Справа № 2-а-2661/11
Суддя: Мартинишин М. О.
Дата ухвалення: 2012-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2а- /1326/197/2012
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2012 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. розглянувши в порядку скороченого провадження відповідно до положень ст.183-2 КАС України справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова про зобов»язання вчинення дій щодо нарахування та виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії дитині війни, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась з адміністративним позовом в суд до Управління Пенсійного Фонду України у Франківському районі м. Львова про зобов»язання вчинення дій щодо нарахування та виплати недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги до пенсії дитині війни за період з 20.07.2011 року по 19.12.2011 року.

Свої вимоги мотивує тим, що вона відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»є дитиною війни. Згідно із статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак така допомога не виплачувалась.

Представник відповідача на адресу суду направив письмові заперечення, згідно з якими проти позову заперечив, мотивуючи тим, що на законодавчому рівні не прийнято жодного нормативного акту на виконання вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначено за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку і яким чином обчислювати вказаний розмір за відсутності поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини. Враховуючи вищенаведене, вважає позов безпідставним , просить в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з»ясувавши дійсні обставини справи, вважаю, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справ керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни»від 18 листопада 2004 року встановлено правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Статтею 1 цього Закону визначено, що дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни ( 02 вересня 1945 року) було менше 18 років.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень ст.3 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Частина 2 ст. 8 Конституції України встановлює вимогу щодо законів України всі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Частиною 3 ст.22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Законами України "Про .Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік" дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" було обмежено.

Однак, Рішеннями Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік" якими обмежується дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

З дня ухвалення Конституційним Судом України Рішень № 6-рп/2007 та № 10-рп/2008 визнані неконституційними положення Законів України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та "Про Державний бюджет України на 2008 рік" втратили чинність, отже, з цього часу відновлено дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 та від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку і правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей, що визнані неконституційними.

Судом встановлено, що всупереч Рішеннь Конституційного Суду України Управлінням Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова оспорювана позивачем надбавка виплачувалась у розмірі меншому, ніж передбачено законом.

За таких обставин, позовні вимоги про зобов»язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу підлягають до задоволення з 20.07.2011р., оскільки дані вимоги заявлені в межах строку звернення до суду, визначеного ст.99 КАС України.

Суд вважає, що вказану допомогу слід стягувати до 20.07.2011р., оскільки пунктом 7 частини 1 ЗУ "Про внесення змін до ЗУ "Про державний бюджет України на 2011 рік" Прикінцеві положення ЗУ "Про державний бюджет України на 2011 рік" доповнено пунктом 4, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. А відтак, визначення порядку та розмірів виплат дітям війни у 2011 році делеговано Кабінету Міністрів України. На виконання пункту 4 Прикінцеввих положень ЗУ "Про державний бюджет України на 2011 рік" постановою Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року, яка набрала чинності 23.07.2011 року, встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи держдавної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,80 грн.,а тому саме до 22.07.2011р. підлягає стягненню доплата до пенсії, відповідно до ст.6 ЗУ»Про соціальний захист дітей війни».

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова по невиплаті позивачці підвищення до пенсії відповідно до вимог статті 6 Закону України ,.Про соціальний захист дітей війни" є протиправними.

Згідно ч.7 ст.9 КАСУ,у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини(аналогія закону), тому поняття мінімальної пенсії за віком, наведене у ст..28 ЗУ»Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування «слід застосовувати для визначення розміру підвищення до пенсії відповідно до ЗУ»Про соціальний захист дітей війни».

Керуючись ст.ст. 7-14,94,158-163,167,183-2 КАС України, ст.3,6 Закону України Про соціальний захист дітей війни -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задоволити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова провести нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 20 липня 2011 року по 22 липня 2011 року включно на підставі положень ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з врахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за виключенням нарахованих і сплачених позивачу сум.

У решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: Мартинишин М.О.