Справа № 183/4599/14
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"13" липня 2015 р.справа № 183/4599/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року

у справі № 183/4599/14

за позовом ОСОБА_1

до управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області

треті особи ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «Геотрастзем», Орлівщинська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася у Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з позовом до управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «Геотрастзем», Орлівщинська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, в якому просила, з урахуванням уточнень, зобовязати виключити з бази даних управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0440, що розташована в Дніпропетровській області, Новомосковському районі, с. Орлівщина, вул. Кооперативна, буд. 66 та присвоїти кадастровий номер земельній ділянці площею 0,25 га, що розташована в Дніпропетровській області, Новомосковському районі, с. Орлівщина, вул. Кооперативна, буд. 68 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, провадження у адміністративній справі закриттю з наступних підстав.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, частиною 2 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, зокрема однією зі сторін в яких є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, обласна рада, Київська, Севастопольська міська рада, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ щодо їх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Судом встановлено, що управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області має статус субєкта владних повноважень при реалізації повноважень, зокрема, щодо ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; здійснення підготовки земельно-кадастрової документації; внесення до Державного земельного кадастру та надання відомостей про землі, розташовані у межах державного кордону України, територій Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, районів, сіл, селищ, міст; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні; ведення поземельних книг та надання витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер присвоюється земельній ділянці під час внесення відомостей про таку ділянку до Державного земельного кадастру.

При цьому, за приписами статті 21 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України; на підставі проектів землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь - у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції не взяв до уваги що між позивачем і третьою особою виник спір про право на частину земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 за кадастровим номером :02:003:0440 щодо визначення меж суміжних земельних ділянок.

За обставини, коли заявлені у справі позовні вимоги випливають із відносин, що мають приватноправовий характер, а відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування не виступає в цих відносинах як субєкт владних повноважень, його участь у правовідносинах між сторонами не змінює правову природу спірних відносин і не перетворює цей спір у публічно-правовий.

Статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, даний спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції і повинен вирішуватись місцевим судом загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 157, 195, 197, 198, 203, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року скасувати.

Закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим