Справа № 817/1675/15
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Недашківська К.М.
Суддя-доповідач:Шидловський В.Б.
УХВАЛА

іменем України

"17" вересня 2015 р. Справа № 817/1675/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шидловського В.Б.

суддів: Євпак В.В.

Капустинського М.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Грімової Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління МВС України в Рівненській області на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "15" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_5 до Управління МВС України в Рівненській області про скасування наказів та поновлення на попередній посаді ,-

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2015 року ОСОБА_5 звернувся з адміністративним позовом до Управління МВС України в Рівненській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив скасувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 13.05.2015 року та наказ по особовому складу №174 о/с від 02.06.2015 року; поновити його на посаді інспектора-чергового чергової частини штабу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 15 липня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління МВС України в Рівненській області від 13 травня 2015 року № 989 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_5.

Визнано протиправним та скасовано наказ Управління МВС України в Рівненській області від 02.06.2015 року № 174 о/с "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_5 з посади інспектора-чергового чергової частини штабу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області.

Поновлено ОСОБА_5 на посаді інспектора-чергового чергової частини штабу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області з 03 червня 2015 року.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді інспектора-чергового чергової частини штабу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області з 03 червня 2015 року - звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Управління МВС України в Рівненській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказану постанову та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 проходить службу в органах внутрішніх справ з квітня 2006 року та має спеціальне звання "Майор міліції", та перебував на посаді інспектора-чергового чергової частини штабу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області.

До Управління МВС України в Рівненській області 22.04.2015 надійшла скарга громадянина ОСОБА_6 (а.с.38) щодо неналежного виконання службових обов'язків працівниками спецлінії " 102".

Наказом начальника Управління МВС України в Рівненській області від 27.04.2015 №823 (а.с. 30) зобов'язано штаб УМВС провести службове розслідування за даним фактом.

За результатами службового розслідування складено Висновок службового розслідування по факту неналежного виконання службових обов'язків працівниками спецлінії " 102" від 13.05.2015 (далі іменується - Висновок) (а.с.32), відповідно до якого рекомендовано звільнити позивача з посади за порушення службової дисципліни, що виразилася у порушенні вимог Наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події та положень про комісії" № 1050 від 19.11.2012 (далі іменується - Інструкція №1050); Наказу Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України" № 155 від 22.02.2012 (далі іменується - Правила №155); частини другої статті 5 Закону України від 20.12.1990 № 565-XII "Про міліцію" (далі іменується - Закон України №565-XII).

Наказом від 13.05.2015 № 989 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" позивача звільнено з посади інспектора-чергового чергової частини штабу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області (а.с.36).

Наказом від 02.06.2015 № 174 о/с "По особовому складу" призначено майора міліції ОСОБА_5 (М-222207) слідчим слідчого відділу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, звільнивши його з посади інспектора-чергового чергової частини штабу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області. Призначений в порядку дисциплінарного стягнення (а.с. 37).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції № 1050, джерелом інформації про вчинення кримінальних правопорушень та інших подій, що надходить до органу внутрішніх справ, уповноваженого розпочати досудове розслідування, є: повідомлення будь-яких осіб та самостійно виявлені слідчим або іншою службовою особою органів внутрішніх справ з будь-якого джерела обставини кримінальних правопорушень; повідомлення будь-яких осіб, які затримали підозрювану особу на місці вчинення кримінального правопорушення.

За приписами пункту 2.1 Інструкції № 1050, прийняття заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особистості заявника, здійснюється цілодобово негайно тим органом внутрішніх справ, до якого надійшла заява чи повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, або самостійне виявлення слідчим або іншою службовою особою органу внутрішніх справ з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такі дії проводяться уповноваженими працівниками чергових частин, а саме: головним інспектором - черговим, старшим інспектором - черговим з особливих доручень, старшим інспектором - черговим чергової частини МВС України, старшим інспектором - черговим, інспектором черговим, помічником чергового чергової частини Головного управління боротьби з організованою злочинністю МВС України (далі - ГУБОЗ МВС України), помічником начальника чергової частини (відділу) - оперативним черговим, старшим інспектором - черговим, інспектором - черговим чергової частини ГУМВС, УМВС, інспектором - черговим, помічником чергового чергової частини Управління боротьби з організованою злочинністю (далі - УБОЗ), помічником начальника чергової частини - оперативним черговим, старшим інспектором - черговим, інспектором - черговим, помічником оперативного чергового чергової частини районних, районних у містах, міських управлінь (відділів), лінійних управлінь (відділів) внутрішніх справ, працівниками інших структурних підрозділів, призначеними підмінними черговими в установленому порядку, та оператором телефонної лінії " 102" або іншою службовою особою.

Повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, отримані оператором телефонної лінії " 102", вносяться до окремого робочого зошита, в якому зазначаються відомості про дату та час надходження повідомлення, хто повідомив (П.І.Б., місце проживання/місцезнаходження, телефон), короткий зміст заяви. Уся отримана інформація про кримінальні правопорушення та інші події після її внесення до робочого зошита відразу передається до відповідних районних, районних у містах, міських управлінь (відділів), лінійних управлінь (відділів) (далі - органи внутрішніх справ) для реагування, про що робиться відмітка у робочому зошиті (кому передано повідомлення, номер реєстрації в журналі ЄО органу внутрішніх справ).

Зі змісту звернення заявника ОСОБА_6 (Урядова гаряча лінія НОМЕР_3) вбачається, що він 21.04.2015 з 12:15 по 13:15 намагався додзвонитись на спецлінію " 102" з повідомленням про вчинення кримінального злочину; на четвертий раз слухавку взяла жінка, яка припинила розмову, коли заявник почав казати суть питання; згодом заявнику декілька разів телефонували з номеру: НОМЕР_1, розмовляв чоловік, який звинуватив заявника у пияцтві та пообіцяв, що вчинить йому фізичну розправу; заявник впевнений, що це був працівник міліції.

При чому, у скарзі заявник ОСОБА_6 відмовився уточнити, який саме стався злочин.

Під час слухання справи встановлено, що жінкою, на яку вказував скаржник, була ОСОБА_8 - інспектор-черговий, якому відповідно до Наказу від 13.05.2015 №989 оголошено сувору догану за порушення службової дисципліни.

Як слідує зі змісту Висновку, під час проведення службового розслідування встановлено, що скаржник телефонував на спецлінію " 102" та повідомив про процвітання в Одеській юридичній академії поборів. Вказане повідомлення прийняла саме ОСОБА_8, яка перебувала у складі добового наряду спецлінії " 102". Лейтенант міліції ОСОБА_8 у порушення Інструкції №1050 повідомлення ОСОБА_6 до кінця не вислухала, не встановила дані заявника та конкретні обставини кримінального правопорушення, про яке хотів повідомити заявник. У подальшому, скаржник підтвердив, що його син навчається в Одеській юридичній академії, але конкретних даних про побори та осіб, які їх здійснюють у вказаному навчальному закладі, у нього немає і він не бажає надавати з даного приводу будь-яких письмових пояснень і конкретно нічого сказати не може. Тому, не бажає реєструвати повідомлення для проведення по ньому перевірки чи досудового розслідування.

Також, у Висновку вказано, що о 12:28 ОСОБА_6 повторно зателефонував на спецлінію " 102" та почав висловлювати своє незадоволення з приводу того, що він не може подати повідомлення до міліції. Вказане повідомлення прийняв позивач, який на думку відповідача, під час розмови зі скаржником спровокував його на конфлікт та перевів розмову на теми, що не стосуються службової діяльності, що у подальшому призвело до подання останнім скарги на Урядову гарячу лінію. Також, встановлено, що позивач після цього телефонував скаржнику з службового мобільного телефону. Як пояснив позивач, він намагався встановити причину звернення ОСОБА_6 до міліції, але не зміг цього зробити, оскільки скаржник не бажав спілкуватися.

Позивач пояснив, що інформація за зверненням громадянина ОСОБА_6 не вносилася до такого робочого зошита, оскільки при розмові з позивачем скаржник не повідомляв про злочин.

Судом першої інстанції долучено до матеріалів справи в якості доказу диск із записами розмов чергового (позивача) чергової частини та громадянами, що телефонували на спецлінію " 102" (а.с. 60).

При дослідженні даного доказу встановлено, що аудіо запис №15 (трек №15) стосується розмови позивача із скаржником ОСОБА_6 Так, розмова розпочалась зі слів позивача: "Міліція. Слухаю", на що скаржник відповів неодноразовими запитаннями, чому він не може так довго додзвонитися до міліції. На дані запитання скаржника позивач відповів, що скаржник не один такий, хто звертається до міліції, на що скаржник заявив, що "за 10 хвилин Путін може бути вже у Рівному, і міліцію треба гнати (нецензурна лексика) віниками".

Зі змісту розмови вбачається, що громадянин ОСОБА_6 не повідомляв позивача, як чергового спецлінії " 102", про будь-який злочин.

Відповідно до інформації з Деталізації по локальним і роумінговим дзвінкам (а.с. 42), 21.04.2015 о 12:31 з мобільного телефону НОМЕР_1 був здійснений дзвінок на мобільний телефон НОМЕР_2. У судовому засіданні представник відповідача та позивач підтвердили, що мобільний телефон з номером НОМЕР_1 являється службовим телефоном правоохоронного органу, а номер мобільного телефону НОМЕР_2 належить скаржнику ОСОБА_6

З даного приводу позивач пояснив, що після короткої розмови з громадянином ОСОБА_6, який не повідомив про будь-який злочин та поклав слухавку, він зателефонував скаржнику зі службового мобільного телефону з метою встановлення причин звернення до міліції. Проте, скаржник відмовився спілкуватись.

У Висновку зазначено, що факт здійснення позивачем погроз фізичною розправою громадянину ОСОБА_6 не встановлено, оскільки фіксація розмов по службовому мобільному телефону не здійснюється.

Зі змісту Висновку також вбачається, що 30.04.2015 до УМВС України поступила скарга громадянки ОСОБА_9, жительки м.Рівне щодо нетактовного спілкування із нею оператора спецлінії " 102", що відбулось 29.04.2015. З дозволу начальника УМВС за скаргою ОСОБА_9 службове розслідування окремо не призначалось, оскільки порушення службової дисципліни було фактично аналогічним, непрофесійне та некоректне спілкування з громадянами. На вимогу ОСОБА_9 представитись ОСОБА_5 у порушення вимог частини 2 статті 5 Закону України "Про міліцію" категорично відмовився називати своє прізвище та посаду, розмову із заявницею почав вести на підвищених тонах, чим спровокував конфлікт із останньою, не встановив причини звернення до міліції, у результаті чого вона припинила розмову із ним. Таким чином, по факту нетактовного спілкування з громадянкою ОСОБА_9 письмове пояснення у ОСОБА_5 не відбиралося, оскільки даний факт лише підтвердив порушення ним службової дисципліни, ніс ознайомчий характер та службове розслідування окремо не призначалось.

Колегія суддів вважає, що відповідач не мав жодних правових підстав для надання оцінки скарги громадянки ОСОБА_9 в межах службового розслідування за скаргою ОСОБА_6

Правовим актом, що визначає порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні, є Наказ Міністерства внутрішніх справ України №230 від 12.03.2013 "Про затвердження Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України" (далі іменується - Інструкція №230).

Відповідно до пункту 2.1 Інструкції №230, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

За правилами підпункту 2.2.1. пункту 2.2 Інструкції №230, службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку (пункт 2.5 Інструкції №230).

Згідно пункту 2.6 Інструкції №230, підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

З матеріалів службового розслідування вбачається, що єдиною підставою для призначення службового розслідування була скарга громадянина ОСОБА_6 щодо неналежної, на його думку, поведінки працівників спецлінії " 102", що також вбачається зі змісту оскаржуваного Наказу від 27.04.2015 "Про призначення службового розслідування".

В матеріалах справи наявний Рапорт заступника начальника штабу - начальника чергової частини УМВС України в Рівненській області підполковника міліції ОСОБА_10 від 12.05.2015, адресований начальнику УМВС України в Рівненській області ОСОБА_11 (а.с. 43), де зазначено, що на розгляді у ОСОБА_10 перебуває скарга громадянки ОСОБА_9 від 29.04.2015 про неадекватне спілкування з нею 29.04.2015 працівника спецлінії " 102" УМВС України в Рівненській області, яка надійшла 30.04.2015; одночасно відповідно до Наказу №873 проводиться службове розслідування за скаргою громадянина ОСОБА_6 за фактом порушення ОСОБА_5 службової дисципліни; враховуючи викладене, ОСОБА_10 просив надати оцінку скарзі громадянки ОСОБА_9 при обранні дисциплінарного стягнення, за результатами вже призначеного службового розслідування за скаргою ОСОБА_6

Відтак, відповідач не мав правових підстав для включення до Висновку інформації щодо скарги громадянки ОСОБА_9, яка надійшла до правоохоронного органу 30.04.2015 (а.с. 44), оскільки скарга ОСОБА_9 не була підставою для призначення службового розслідування. Окрім того, відповідно до вказаного вище Рапорту від 12.05.2015, ОСОБА_10 просив начальника УМВС в Рівненській області лише взяти до уваги при обранні міри дисциплінарного стягнення вказану інформацію по скарзі громадянки ОСОБА_9

Відповідно до підпункту 6.1.5 пункту 6.1 Інструкції №230, начальник, який призначив проведення службового розслідування (у даному випадку начальник УМВС України в Рівненській області ОСОБА_11) має право під час розгляду висновку службового розслідування перед його затвердженням в межах строку, який установлений для проведення службового розслідування, давати доручення щодо додаткової перевірки фактів і обставин, які раніше не були відомі або не враховані при проведенні службового розслідування, а також щодо доопрацювання висновку службового розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що начальник УМВС України в Рівненській області ОСОБА_11 перед затвердженням Висновку (дата затвердження - 13.05.2015) не давав доручення щодо додаткової перевірки фактів і обставин, які раніше не були відомі або не враховані при проведенні службового розслідування, натомість затвердив Висновок із вже викладеною інформацією щодо скарги ОСОБА_9

Зважаючи на наведені вище встановлені обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено норм пункту 2.1 Інструкції №1050, оскільки під час розмови зі скаржником по спецлінії " 102" останнім не повідомлялось про вчинення кримінального правопорушення, а факт наявності будь-яких погроз зі сторони позивача скаржнику не доведено та не зафіксовано.

Суд зазначає, що даний Рапорт складено 12.05.2015, натомість Висновок оформлено вже на наступний день - 13.05.2015.

Відповідачем безпідставно зазначено в оскаржуваному наказі про порушення позивачем статті 5 Закону України №565-XII, з огляду на наступне.

Як свідчить Висновок, при прийнятті повідомлення на спецлінію "102" від громадянки ОСОБА_9, позивачем не названо прізвище та посаду на її вимогу.

Статтею 20 Закону України №565-XII визначено, що працівник міліції при виконанні покладених на нього обов'язків керується тільки законом, діє в його межах і підпорядковується своїм безпосередньому і прямому начальникам. Ніхто інший, за винятком уповноважених службових осіб, у передбачених законом випадках не вправі втручатися в законну діяльність працівника міліції.

При звертанні до громадянина працівник міліції зобов'язаний назвати своє прізвище, звання та пред'явити на його вимогу службове посвідчення. У взаємовідносинах з громадянами працівник міліції повинен виявляти високу культуру і такт (стаття 5 Закону України №565-XII).

З матеріалів справи вбачається, що позивач жодним чином не звертався до громадянки ОСОБА_9, натомість остання відмовилась повідомляти про злочин та поклала слухавку. Висновком жодним чином не підтверджено та не доведено, що позивач будь-яким чином спровокував конфлікт з громадянкою ОСОБА_9

Відтак, окрім відсутності у відповідача правових підстав для включення до Висновку інформації за скаргою ОСОБА_9, також відповідачем не відібрано у позивача жодних пояснень щодо скарги ОСОБА_9, що є порушенням підпунктів 6.3.1, 6.3.2 пункту 6.3 Інструкції №230.

Спірний наказ від 13.05.2015 №989 містить посилання на порушення позивачем Правил №155. Так, у вказаному наказі не вказано, у чому конкретно полягали порушення позивачем Правил №155, з посиланням на відповідні норми, що унеможливлює встановлення конкретного складу дисциплінарного проступку, зокрема, тяжкості проступку, обставин його вчинення, ступеня вини позивача, що був би підставою для застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з посади.

Суд зазначає, що такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади є одним з крайніх заході дисциплінарного впливу.

Відповідно до статті 1 Закону України від 22.02.2006 №3460-IV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі іменується - Закон України №3460-IV), службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

За правилами статті 2 Закону України №3460-IV, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (стаття 5 Закону України №3460-IV).

Згідно статті 12 Закону України №3460-IV, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

У разі вчинення незначного порушення службової дисципліни начальник може обмежитись усним попередженням особи рядового або начальницького складу щодо необхідності суворого додержання службової дисципліни (стаття 14 Закону України №3460-IV).

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має бути більш суворим, ніж попереднє.

Закон України №3460-IV регламентує різні за характером види дисциплінарного стягнення, що дає можливість реалізувати принцип індивідуальної відповідальності особи, шляхом вибору такого стягнення, що більшою мірою відповідає тяжкості проступку та особі винного.

Судом встановлено, що до моменту притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, у останнього були відсутні будь-які попередні діючі стягнення.

Такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з посади, був застосований відносно позивача без урахування оцінки фактичних обставин, попередньої роботи позивача, рівня ставлення позивача до виконуваної роботи, рівня кваліфікації, професійних здобутків.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується (частина 1 статті 18 Закону України №3460-IV).

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби (частина 2 статті 18 Закону України №3460-IV).

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу (частина 5 статі 18 Закону України №3460-IV).

На момент розгляду справи, позивача не ознайомлено з наказом від 02.06.2015 №174 о/с "По особовому складу" у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спірні накази від 13 травня 2015 року №989 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_5, та від 02.06.2015 №174 о/с "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_5 з посади інспектора-чергового чергової частини штабу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області, є протиправним та такими, що підлягають скасуванню.

За приписами пункту 24 Положення №114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Зважаючи на те, що обґрунтованих підстав для звільнення позивача не було, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач підлягає поновленню на попередній посаді - інспектора-чергового чергової частини штабу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області. Оскільки, спірний наказ винесений 02.06.2015, і саме цей день вважається останнім днем роботи на посаді, тому позивач підлягає поновленню на попередній посаді з 03.06.2015.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач в повній мірі довів ті обставини, на яких грунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваних наказів від 13 травня 2015 року № 989 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_5 та від 02.06.2015 року № 174 о/с "По особовому складу" про звільнення ОСОБА_5 з посади інспектора-чергового чергової частини штабу Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області - не доказана.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління МВС України в Рівненській області залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "15" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.Б. Шидловський

судді: В.В. Євпак

М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_5 АДРЕСА_2

представник позивача: ОСОБА_3 АДРЕСА_1, 33000

3- відповідачу/відповідачам: Управління МВС України в Рівненській області вул.М.Хвильового,2,м.Рівне,33000

- ,