Справа № 208/7810/14-а (2а/208/200/14)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2015-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" червня 2015 р. справа № 208/7810/14-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

на постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року

справа № 208/7810/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся у Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання протиправним рішення комісії від 12 грудня 2013 року та від 22 травня 2014 року про відмову в підтвердженні стажу роботи, передбаченого пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період роботи у відкритому акціонерному товаристві «Дніпродзержинський завод електричних виконавчих механізмів» з 18 червня 1987 року по 13 листопада 1989 року майстром ливарного цеху дільниці сталевого лиття по виплавляємим моделям і з 13 листопада 1989 року по 11 березня 1996 року старшим майстром ливарно-ковальського цеху дільниці алюмінієвого лиття під тиском та їх скасування, а також рішень оформлених витягом з протоколу засідання комісії від 03 січня 2014 року та листом від 03 червня 2014 року № 4324/05/43 про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку до 50 років; зобовязання призначити пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 07 жовтня 2013 року.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у звязку з досягненням 50 річного віку позивач неодноразово звертався до управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою, в якій ставив питання про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посадах, які дають право на призначення пільгової пенсії за Списком № 1 та надавав відповідні документи, які підтверджували його роботу у підрозділах ливарного виробництва, а саме у жовтні 2013 року та у березні 2014 року.

Разом з тим, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, у звязку з не зарахуванням у пільговий стаж періоду роботи в підрозділах ливарного виробництва у відкритому акціонерному товаристві «Дніпродзержинський завод електричних виконавчих механізмів» за період з 18 червня 1987 року по 13 листопада 1989 року і з 13 листопада 1989 року по 11 березня 1996 року через недостатність документів, про що зазначено у рішеннях комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12 грудня 2013 року та від 22 травня 2014 року, а також витягу з протоколу засідання комісії по розгляду звернень громадян управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 січня 2014 року та листі від 03 червня 2014 року №4324/05/43 (а.с. 16,17, 19-20, 22-24).

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам.

Порядком застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинні на період роботи особи.

Судом встановлено, що на час роботи ОСОБА_1 у відкритому акціонерному товаристві «Дніпродзержинський завод електричних виконавчих механізмів» в період з 1987-1996 роки діяли списки, затверджені постановою ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року, постановою Кабінету міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року і постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року. У зазначених нормативних актах до списку №1 віднесені майстри (старші майстри) ливарного виробництва (розділ ХІ «Металообробка» пункт 1 «Ливарне виробництво»).

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Судом встановлено, що відомості трудової книжки ОСОБА_1 свідчать про те, що позивач в період з 18 червня 1987 року по 13 листопада 1989 року працював майстром ливарного цеху дільниці сталевого лиття по виплавляємим моделям, а з 13 листопада 1989 року по 11 березня 1996 року старшим майстром ливарно-ковальського цеху дільниці алюмінієвого лиття під тиском у Дніпродзержинському заводі електричних виконавчих механізмів, який в подальшому перейменовано в відкрите акціонерне товариство «Дніпродзержинський завод електричних виконавчих механізмів».

Крім того, відомості про роботу зазначені у трудовій книжці підтверджуються наказами з особового складу відкритого акціонерного товариства «Дніпродзержинський завод електричних виконавчих механізмів», що зберігаються в архівному фонді, а саме наказом від 18 червня 1987 року №584 про переведення позивача з посади інженера-конструктора майстром дільниці сталевого лиття ливарного цеху; від 20 листопада 1989 року №958 про переведення старшим майстром ливарно-ковальського цеху; від 11 березня 1996 року №87-к про звільнення, а також відомостями з особової картки. Також встановлено, що відповідно до наказу від 02 лютого 1988 року по Дніпродзержинському заводу електричних виконавчих механізмів з 01 січня 1988 року у ливарному цеху і у цеху гарячої штамповки введена доплата за шкідливість в розмірі 10% окладу начальнику цеху, старшому майстру, майстру, механіку, енергетику. Наказом від 10 серпня 1989 року № 551 ливарна дільниця і дільниця гарячої штамповки обєднані у ливарно-ковальський цех, при цьому, відповідно до штатного розкладу цього цеху за 1989-1992 роки позивач був старшим майстром ливарної дільниці Ш (на гарячих дільницях) ливарно-ковальського цеху.

Також, архівними довідками, особовими рахунками за 1986-1996 роки, розрахунковими відомостями нарахування заробітної плати із зазначенням кількості відпрацьованих днів, годин та сум нарахування заробітної плати у період з червня 1987 року по березень 1996 року підтверджується факт праці позивача майстром та старшим майстром ливарного виробництва повний робочий день. Також, в розрахункових відомостях нарахування заробітної плати за період з 1989 року по 1991 рік містяться відомості про грошові нарахування (доплати) за шкідливість праці.

При цьому слід зазначити, що неналежний порядок ведення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якщо пільговий стаж підтверджується документально.

Отже, рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22 травня 2014 року, а також рішення управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області оформлене листом від 03 червня 2014 року №4324/05/43 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є протиправними.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо розгляду позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 12 грудня 2013 року про відмову в підтвердженні стажу роботи, передбаченого пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період роботи у відкритому акціонерному товаристві «Дніпродзержинський завод електричних виконавчих механізмів», а також рішення оформленого витягом з протоколу засідання комісії по розгляду звернень громадян управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 січня 2014 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобовязання управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області здійснити призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» саме з 07 жовтня 2013 року виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права позивача на позов та запобігає постійному збереженню стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 15 вересня 2014 року. При цьому, посилається на те, що при первісній відмові, про яку він дізнався у січні 2014 року, не звертався до суду, у звязку з тим, що самостійно здійснював пошук документів, які підтверджують пільговий стаж за списком № 1 на роботах у відкритому акціонерному товаристві «Дніпродзержинський завод електричних виконавчих механізмів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що позовна заява та додані до неї матеріали не містять підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки самостійний пошук відповідних документів не позбавляє права позивача на звернення до суду в межах, установлених законом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не повно встановлені обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, розгляду позовних вимог заявлених поза межами строку звернення до суду, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню, з прийняттям нової про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 202, 207, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22 травня 2014 року про відмову в підтвердженні стажу роботи, передбаченого пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період роботи ОСОБА_1 у відкритому акціонерному товаристві «Дніпродзержинський завод електричних виконавчих механізмів» з 18 червня 1987 року по 13 листопада 1989 року майстром ливарного цеху дільниці сталевого лиття по виплавляємим моделям і з 13 листопада 1989 року по 11 березня 1996 року старшим майстром ливарно-ковальського цеху дільниці алюмінієвого лиття під тиском; рішення управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області оформленого листом від 03 червня 2014 року №4324/05/43 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області призначити ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 15 березня 2014 року.

Позовні вимоги за період з 07 жовтня 2013 року по 14 березня 2014 року включно залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим