Справа № 2-а-166/10
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2010-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-166/10
(провадження № )
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2010 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

у складі головуючого судді Терещенко О.Є.

при секретарі Яковенко I.A.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каховка адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ІДПС Жовтневої роти ДАІ ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У грудні 2009 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ІДПС Жовтневої роти ДАІ ОСОБА_2 про визнання незаконної та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 15.12.2009 року стосовно нього відповідачем було складено протокол та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладено стягнення за ч.І ст.122 КУпАП в розмірі 300 грн., за перевищення швидкості.

Позивач просив визнати вказану постанову незаконною, вважає, що його було притягнено до адміністративної відповідальності не правомірно. Оскільки правила дорожнього руху України він не порушував рухався зі швидкістю 60 км/год, фото відео фіксація не проводилась свідків які б могли підтвердити факт скоєння правопорушення не було.

В судове засідання позивач не зявився надав до суду заяву просив розглядати справу без його участі. На позовних вимогах наполягав, просив задовольнити їх у повному обсязі, (а.с.6).

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до ст.128 ч.4 КАС України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено:

Відповідно до протоколу ВЕ № 074181 від 15.12.2009 року ОСОБА_1 близько 03.50 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 163 км, автошляху Одеса - Мелітополь - Новоазовськ рухався зі швидкістю 77 км/год., в зоні дії дорожнього знаку 3.29 Обмеження максимальної швидкості 50 км/год. чим порушив п. 12.9 "б ПДР України (а.с.4).

На підставі вище вказаного протоколу відповідачем була винесена постанова ВЕ № 128936 від 15.12.2009 року, якою на позивача за вказане порушення було накладено стягнення згідно ч.І ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 300 грн. В постанові зазначено, що правопорушення було зафіксовано за допомогою приладу Беркут № 0803010, (а.с.5).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, за наведених підстав.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі Конституції України та законів України.

У відповідності ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вннність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд також враховує, що організація дорожнього руху здійснюється із застосуванням технічних засобів відповідно до правил і стандартів, відповідно до ст.27 Закону України «Про дорожній рух».

Спеціально контрольно-вимірювальні прилади для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, застосовуються згідно з інструкціями та методичними вказівками про порядок використання цих технічних засобів. До роботи із спеціальними технічними засобами допускаються працівники, які вивчили інструкції з їх експлуатації та склали заліки з правил їх застосування. Працівники, які не склали заліків, до роботи з такими засобами не допускаються( п.13.1, п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України від 13.11.2006 року № 1111).

Згідно до вимог ст.9 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися якщо вони відповідають вимогам, щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації і, за умови, пю вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Зі змісту ж оскаржуваної постанови не вбачається, хто саме був допущений до використання спеціального технічного засобу, чи вивчив він інструкції та чи склав залік з використання відповідного приладу.

Крім того, суд не може залишити поза своєю увагою, що в постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, взагалі, не вказано, чи пройшов прилад Беркут, яким було проведено фіксацію, повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідно до ч.І ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких їрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності закладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно до ст.62 Конституції України.

Відповідачем, в порушення вимог ст.71 КАСУ, не наведено суду доказів, які б спростовували доводи позивача.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.І ст. 122 КУпАП і постанова про адміністративне правопорушення відповідно до п.З ч.І ст.293 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Сумнівів у зібраних доказах у суду не виникає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.З, 8, 21, 22, 26, 55, 64, 124 Конституції України, ст.ст.9,122, ч.І ст.247,254,256, 268, 271,283,287-289 КУпАП, ст.ст. 5,7, 8, 9,11,14,17,18,19,102, 158,160,163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ІДПС Жовтневої роти ДАІ ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

- задовольнити повністю.

Постанову BE № 128936 від 15.12.2009 року, про накладення стягнення передбаченого ч.І ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1, в розмірі 300 грн., - визнати незаконною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, за ч.І ст.122 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, або з дня складення постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: О. Є. Терещенко