Справа № 667/4214/15-а
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 р. Справа № 667/4214/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Стамбула Н.В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді -Шеметенко Л.П.
судді -Домусчі С.Д.
судді -Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні на постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 липня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні про визнання незаконним рішення, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в м. Херсоні про визнання незаконним рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, зобов'язання призначити пенсію з 26.12.2014 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що при перегляді документів комісією з розгляду питань, пов'язаних із призначенням та виплатою пенсії протоколом №34 від 25.03.2015 року їй було відмовлено в призначені пенсії з підстави відсутності необхідного спеціального стажу роботи - 25 років, що дає право на пенсію за вислугу років. На думку позивача, зазначена підстава є необґрунтованою.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що стаж роботи позивача з 19.08.2010 року по 25.12.2014 року правомірно не зарахований їй до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку з чим, оскаржувана відмова також є правомірною.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконним рішення (протокол №34 від 25.03.2015р.) УПФ в м. Херсоні про відмову в призначені ОСОБА_4 пенсії за вислугу років.

Зобов'язано УПФ України в м. Херсоні призначити та виплатити ОСОБА_4 пенсію за вислугу років з 26.12.2014 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні подало апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.197 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

З 19.08.2010 року по 25.12.2014 року ОСОБА_4 працювала на посаді лікаря-статистика в Херсонському обласному інформаційно-аналітичному центрі медичної статистики. 25.12.2014 року була звільнена із займаної посади за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України), про що свідчать записи у трудовій книжці.

26 грудня 2014 р. ОСОБА_4 звернулася до УПФ України в м. Херсоні з заявою про призначення пенсії за вислугу років. Однак 25 березня 2015 року їй було відмовлено у призначенні вищевказаної пенсії на підставі ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується протоколом №34 засідання комісії для розгляду питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення.

Підставою для відмови стала відсутність необхідного спеціального стажу роботи - 25 років, що дає право на пенсію за вислугу років.

Із записів у трудовій книжці позивача слідує, що її спеціальний медичний стаж складає 26 років 4 місяці 28 днів, з них: 10 місяців 27 днів вона працювала на посаді лікаря-інтерна Невельської центральної районної лікарні, 9 років 1 місяць 27 днів - лікарем Невельської центральної районної лікарні, 2 роки 1 місяць 29 днів - лікарем - статистиком Херсонської обласної лікарні, 9 років 9 місяців 28 днів - лікарем методистом, лікарем-статистиком Херсонської обласної лікарні, 4 роки 4 місяці 6 днів - лікарем-статистиком Херсонського обласного інформаційно-аналітичного центру медичної статистики.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з чинним законодавством, посада лікаря-статистика, яку займала позивач на протязі 4 років 4 місяців 6 днів у КУ «Херсонський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики» узгоджується з ознаками посад закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, тому, позивач має право на включення періоду роботи з 19.08.2010р. по 25.12.2014р. на посаді лікаря-статистика у КУ «Херсонський обласний інформаційно-аналітичний центр медичної статистики» до спеціального стажу роботи, що надає їй право на призначення пенсії за вислугу років.

В апеляційній скарзі УПФ України в м. Херсоні вказується, що інформаційно-аналітичні центри медичної статистики не входять до переліку закладів охорони здоров'я, стаж роботи в яких зараховується до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

В пункті 2 «Охорона здоров'я» цього Переліку вказані такі заклади: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичні центри. Аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії. Медико-соціальні експертні комісії, бюро судово-медичної експертизи.

Наказом МОЗ від 28жовтня 2002 року №385 затверджено «Перелік закладів охорони здоров'я», згідно з пунктом 4 якого, Центр медичної статистики МОЗ України є закладом охорони здоров'я.

Відповідно до Листа МОЗ України від 22.01.2010 року №10.03.67/13 «Пояснення постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2009 року № 1418 «Про затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років лікарям і фахівцям з базовою та неповною вищою освітою державних та комунальних закладів охорони здоров'я», до стажу роботи для нарахування надбавки за вислугу років включається весь час роботи на посадах лікарів усіх спеціальностей та фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою усіх спеціальностей в державних та комунальних закладах охорони здоров'я. З огляду на викладене, до стажу для нарахування надбавки за вислугу років включається час роботи на посаді медичної сестри та час роботи на посаді лікаря. Саме цей стаж є підставою для визначення розміру надбавки за вислугу років лікарю.

З матеріалів справи вбачається, що позивач займала посаду лікаря-статистика в комунальному закладі охорони здоров'я - Херсонському обласному інформаційно-аналітичному центрі медичної статистики.

Таким чином, стаж роботи на вказаній посаді підлягає зарахуванню до спеціального стажу роботи, що надає їй право на призначення пенсії за вислугу років, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та дана правова оцінка, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні - залишити без задоволення.

Постанову Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Л Л.П. Шеметенко

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: Д.В. Запорожан