Справа № 0308/16109/12
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2012-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2012 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Присяжнюк Л.М.

при секретарі Шугаловій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції праці у Волинській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Територіальної державної інспекції праці у Волинській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою від 20.02.2012 року начальника відділу державного інспектора праці ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 188 КУпАП та накладено штраф в розмірі 1000,00 грн.

ОСОБА_1 вважає, що дана постанова є неправомірною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного, всебічного і обєктивного зясування всіх істотних обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Позивач просить суд, скасувати постанову № 03-01-06/0008-0001 Територіальної інспекції праці у Волинській області від 20.02.2012 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, попередньо подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 188 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 1000,00 грн. (а.с. 8)

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тощо.

Згідно ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

З оскаржуваної постанови вбачається, що генеральним директором ТзОВ Завод будівельних конструкцій ОСОБА_1 не було усунуто вимоги припису від 23.12.2011 року № 03-01-06/0219-0197 в термін до 23.01.2012 року, а саме: не вжито заходів щодо погашення заборгованості із заробітної плати, чим не виконано вимоги ст. 115 КЗпП України та п. 1 припису, станом на 16.02.2012 року заборгованість із заробітної плати становить 421 004,29 грн.; не виконано вимоги п. 3 припису та вимоги ст. 116 КЗпП України, а саме не проведено повного розрахунку із звільненими з 31.12.2011 року ОСОБА_3, заборгованість якому на 16.02.2012 року становить 6293,56 грн., ОСОБА_4 заборговано 3978,95 грн., ОСОБА_5 3963,47 грн., ОСОБА_6 4104,87 грн., ОСОБА_7 1962,42 грн., ОСОБА_8 7104,88 грн., ОСОБА_9 6241,01 грн., ОСОБА_10 6380,83 грн., ОСОБА_11 7281,95 грн., ОСОБА_12 6645,06 грн., ОСОБА_13 6645,06 грн., ОСОБА_14 3174,10 грн.; не виконано вимоги ст. 95 КЗпП України та п. 4 припису щодо забезпечення мінімального розміру заробітної плати; не виконано вимоги ст. 108 КЗпП України та п. 5 припису щодо оплати праці за роботу у нічний час.

Однак, ОСОБА_1, заперечуючи свою вину, не навів будь-яких переконливих доказів в підтвердження відсутності його вини у вчиненому порушенні.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності з вимогами закону, а тому підстав для її скасування суд не вбачає.

Інші доводи позивача не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 10, 71, 94, 98, 100, 158, 159, 161-163 КАСУ; ст. ст. 9, 10, 11, 251, 280 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Територіальної державної інспекції праці у Волинській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.М. Присяжнюк