на стенді у Славутському комбінаті «Будфарфор» з 12.09.1979 року по 21.08.1992 року до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Відповідно до п. "б" ст.13 Закону № 1788-ХІІ право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи працівника, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими та важкими умовами праці, - за Списком № 2, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Згідно з п. «а» ч. 1 ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637- основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності записів у трудовій книжці, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів.

Разом з тим відповідно до п. 1 Порядку застосування Списків №1 та № 2 та за результатами атестації робочих місць до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Судова колегія зазначає, що наявні в матеріалах справи документи підтверджують право позивача на зарахування до пільгового стажу спірний період роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в увалі Вищого адміністративного суду України №К/800/41523/13 від 11.02.2015.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що трудова книжка заповнена відповідно до положень внесення записів до трудових книжок, у ній містяться усі необхідні записи для підтвердження трудового стажу позивача, не встановлено неправильності чи неточності записів про періоди роботи.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Що стосується доводів апеляційної скарги, позивачки щодо зміни постанови суду першої інстанції, вказавши дату призначення їй пенсії з 26 вересня 2015 року, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, позивачка дізналася про порушення свого права 05.01.2015 року з листа УПФ України в Славутському районі та місті Славута Хмельницької області № 11/03, однак за захистом порушеного права до суду звернулась 08.06.2015 р., а відтак її вимоги підлягають частковому задоволенню, зокрема, за період з 08 грудня 2014 року, оскільки відповідно до ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки доводи апеляційних скарг не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Славутському районі та м. Славута Хмельницької області та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.