Справа № 2а-1670/10811/11
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2011-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/10811/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сич С.С.,

при секретарі Зайченко Н.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до голови Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2011 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до голови Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності ОСОБА_2 щодо не розгляду по суті викладених запитань у інформзапиті від 29.12.2011 р., та порушенні строку розгляду; зобов'язання ОСОБА_2 розглянути по суті інформзапит від 29.12.2011 р., та надати письмову відповідь у встановлені строки.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 29 листопада 2011 року він звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з інформаційним запитом про надання інформації. Відповідач на запит ОСОБА_1 надав відповідь листом за вих. № 20655/11 від 08 грудня 2011 року. На думку позивача, відповідь була надана відповідачем із порушенням вимог Законом України Про доступ до публічної інформації.

У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги у зв'язку з помилкою при зазначенні реквізитів інформзапиту "29.12.2011 р." замість "29.11.2011 р." та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив про не визнання позову у повному обсязі у зв'язку з безпідставністю позовних вимог, та просив розглянути справу за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з письмовим зверненням, що має назву Інформаційний запит, у якому просив надати відповідь на питання: Чи були порушені ст. 185 та ст. 188, п. 1 КАС України при отриманні ОСОБА_3 районним народним судом м. Полтави апеляційних скарг позивача на дії судді Блажко І.О. від 18.11.2011 р. та повідомити прізвище, імя та по батькові службової особи, винної в порушенні строку відправлення апеляційних скарг позивача, а також службове становище цієї особи.

Із пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що метою даного звернення була перевірка факту направлення до суду апеляційної інстанції апеляційних скарг позивача, поданих ОСОБА_1 на ухвали судді Блажко І.О., постановлені у справах № 2а-10423/11 та № 2а-10425/11.

ОСОБА_3 районного суду м. Полтави за підписом голови суду за № 20655/11 від 08 грудня 2011 року ОСОБА_1 надано відповідь, яка отримана позивачем 08 грудня 2011 року та додана ним до позову. Зазначеним листом позивачу повідомлено про те, що адміністративні справи за позовом ОСОБА_1 № 2-а-10423/11 та № 2-а-10425/11 направлені на розгляд Харківського апеляційного адміністративного суду 28 листопада 2011 року за вих. №№ 18318 та 18319 відповідно.

Позивач не погодився з відповіддю відповідача на його звернення та звернувся до суду з даним позовом, оскільки розцінює своє звернення як інформаційний запит у розумінні Закону України Про доступ до публічної інформації.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень статті 1 та частини 2 статті 2 Закону України від 02.10.1992 р. № 2657-XII "Про інформацію" об'єктом інформаційних відносин є інформація, тобто будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 5 Закону України від 02.10.1992 р. № 2657-XII "Про інформацію" передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до статті 10 Закону України від 02.10.1992 р. № 2657-XII "Про інформацію" за змістом інформація поділяється на такі види: інформація про фізичну особу; інформація довідково-енциклопедичного характеру; інформація про стан довкілля (екологічна інформація); інформація про товар (роботу, послугу); науково-технічна інформація; податкова інформація; правова інформація; статистична інформація; соціологічна інформація; інші види інформації.

Преамбулою Закону України від 13.01.2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України від 13.01.2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України від 13.01.2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Положеннями статті 19 Закону України від 13.01.2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Судом встановлено, що у письмовому зверненні ОСОБА_1 від 29.11.2011 року зазначено, що позивач звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави в порядку статті 40 Конституції України, Закону України Про звернення громадян та Закону України Про інформацію .

Зі змісту письмового звернення ОСОБА_1 від 29.11.2011 року вбачається, що метою його подання є викриття недоліків у роботі працівників Октябрського районного суду м. Полтави щодо забезпечення права позивача на апеляційне оскарження судових рішень у справах № 2-а-10423/11 та № 2-а-10425/11.

Відтак, позивач просить надати відповідь на питання та певні відомості, які на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача, не були відображені та задокументовані на будь-яких засобах та не є публічною інформацією у розумінні Закону України від 13.01.2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації".

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Преамбулою Закону України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 2 жовтня 1996 року встановлено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 2 жовтня 1996 року (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих заяв і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із положеннями статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Частиною 3 статті 15 цього Закону встановлено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Частиною 1 статті 20 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З огляду на викладене, норми Закону України від 02.10.1992 р. № 2657-XII "Про інформацію" та Закону України від 13.01.2011 року № 2939-VI "Про доступ до публічної інформації" на спірні правовідносини не поширюються та застосуванню не підлягають, оскільки регулюються спеціальним законом.

При цьому назва письмового звернення, зазначена позивачем як інформаційний запит та посилання у тексті звернення на Закон України Про інформацію не змінюють порядку регулювання правовідносин щодо розгляду такого звернення.

Судом встановлено, що на письмове звернення ОСОБА_1 від 29 листопада 2011 року, що зареєстроване в канцелярії Октябрського районного суду м. Полтави 29 листопада 2011 року, позивачу надано письмову відповідь за підписом голови Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2, листом за вих. № 20655/11 від 08 грудня 2011 року, який отриманий позивачем 08 грудня 2011 року, про що стверджується у позовній заяві самим позивачем та підтверджується приєднанням ОСОБА_1 до позовної заяви зазначеного вище листа № 20655/11 від 08 грудня 2011 р.

Даним листом позивача повідомлено, що адміністративні справи за позовом ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною щодо не розгляду по суті викладених запитань у інформзапиті від 19.09.2011 № Ф-71 (№ 2-а-10423/11) та про визнання бездіяльності протиправною щодо не розгляду по суті викладених запитань у інформзапиті від 19.09.2011 року № Ф-70 (№ 2-а-10425/11) направлені на розгляд до Харківського апеляційного адміністративного суду 28 листопада 2011 року за вих. №№ 18318 та 18319 відповідно.

Таким чином, адміністративні справи № 2а-10423/11 та № 2а-10425/11 разом з апеляційними скаргами позивача направлені на розгляд до Харківського апеляційного адміністративного суду 28 листопада 2011 року, чим забезпечено право ОСОБА_1 на апеляційне оскарження ухвал Октябрського районного суду м. Полтави.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач приділив належну увагу зверненню позивача, зокрема, надав відповідь у строк встановлений Законом України "Про звернення громадян", у якій проінформував позивача про вжиті заходи щодо практичної реалізації порушених в звернені питань, тобто діяв правомірно та в межах повноважень, а тому підстав вважати права позивача порушеними, так само як і для задоволення позову, - відсутні.

Суд зазначає, що у разі встановлення факту порушення судом норм процесуального права позивача на апеляційне оскарження під час розгляду судом апеляційної інстанції апеляційних скарг ОСОБА_1 на ухвали Октябрського районного суду м. Полтави у справах № 2а-10423/11 та № 2а-10425/11, суд апеляційної інстанції може вжити заходи реагування передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до голови Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 30 грудня 2011 року.

Суддя С.С. Сич