Справа № 815/4787/15
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2015-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/4787/15

Справа № 815/4787/15

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси до товариства з обмеженою відповідальністю «Іл-Сталь» про стягнення заборгованості по страховим внескам в сумі 534,03 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси (далі – позивач або УПФУ в Суворовському районі м. Одеси) звернулось до суду з позовом до з обмеженою відповідальністю «Іл-Сталь» (далі – відповідач або ТОВ «Іл-Сталь») про стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 534,03 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем вимог Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» та просить стягнути заборгованість в сумі 534,03 грн.

Представник позивача у судове засідання не з’явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законодавством порядку.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до Указу Президента №121/2001 від 01.03.2001 року «Про положення про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для їх виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду України. Діяльність Пенсійного фонду України спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики України.

Згідно ст. 72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» N 1058-IV від 09 липня 2003 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), джерелами формування коштів Пенсійного фонду є страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; суми від фінансових санкцій, застосованих відповідно до цього Закону та інших законів до юридичних та фізичних осіб за порушення встановленого порядку нарахування, обчислення і сплати страхових внесків та використання коштів Пенсійного фонду, а також суми адміністративних стягнень, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за ці порушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі – Закон № 2464) платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у свідоцтві про державну реєстрацію її як підприємця), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно п. 3 Розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску. Перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється. Пенсійний фонд спільно з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та Державною податковою адміністрацією України проводить звірення платників страхових внесків у порядку, встановленому Пенсійним фондом спільно з Державною податковою адміністрацією України за погодженням з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Абзацом 1 статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вказаної статті страхові внески – це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно з ч. 1 статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону.

Частинами 3 та 4 ст. 15 встановлено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду. Платникам страхових внесків у десятиденний термін після їх реєстрації видається повідомлення про реєстрацію платника страхових внесків за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду.

Як встановлено судом, ТОВ «Іл-Сталь» зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси як платник внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за № 7691 з 17.06.2009 року.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», розміри страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» за ставкою 33,2 відсотки суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 та п. 11.11 розділу 11 Інструкції «Про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» від 19.12.2003 року за № 21-1, страхувальники зобов’язані подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 та ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», страхувальник зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до картки особового рахунку страхувальника ТОВ «Іл-Сталь» має заборгованість перед Управлінням зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 534,03 грн. за період жовтень 2009 року - січень 2010 року, яка виникла з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем нараховувалися, обчислювалися та щомісячно подавалися до управління розрахунки сум страхових внесків, однак в порушення вимог Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідач не проводив у повному обсязі та в установлені строки сплату страхових внесків.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», суми страхових внесків, які своєчасно нараховані та несплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 зазначеного Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 20 Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків – недоїмкою.

Судом встановлено, що позивачем на підставі ч. 3 ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» була виставлена узагальнююча вимога про сплату боргу (недоїмки) від 05.03.2013 року за № 123-У на загальну суму боргу 534,03 грн. та направлена поштовим відправленням з повідомленням про вручення за юридичною адресою відповідача.

Відповідно до п. 8.3 розділу 8 Інструкції №21-1 якщо страхувальник на день надсилання йому органом Пенсійного фонду вимоги не повідомив в установленому порядку про зміну місцезнаходження (місця проживання), вимога вважається належним чином врученою навіть у разі її повернення як такої, що не знайшла адресата. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно ч.15 ст.106 Закону України №1058-ІУ строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Згідно вимог ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», протягом десяти робочих днів із дня одержання вимог про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки, проте судом встановлено, що заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків, фінансових санкцій та пені не погашена, що підтверджується карткою особового рахунку платника.

Відповідачем не подано до суду доказів, щодо сплати даної заборгованості у сумі 534,03 грн. та доказів оскарження вимоги прос плату боргу та рішення про застосування фінансових санкцій та пені Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси.

Згідно ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

З урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані позивачем по справі докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо ТОВ «Іл-Сталь» є обґрунтованими, такими, які підтверджені доказами та відповідають чинному законодавству України, а отже сума заборгованості по сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 534,03 грн. повинна бути стягнута з відповідача.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутністю витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-164 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси до товариства з обмеженою відповідальністю «Іл-Сталь» про стягнення заборгованості по страховим внескам в сумі 534,03 грн. - задовольнити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Якщо апеляційну скаргу не буде подано в строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського окружного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.О. Cтефанов