Справа № 2-а-1654/11
Суддя: Васильчук О. В.
Дата ухвалення: 2011-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1654/11
ПОСТАНОВА

іменем України

19 грудня 2011 року суддя Баранівського районного суду Житомирської області Васильчук О. В. , розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Баранівської райдержадміністрації про визнання протиправною відмову у перерахунку та виплаті одноразової допомоги на оздоровлення та зобовязання провести перерахунок та виплату допомоги,

В С Т А Н О В И Л А:

28 листопада 2011 року позивач ОСОБА_1 подав позов до відповідача - управління праці та соціального захисту населення Баранівської райдержадміністрації Житомирської області у звязку з порушенням нарахування та виплати одноразової допомоги на оздоровлення і просив визнати неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Баранівської райдержадміністрації щодо невиплати щорічної одноразової допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат з урахуванням виплаченої суми допомоги та зобовязати управління праці та соціального захисту населення Баранівської райдержадміністрації здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах, передбачених ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, що в 2011 році становить 4800 гривень.

Суддя оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи, заперечення надані відповідачем, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, по справі встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії А № 256040 ( а.с. 4). Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Баранівської РДА Житомирської області із заявою про виплату щорічної допомоги на оздоровлення як чорнобильцю 2-ої категорії за 2011 рік , у задоволенні вимог управлінням було відмовлено, про що повідомлено позивача листом ( а.с. 5).

Представник відповідача у своїх письмових запереченнях, що надійшли до суду 14 грудня 2011 року, просить відмовити у задоволенні позову. З письмових заперечень, наданих відповідачем, щорічна допомога на оздоровлення позивачу виплачувалась в розмірах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року " Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Але з цими запереченнями відповідача не можливо погодитися з наступних підстав. Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 ої категорії виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат ( при цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається моментом її виплати). Частиною 7 ст. 48 вищевказаного Закону встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги на оздоровлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вказаний закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ( зміни в дану статтю , внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнані неконституційними згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008) щорічна допомога на оздоровлення виплачується, зокрема учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримав зазначену допомогу за 2011 рік у липні 2011 року в розмірі 100 грн. Даний розмір щорічної допомоги на оздоровлення визначений на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що не грунтується на вимогах Закону.

Згідно положення ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

У відповідності до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд прийшов до висновку, що при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення позивачеві застосуванню підлягає ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, а не Постанова Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року. Отже, позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат із розрахунку розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, встановлених Законами України про Державний бюджет на відповідний рік, а саме ст. 22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати: з 01.04.2011 року - 970 гривень.

Так, ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діє в редакції, яка була до внесення відповідних змін Законом України "Про Державний бюджет України на 2007 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", передбачає виплату щорічної допомоги на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС в розмірі пяти мінімальних заробітних плат. Частиною 5 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту громадян. Відсутність кошторисних призначень для реалізації ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував в своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобов'язань.

Отже , відповідачем порушено право позивача на отримання грошової допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в 2011 році, тому необхідно зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Баранівської РДА Житомирської області здійснити перерахунок та нарахувати позивачу за вказаний період у встановлених ч. 4 ст. 48 вищезазначеного Закону розмірах.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який,

якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Позов подано позивачем до суду 28.11.2011 року. Допомогу на оздоровлення ОСОБА_1 отримав у липні 2011 року.

Тому необхідно визнати протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Баранівської районної державної адміністрації Житомирської області щодо призначення ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення у 2011 році з порушенням вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов'язати перерахувати та виплатити йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік, виходячи з розміру 5 мінімальних заробітних плат з урахуванням фактично виплачених сум .

Сторони звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.22, 152 Конституції України, ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, ст.ст.2, 9, 11, 71, 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України , суддя ,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Позов ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Баранівської райдержадміністрації Житомирської області про визнання протиправною відмову у перерахунку та виплаті одноразової допомоги на оздоровлення та зобовязання провести перерахунок та виплату допомоги задовольнити повністю.

Визнати відмову Управління праці та соціального захисту населення Баранівської райдержадміністраці Житомирської області в перерахунку та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 неправомірною.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Баранівської райдержадміністрації Житомирської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, виходячи з розміру 5 мінімальних заробітних плат відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням фактично виплачених сум, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у звязку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обовязки.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Васильчук