Справа № 804/6930/15
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2015 р. Справа № 804/6930/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
при секретарі Панченко Я.І.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Трансбізнес» до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення від 24.04.2015р. № 1515/10/04-81,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов з урахуванням збільшення позовних вимог Приватного підприємства «Трансбізнес» до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:
- зобовязати Криворізьку центральну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області здійснити розгляд заяви про досягнення податкового компромісу № 67 та заяви № 68 Приватного підприємства «Трансбізнес» у відповідності до вимог підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В поданих додаткових поясненнях просить суд розглянути справу без участі представника податкового органу.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що Криворізькою центральною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного підприємства «Трансбізнес» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 р. по 31.12.2013 р.
За результатами перевірки складено Акт від 19.02.2015 року №194/04-81-22-01/24244008, на підставі якого, винесено податкові повідомлення-рішення:
- форми «Р» № НОМЕР_1 від 17.03.2015 р., яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на суму 586846,25 грн., у тому числі 469477 грн. за основним платежем та 117369,25 грн. - штрафні (фінансові) санкції;
- форми «Р» № НОМЕР_2 від 17.03.2015 р., яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на прибуток на суму 749842,50 грн., у тому числі 599874 грн. за основним платежем та 149968,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
Вказані податкові повідомлення-рішення на час розгляду даної справи оскаржуються в судовому порядку в Дніпропетровському окружному адміністративному суді (справа № 804/4449/15 суддя Віхрова В.С.).
14.04.2015 року Приватне підприємство «Трансбізнес» звернулось до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з заявою вих. № 67 про намір досягнення податкового компромісу згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_2 від 17.03.2015 р. з податку на прибуток.
Також, 14.04.2015 року Приватне підприємство «Трансбізнес» звернулось до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з заявою вих. № 68 про намір досягнення податкового компромісу згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 17.03.2015 р. з податку на додану вартість.
Відповідно до пояснень представника відповідача, викладених у письмових запереченнях, сума часткового погодження по податковому повідомленню-рішенню № НОМЕР_2 від 17.03.2015 р. з податку на прибуток розрахована з урахуванням виявленого при перевірці заниження податку на прибуток у розмірі 111192 грн. у звязку з не включенням суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої від невстановлених фізичних осіб, до складу доходів у періоді, що перевірявся.
Суд, задовольняючи адміністративний позов, виходить з наступного.
Відповідно до п.п. 1, 2, 5, 7, 8, 12 підрозділу 9-2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, податковий компроміс - це режим звільнення від юридичної відповідальності платників податків та/або їх посадових (службових) осіб за заниження податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість за будь-які податкові періоди до 1 квітня 2014 року з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 цього Кодексу. Платник податків, який вирішив скористатися процедурою податкового компромісу, під час дії податкового компромісу за такі податкові періоди має право подати відповідні уточнюючі розрахунки податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, в яких визначає суму завищення витрат, що враховуються при визначенні обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств та/або суму завищення податкового кредиту з податку на додану вартість.
Сума заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість сплачується в розмірі 5 відсотків такої суми. При цьому, 95 відсотків суми заниженого податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість вважаються погашеними, штрафні санкції не застосовуються, пеня не нараховується.
Сума погашеного податкового зобовязання з податку на прибуток та/або податку на додану вартість в розмірі 95 відсотків внаслідок застосування податкового компромісу не враховується для визначення обєкта оподаткування податком на прибуток підприємств.
Платник податків сплачує податкові зобовязання, визначені в уточнюючому розрахунку та/або податковому повідомленні-рішенні, у розмірі, передбаченому пунктом 2 цього підрозділу, протягом 10 календарних днів з дня, наступного за днем узгодження. Днем узгодження вважається день отримання повідомлення контролюючого органу про відсутність необхідності проведення документальної позапланової перевірки, а в разі прийняття рішення про необхідність проведення документальної позапланової перевірки - день отримання довідки, що підтверджує правомірність визначення сум податкових зобовязань в уточнюючому розрахунку, або день отримання податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами такої перевірки.
Процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобовязань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобовязання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобовязання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобовязання вважається неузгодженим.
Податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобовязань згідно із цим підрозділом.
Платники податків з метою застосування податкового компромісу мають право подати уточнюючі розрахунки або заяви відповідно до положень цього підрозділу протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності цим підрозділом.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.3 розділу 1 Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу, затверджених наказом Державної фіскальної служби України № 13 від 17.01.2015р. Методичні рекомендації щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу (далі - Методичні рекомендації) визначають порядок дій контролюючих органів при виконанні положень підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Кодекс).
Згідно по п. 2.1 Методичних рекомендацій під заниженням податкових зобов'язань для цілей застосування Методичних рекомендацій слід розуміти неправомірне формування платником податків даних податкового обліку (формування податкового кредиту з податку на додану вартість або витрат з податку на прибуток) у податкових періодах до 1 квітня 2014 року, що призвело до заниження належних до сплати сум податкових зобов'язань.
Проте, слід вказати, що Методичні рекомендації не встановлюють нових норм права, а носять виключно рекомендаційний та роз'яснювальний характер щодо єдиного розуміння процедури застосування податкового компромісу.
Як вже судом зазначалось, положення підрозділу 9-2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України можуть розповсюджуватися як на випадки добровільного декларування платником податків занижених податкових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток шляхом подання уточнюючих розрахунків, так і на випадки наявності неузгоджених сум податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких, триває процедура судового та/або адміністративного оскарження.
В даному випадку досягнення податкового компромісу здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. При цьому, днем узгодження платником податків податкових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу.
Крім того, норми Податкового кодексу України не містять обов'язкової умови наявності факту заниження зобов'язання з податку на прибуток виключно у зв'язку із завищенням витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, при застосуванні податкового компромісу з неузгоджених сум податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначених у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких, триває процедура судового та/або адміністративного оскарження.
Оскаржуване рішення податкового органу не містить обґрунтувань часткового застосування податкового компромісу в визначеному в рішенні розмірі. В рішенні, також, не наведено розрахунку суми погодженого податкового зобовязання.
Окремо суд вказує, що чинним законодавством податковий орган не наділений правом примати рішення про погодження застосування процедури податкового компромісу в частині або відхиляти заяву платника податків про намір досягнення податкового компромісу, зокрема, в частині.
Крім того, законодавством передбачено, що у разі проведення процедури податкового компромісу суми податкових зобовязань, визначених у податкових повідомлень-рішень, за якими триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, днем узгодження платником податків податкових зобовязань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, такі податкове зобовязання вважається узгодженим саме в момент подання заяви про намір досягнення податкового компромісу та сплати податкового зобовязання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу (5%). Отже, на момент прийняття рішення податкового органу щодо погодження застосування процедури податкового компромісу податкові зобовязання, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, є узгодженими, а вказане рішення не може бути таким, що створює додаткові зобовязання по сплаті податкових зобовязань за вже узгодженим податковим повідомленням-рішенням.
Також, з метою повного захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобовязати Криворізьку центральну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області здійснити розгляд заяви про досягнення податкового компромісу № 67 та заяви № 68 Приватного підприємства «Трансбізнес» у відповідності до вимог підрозділу 9-2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо судового збору, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на час звернення з адміністративним позовом до суду), якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір 3674-VI від 08.07.2011р. ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру 0,06 розміру мінімальної заробітної плати.
Позивачем, відповідно до вимог ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір, сплачено судовий збір в розмірі 146,16 грн.
В зв'язку з тим, що адміністративний позов задоволено, сума судового збору в розмірі 146,16 грн. підлягає стягненню з державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Трансбізнес».
Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково, чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
З огляду на сукупність викладенних обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі..
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Приватного підприємства «Трансбізнес» до Криворізької центральної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення від 24.04.2015р. № 1515/10/04-81 задовольнити повністю.
Зобовязати Криворізьку центральну обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області здійснити розгляд заяви про досягнення податкового компромісу № 67 та заяви № 68 Приватного підприємства «Трансбізнес» у відповідності до вимог підрозділу 9-2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.
Присудити з державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Трансбізнес» судовий збір у розмірі 146,16 грн.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови, відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Постанова не набрала законної сили 14.09.15 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_2 ОСОБА_2 ОСОБА_3