Справа № 806/2086/15
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Токарева М.С.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"15" вересня 2015 р. Справа № 806/2086/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Кузьменко Л.В.

Одемчука Є.В.,

при секретарі Білоцькій А.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" липня 2015 р. у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "ЖЛ" до Житомирської митниці ДФС про скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю "ЖЛ" (далі ТДВ "ЖЛ") звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості №№ 101060000/2015/300003/1 від 13 січня 2015 року, 101060000/2015/300023/1 від 16 лютого 2015 року, 101060000/2015/300025/1 від 17 лютого 2015 року, 101060000/2015/300029/1 від 20 лютого 2015 року, 101060000/2015/300030/1 від 23 лютого 2015 року, 101060000/2015/300039/1 від 5 березня 2015 року, 101060000/2015/300049/1 від 26 березня 2015 року, 101060000/2015/300064/1 від 15 квітня 2015 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що Житомирською митницею при митному оформленні партії товару безпідставно визначено митну вартість за резервним методом її визначення та видано картку відмови в митному оформленні (випуску) товарів. Позивач вважає, що ним було надано усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за основним методом, а відповідач при прийнятті рішення про коригування митної вартості та, як наслідок, - картки відмови, діяв без врахування всіх обставин, що мали значення для правильного визначення митної вартості товару, що призвело до прийняття необґрунтованих та протиправних рішень.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 р. адміністративний позов Товариство з додатковою відповідальністю "ЖЛ" задоволено.

Визнано рішення Житомирської митниці ДФС про коригування митної вартості №№ 101060000/2015/300003/1 від 13 січня 2015 року, 101060000/2015/300023/1 від 16 лютого 2015 року, 101060000/2015/300025/1 від 17 лютого 2015 року, 101060000/2015/300029/1 від 20 лютого 2015 року, 101060000/2015/300030/1 від 23 лютого 2015 року, 101060000/2015/300039/1 від 5 березня 2015 року, 101060000/2015/300049/1 від 26 березня 2015 року, 101060000/2015/300064/1 від 15 квітня 2015 року протиправними та скасовано їх.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Житомирська митниця ДФС звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги. Просив відмовити в задоволенні. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Просив задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 квітня 2014 року між ТДВ "ЖЛ" (Покупець) та компанією "Coplana-Cooperativa" Бразилія (Продавець) укладено контракт № BRAS/671, відповідно до умов якого, Продавець продає, а Покупець придбаває арахіс сирий лущений (далі - Товар) в кількості, асортименті та за ціною, визначеними специфікаціями, які додаються до кожної поставки і є невід'ємними частинами даного Контракту.

Згідно із пунктом 2.1. Контракту, ціна товару встановлюється в доларах США і зазначається в специфікації та експортному рахунку (інвойсі) на кожну поставку. Умови поставки визначені пунктом 3.1. Контракту, згідно якого товари поставляються на умовах CІF Одеса Україна (Инкотермс 2010).

Статтею 49 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі по тексту - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, подання декларантом відомостей для її підтвердження визначено у статтях 52 та 53 МК України.

Згідно приписів частин 1, 2 статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Товариством з додатковою відповідальністю "ЖЛ" було подано до Житомирської митниці для на митного оформлення партії товару: "арахіс бразильський (сирий, лущений) типу Runner splits (розколотий навпіл) в 500 мішках по 50 кг +- 0,5 кг - 25000 кг. по ціні 1,20 дол. США/кг. Виробник: COPLANA-Cooperativa Agroindustrial, Бразилія". наступні митні декларації:

- 13 січня 2015 року №101060000/2015/000191 на суму 30000 дол. США;

- 16 лютого 2015 року №101060000/2015/001971 на суму 30000 дол. США;

- 17 лютого 2015 року №101060000/2015/002041 на суму 30000 дол. США;

- 20 лютого 2015 року №101060000/2015/002214 на суму 30000 дол. США;

- 23 лютого 2015 року №101060000/2015/002277 на суму 30000 дол. США;

- 05 березня 2015 року №101060000/2015/002756 на суму 30000 дол. США;

- 26 березня 2015 року №101060000/2015/003774 на суму 30000 дол. США;

- 15 квітня 2015 року №101060000/2015/004785 на суму 30000 дол. США.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару, позивачем до митних декларації були надані документи за переліком, передбаченим частиною 2 статті 53 МК, а саме: контракт № BRAS/671 від 25 квітня 2014 р., специфікацію №1 від 25 квітня 2014 р., інвойси, прайси виробника, платіжні документи, що підтверджують вартість товару, сертифікат про походження товару, висновок ДП "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу товарних ринків" про вартість товару №1303 від 12.12.2014 року.

За результатами здійснення аналізу супровідних документів, поданих разом з митними деклараціями №101060000/2015/000191, №101060000/2015/001971, №101060000/2015/002041, №101060000/2015/002214, №101060000/2015/002277, №101060000/2015/002756, 101060000/2015/003774, №101060000/2015/004785 Житомирською митницею були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів №№ 101060000/2015/300003/1 від 13 січня 2015 року, 101060000/2015/300023/1 від 16 лютого 2015 року, 101060000/2015/300025/1 від 17 лютого 2015 року, 101060000/2015/300029/1 від 20 лютого 2015 року, 101060000/2015/300030/1 від 23 лютого 2015 року, 101060000/2015/300039/1 від 5 березня 2015 року, 101060000/2015/300049/1 від 26 березня 2015 року, 101060000/2015/300064/1 від 15 квітня 2015 року в яких митний орган самостійно визначив митну вартість товару за резервним методом її визначення на підставі чого ТДВ "ЖЛ" були видані картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів.

Підставою для прийняття спірних рішення став висновок відповідача про те, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки документи, зазначені у частині 2 ст. 53 МКУ подані для митного оформлення містять розбіжності зокрема, вказано, що не було надано специфікації на дані поставки, відомості про банківський рахунок продавця в інвойсах відрізняються від відомостей про банківський рахунок продавця у платіжному дорученні та у зв'язку з неподанням на письмову вимогу органу доходів і зборів, відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) специфікації виробника товару; 2) інформацію біржових організацій про вартість товару сировини. За інформацією, яка наявна у органах доходів і зборів, вартість схожих товарів є вищою в порівнянні з митною вартістю оцінюваних товарів. Вказано, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв'язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв'язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях МД №101060000/2014/017622 від 11.11.2014 р., №101060000/2015/01984 від 16.02.2015 р., з урахуванням коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що відповідає принципам і критеріям, визначених Угодою про застосування статті VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Так, згідно частин 3-5 статті 53 МК, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно із частиною 1 статті 54 МК, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 6 статті 54 митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Приписами частини 1 статті 55 МК встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що право органу доходів і зборів на витребування від декларанта додаткових документів виникає лише у разі наявності обґрунтованого сумніву у повноті та/або достовірності відомостей про митну вартість товарів, однією з підстав виникнення якого є виявлення розбіжностей у поданих декларантом документах і такі розбіжності мають впливати саме на числове значення складових митної вартості товарів.

Статтею 57 МК встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Як свідчать матеріали справи, судом першої інстанції встановлено, що при поданні до митного оформлення митних декларацій №101060000/2015/000191, №101060000/2015/001971, №101060000/2015/002041, №101060000/2015/002214, №101060000/2015/002277, №101060000/2015/002756, 101060000/2015/003774, №101060000/2015/004785 позивачем було подано необхідні документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за ціною договору.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів №№ 101060000/2015/300003/1 від 13 січня 2015 року, 101060000/2015/300023/1 від 16 лютого 2015 року, 101060000/2015/300025/1 від 17 лютого 2015 року, 101060000/2015/300029/1 від 20 лютого 2015 року, 101060000/2015/300030/1 від 23 лютого 2015 року, 101060000/2015/300039/1 від 5 березня 2015 року, 101060000/2015/300049/1 від 26 березня 2015 року, 101060000/2015/300064/1 від 15 квітня 2015 року відповідач визначає митну вартість товарів за резервним методом, яка ґрунтується на раніше визначених митним органом митних вартостях, зокрема по митній декларації № 101060000/2015/01984 від 16.02.2015 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем протиправно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару, оскільки позивачем були надані усі необхідні документи, які підтверджують заявлену ним вартість.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що інформація про оцінювані товари розмитнювалися іншими особами за вищою митною вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митними органами контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості товарів за основним методом та її коригування митним органом за другорядними методами, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин може впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок та ін.).

В апеляційній скарзі відповідач, просив врахувати постанову Верховного Суду України від 22.10.2013 року у справі за позовом ТОВ "Лемтранс" до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови і рішення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Під час розгляду даної справи судом не встановлено обставин, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у Житомирської митниці щодо вартості імпортованого товару та витребуванні додаткових документів.

Правову позицію з даного питання було викладено в постанові Верховного Суду України від 01.10.2013, зокрема в останній було зазначено: що "...наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митниця зобов'язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів".

Зважаючи на викладене, суд відступає від правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 22.10ю2013 року щодо застосування норм права, оскільки у даній справі відповідач не довів наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості товарів.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює ці правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду без змін.

За таких обставин, доводи, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи, а висновок суду першої інстанції є таким, що ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "13" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.В. Кузьменко

Є.В.Одемчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "18" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Товариство з додатковою відповідальністю "ЖЛ" вул.Щорса, 67, м.Житомир,10003

3- відповідачу: Житомирська митниця Державної фіскальної служби України вул.Перемоги,25, м.Житомир,10000

- ,