Справа № 824/1964/15-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2015-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2015 р. м. Чернівці справа № 824/1964/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімов О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Новоселицька об'єднана державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - позивач або ДПІ ) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач або ФОП ОСОБА_1П.) заборгованість у сумі 5816,60 грн.

Позивач надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглянути справу у порядку письмового провадження. Відповідач щодо задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути у порядку письмового провадження. Враховуючи вищевикладене та на підставі ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд визнав за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до змісту позову та додатків до нього вимоги позивача обґрунтовуються наступним. Так, ФОП ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, яку взято на облік як платника податків у ДПІ. Відповідач є платником податків і зборів і на даний час є боржником перед бюджетом, а саме має заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб за ставкою 20% 5816,00 грн. Згідно ст.59 Податкового кодексу України (далі - ПК України) відповідачу наручно 21.01.2015 року вручено податкову вимогу від 17.01.2015 року, №9-25. Однак, вжиті заходи не призвели до погашення податкового боргу, що обумовило звернення до суду із зазначеним позовом.

Відповідач позовні вимоги підтримав, щодо задоволення позову не заперечив.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до п.14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із п.20.1.34 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

ДПІ у розумінні ПК України є контролюючим органом, а тому уповноважена на звернення до суду із цим позовом.

Згідно із копією довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ФОП ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем 24.10.2012 року та відповідно до довідки ДПІ №341 від 13.08.2015 року взята на облік в органах державної податкової служби 25.10.2012 р. за №281.

Відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 30.10.2012 року, ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку другої групи за ставкою 20% відсотків до розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно із ст.36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені Податковим кодексом України, законами з питань митної справи, податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п.295.1 ст.295 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Згідно п.п.49.18.5 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб-підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Так, актом камеральної перевірки декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 16.08.2014 р. №000096/24-07-11/НОМЕР_1, який є джерелом доказової інформації, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не подала декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п.120.1 ст.120 ПК України неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобовязаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 170 грн., за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Податковим повідомлення-рішенням № від 16.08.2014 р. відповідачу, за неподання декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця визначено грошове зобовязання (штраф) у сумі 170,00 грн., яке надіслано йому 18.08.2014 р., що підтверджується наявним у матеріалах справи списком направлених листів по Новоселицькому районі.

Відповідно до матеріалів справи ФОП ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення № від 16.08.2014 р. не оскаржило, а отже сума визначена ним є узгодженою.

Згідно п. 57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У звязку із несплатою відповідачем у строки визначені ПК України зазначеної суми грошових зобовязань, воно визнається податковим боргом та підлягає стягненню у судовому порядку.

Крім цього, відповідно до пп.295.1 ст.295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного року.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ФОП ОСОБА_1, всупереч зазначених вище положень ПК України, не сплачує єдиний податок, внаслідок чого у неї по зазначеному платежу виник борг у розмірі 5646,60 грн., що підтверджується обліковою карткою.

Відповідно до пп.54.3.1 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобовязаний самостійно визначити суму грошового зобовязання, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову декларацію.

Виходячи з вищевикладеного, строк для сплати зазначеного грошового зобовязання за платежем єдиний податок настав, а оскільки відповідач не сплачує таке зобовязання, що підтверджується обліковою карткою де сума податкового зобов'язання складає 5646,60 грн., воно визнається податковим боргом та підлягає стягненню у судовому порядку.

Згідно із п. 59.1. ст. 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога про сплату податкового боргу сформована ДПІ 17.01.2015 р. за №9-25 на суму 5816, 60 грн., з них 5646,60 грн. за основним платежем та 170 грн. штрафні санкції. Дана вимога отримана відповідачем наручно 21.01.2015 р., на день розгляду справи у суді не є відкликаною.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Таким чином, враховуючи дату надіслання відповідачеві податкової вимоги його податковий борг з єдиного податку підлягає стягненню.

За таких обставин, суд вважає, що позов Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по єдиному податку у розмірі 5816, 60 грн. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Новоселицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) борг по сплаті єдиного податку у сумі 5816 (п'ять тисяч вісімсот шістнадцять) грн. 60 коп.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя О.В. Анісімов