Справа № 2а-1870/640/12
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2012-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2012 р. Справа № 2a-1870/640/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Єреп Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 2а-1870/640/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вибір Регіон" до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вибір Регіон" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністрнативним позовом до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області від 28.12.2011 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів у розмірі 214 583, 34 грн., в т.ч. за основним платежем - 171 666, 67 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 42 916, 67 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, прийняте Конотопською МДПІ Сумської області без врахування допущених помилок, що своєчасно були виправлені. Так, зокрема, відповідач не врахував при прийнятті податкового повідомлення-рішення, що постачальником по договорам з позивачем - Приватним виробничим підприємством "Вибір" було виписано податкову накладну № 50 від 09.09.2011 на суму 585 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 97 500,00 грн. та податкову накладну № 49 від 09.09.2011 на суму 445 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 74 166,67 грн. Вказані податкові накладні виписані постачальником внаслідок виправлення позивачем допущених помилок. Так як сума ПДВ згідно цих податкових накладних становить менше 100 000, 00 грн., то обовязку реєструвати їх в Єдиному реєстрі податкових накладних не було. Крім того, позивач зазначає, що главою 11 Податкового кодексу України не передбачено застосування відповідальності до платників податків у разі допущення ними помилок в складанні документів, а тим паче в ситуаціях, коли платники податків самостійно виявили дану помилку. Таким чином, позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 28.12.2011 № НОМЕР_1 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав суду в судовому засіданні 02.02.2012 заперечення на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що в ході камеральної перевірки встановлено, що позивач 20.10.2011 надав до Конотопської МДПІ декларацію з ПДВ № НОМЕР_2 та реєстр отриманих та виданих податкових накладних № НОМЕР_2 за вересень 2011 року. Згідно даних декларації та реєстру до податкового кредиту позивачем включено податкову накладну № 50 від 09.09.2011 на суму ПДВ 171666, 67 грн., отриману від ПВП "Вибір" за придбаний крохмаль топіоковий на загальну суму 1 030 000, 00 грн. Податковий кредит згідно зазначеної податкової накладної позивачем збільшено на суму 171 666, 67 грн. При цьому, згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних податкова накладна № 50 від 09.09.2011 на суму ПДВ 171 666, 67 грн. від ПВП "Вибір" не зареєстрована.

Єдиною підставою для віднесення до податкового кредиту сум ПДВ згідно податкової накладної, яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних є заява зі скаргою на постачальника згідно Порядку заповнення податкової накладної, що затверджена наказом ДПА України від 29.12.2010 № 1401/18696. Позивач не заперечує проти того, що він не подав до Конотопської МДПІ до податкової декларації за вересень 2011 року заяви зі скаргою на ПВП "Вибір", а тому у нього не було підстав віднести ПДВ в сумі 171 666, 67 грн. до податкового кредиту.

Крім того, відповідач зазначає, що податкові накладні від 09.09.2011 № 50 та від 09.09.2011 № 49 є підробленими і в них вказані завідомо неправдиві відомомсті щодо загальної вартості товарно-матеріальних цінностей та суми податку на додану вартість.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В матеріалах справи містяться доповнення до адміністративного позову (а.с. 52-53) та додаткові заперечення на позовну заяву (а.с. 65).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з наведених у позовній заяві та доповненні до адміністративного позову підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі з підстав, визначених у запереченні на адміністративний позов та додаткових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.11.2011 посадовою особою відповідача на підставі п. 200.10 ст. 200 розділу 5 Податкового кодексу України, в порядку статті 76 розділу 2 Податкового кодексу України була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість за вересень 2011 року, про що складено акт про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість від 18.11.2011 № 481/10/15-3/36613408 (а.с. 7-8). В ході перевірки встановлено, що відповідачем до податкового кредиту вересня місяця в порушення вимог п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України № 2755 від 02.12.10 неправомірно включено до складу податкового кредиту податкову накладну № 50 від 09.09.201 1 р. на суму 171 666, 67 грн., виписану ПВП "Вибір" (ІПН 93), чим завищено суму податкового кредиту на 171 666, 67 грн.

Дані камеральної перевірки свідчать про завищення суми податкового кредиту, відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 розділу 11 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акту відповідачу збільшується сума, що за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету у розмірі 171 667, 00 грн.

Позивач, не погодившись із висновками перевірки, звернувся до Конотопської МДПІ Сумської області із запереченням на акт камеральної перевірки (а.с. 9-11). За результатами розгляду заперечення результати камеральної перевірки залишені без змін,а заперечення жо акту камеральної перевірки без задоволення (а.с. 12).

На підставі вищевказаного акту перевірки від 18.11.2011 № 481/10/15-3/36613408 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.12.2011 № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів у розмірі 214 583, 34 грн., в т.ч. за основним платежем - 171 666, 67 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 42 916, 67 грн. (а.с. 13).

В судовому засіданні встановлено, що позивач уклав з Приватним виробничим підприємством "Вибір" (далі - Постачальник) два договори поставки, зокрема:

- договір поставки від 24.012011 № 121/01-11 на поставку крохмалю картопляного не модифікованого (а.с. 17-18);

- договір поставки від 24.01.2011 № 91/01-11 на поставку крохмалю тапіокового (а.с. 19-20).

01.09.2011 Постачальник надав позивачу два рахунки на оплату:

- рахунок на оплату від 01.09.2011 № 790 в сумі 585 000,00 грн. (крохмаль тапіоковий) (а.с. 21);

- рахунок на оплату від 01.09.2011 № 791 в сумі 445 000, 00 грн. (крохмаль картопляний) (а.с. 22).

Позивач 09.09.2011 провів оплату виставлених рахунків на загальну суму 1 030 000, 00 грн., що підтверджується випискою банку ЦФ ПАТ "Кредобанк" (а.с. 23-24). В призначенні платежу вказано посилання на рахунок від 01.09.2011 № 790.

Постачальник виписав податкову накладну № 50 від 09.09.2011 на суму 1 030 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 171 666, 67 грн. (а.с. 38).

Позивач 09.09.2011 направив на адресу ЦФ ПАТ "Кредобанк" та Постачальника лист № 24 (а.с. 25) про зміну призначення платежу та зазначив, що призначення платежу по платіжному дорученню від 09.09.2011 № 2237 необхідно вважати як:

- "оплата за крохмаль тапіоковий згідно рахунку № 790 від 01.09.2011 - 585 000, 00 грн.";

- "оплата за крохмаль картопляний не модифікований згідно рахунку № 791 від 01.09.2011 - 445 000, 00 грн.".

ЦФ ПАТ "Кредобанк" отримала лист позивача від 24.09.09.2011 № 24 про зміну призначення платежу 09.09.2011, відповідь була надана 13.09.2011, що підтверджується листом ЦФ ПАТ "Кредобанк" від 15.02.2012 № 02-50 (а.с. 64).

Постачальник виписав податкові накладні по першій події (оплаті), а саме:

- податкову накладну № 50 від 09.09.2011 на суму 585 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 97 500, 00 грн. (а.с. 26);

- податкову накладну № 49 від 09.09.2011 на суму 445 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 74 166, 67 грн. (а.с. 27).

Конотопською МДПІ Сумської області було направлено позивачу лист від 24.10.2011 № 15160/10-153 (а.с. 35) щодо надання письмових пояснень причин порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку та документального підтвердження фінансовво-господарських операцій, здійснених у вересні 2011 року з Приватним виробничим підприємством "Вибір", зокрема виписаної Приватним виробничим підприємством "Вибір" податкової накладної від 09.09.2011 (сума ПДВ - 171 666, 67 грн.) і не зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач на лист Конотопської МДПІ Сумської області від 24.10.2011 № 15160/10-153 направив лист (а.с. 36), відповідно до якого пояснив, що при безготівкому переказу коштів на суму 1 030 000, 00 грн. платіжним дорученням від 09.09.2011 № 2237 було допущено помилку в призначенні платежу, про що повідомлено Постачальника і банк листом від 09.09.2011 № 24. Всі неточності з боку позивача та Постачальника виправлено, але не вірно відображено в Реєстрі отриманих та виданих податкових накладних за вересень.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 (далі - ПК України) він регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно п. 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну.

Податковий орган, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення, враховував факт порушення, на його думку, позивачем п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період (абз. 9 п.201.10 ст.201 ПК України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Кабінет Міністрів України постановою від 29 грудня 2010 року № 1246 затвердив Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Пунктом 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України визначено, що реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року; понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачем в акті перевірки від 18.11.2011 зроблено висновок, що позивач неправомірно включив до складу податкового кредиту податкову накладну № 50 від 09.09.2011 на суму 171 666, 67 грн., виписану ПВП "Вибір", яка не зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних за вересень 2011 року.

Проте судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема, договором від 24.01.2011 № 121/01-11 на поставку крохмалю картопляного не модифікованого (а.с. 17-18), договором від 24.01.2011 № 9101-11 на поставку крохмалю тапіокового (а.с. 19-20), листом від 09.09.2011 № 24 про зміну призначення платежу по платіжному дорученню від 09.09.2011 № 2237 (а.с. 25) та власне самими податковими накладними №№ 50, 49 від 09.09.2011 (а.с. 26, 27), що податкова накладна № 50 від 09.09.2011 на суму 1 030 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 171 666, 67 грн. (а.с. 38) не відображена в Єдиному реєстрі податкових накладних за вересень 2011 року у зязку з тим, що позивачем була виявлена помилка щодо призначення платежу, яка вчасно була виправлена. На зазначену суму сформовані податкові накладні, отримані від Приватного виробничого підприємства "Вибір", а саме податкова накладна № 50 від 09.09.2011 на суму 585 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 97 500, 00 грн. (а.с. 26) та податкова накладна № 49 від 09.09.2011 на суму 445 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 74 166, 67 грн. (а.с. 27).

Так, беззаперечним суд вважає факт щодо відсутності обов'язку реєстрації податкової накладної № 50 від 09.09.2011 в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки сума ПДВ по ній була менше ніж 100 000 грн.

При цьому перевіркою не встановлено порушень вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та наказу ДПА України від 21.12.2010р. № 969 щодо форми чи порядку заповнення позивачем податкової накладної № 50 від 09.09.2011.

Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення органами державної податкової служби документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг (абз. 10 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 ПК України, протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України (п. 200.11 ст. 200 ПК України).

Згідно вказаного вище переліку, затвердженого Постановою КМУ України від 27.12.2010р. №1238 "Про затвердження переліку достатніх підстав, які надають податковим органам право на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування такого податку", підставою для проведення перевірки є існування розбіжностей між сумою податкового кредиту, сформованого платником за операціями з придбання товарів/послуг, та сумою податкових зобов'язань його контрагентів за операціями з постачання таких товарів/послуг, які не усунуто за результатами проведення камеральної перевірки.

Тобто, аналізуючи положення законодавства, суд дійшов висновку, що вищеописані норми зокрема встановлюють, що розбіжності, які виникли, можуть бути усунуті за результатами проведення камеральної перевірки. Таким чином, законом встановлено право платника подати відповідні уточнення після отримання акту камеральної перевірки з метою усунення розбіжностей.

Згідно п. 1 Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010р. №1002 виправлення помилки в Реєстрі здійснюється методом "сторно" за правилами, передбаченими для бухгалтерського обліку, у момент виявлення таких помилок.

Коригування помилкових записів у Реєстрі не призводить до потреби формування нових (уточнюючих) реєстрів.

Аналізуючи положення чинного законодавства, суд не вбачає нормативно встановленого обов'язку для платника щодо подачі до податкового органу виправленого реєстру, а відтак позивачем дотримано положення чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 56.1 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши надані сторонами докази в контексті наведених вище вимог законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено обґрунтованості та відповідності законодавству оскаржуваного рішення. В свою чергу, судом не встановлено порушень податкового законодавства з боку позивача. Крім того, суд зазначає, що всі операції, здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю "Вибір Регіон", підтверджені відповідними документами, а після виправлень загальна сума за звітний податковий період не змінилась.

Оскільки відповідачем, який в силу Податкового кодексу України та за ознаками ст. 3 КАС України є субєктом владних повноважень, при розгляді і вирішенні судом справи в порядку ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено правомірності спірного податкового повідомлення-рішення, суд доходить висновку, що спірний правовий акт індивідуальної дії порушує права і інтереси позивача, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача, та вважає їх такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вибір Регіон" до Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області від 28.12.2011 № НОМЕР_1, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Вибір Регіон" збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів у розмірі 214 583, 34 грн., в т.ч. за основним платежем - 171 666, 67 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 42 916, 67 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вибір Регіон" судовий збір у розмірі 32, 19 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко

Постанову складено у повному обсязі та підписано 21 лютого 2012 року.