Справа № 721/399/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 721/399/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Маковійчук Л.Р.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

15 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Білоуса О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 06 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Путильської районної ради про скасування рішення сесії Путильської районної ради в окремій частині,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Путильського районного суду Чернівецької області з позовом до Путильської районної ради про скасування в окремій частині рішення сесії Путильської районної ради.

Постановою Путильського районного суду Чернівецької області від 06 серпня 2015 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4, у зв'язку з невідкладною службовою необхідністю розпорядженням голови районної ради від 15.03.2012 року № 2-ос, призначений в.о. головного лікаря комунального закладу «Путильська центральна районна лікарня».

22 березня 2012 року вищезазначене розпорядження було затверджено рішенням X сесії районної ради VI скликання №01-10/12.

До районної ради 23 червня 2014 року надійшло клопотання від профспілкового комітету медичних працівників району щодо призначення ОСОБА_4 головним лікарем КЗ «Путильська ЦРЛ».

19 серпня 2014 року на спільному засіданні постійних комісій з питань освіти, медицини, культури, материнства і дитинства, молоді, спорту, туризму та соціального захисту населення та з питань регламенту, депутатської діяльності, етики, законності, охорони прав людини і праці розглянуте вищезазначене клопотання та заява ОСОБА_4 про призначення його головним лікарем. Вищезазначені постійні комісії рекомендували голові районної ради ОСОБА_5, відповідно до процедури здійснення призначень, звернутися до департаменту охорони здоров'я Чернівецької обласної державної адміністрації про надання погодження на призначення ОСОБА_4 головним лікарем КЗ «Путильська ЦРЛ», а після отримання позитивної відповіді - винести на розгляд чергової сесії районної ради.

02 вересня 2014 року голова районної ради надіслав лист директору - Департаменту охорони здоров'я Чернівецької ОДА щодо погодження на призначення ОСОБА_4 головним лікарем КЗ «Путильська ЦРЛ», а 15 вересня 2014 року - районна рада отримала з департаменту погодження на призначення.

16 вересня 2014 року на засіданні Колегії районної ради при погодженні порядку денного члени Колегії наполягли включити в порядок денний чергової XXVIII сесії районної ради питання про призначення ОСОБА_4 головним лікарем КЗ «Путильська ЦРЛ».

18 вересня 2014 року рішенням №61-28/14 ХХVІІІ сесії VІ скликання Путильської районної ради Чернівецької області призначено ОСОБА_4 головним лікарем комунального закладу "Путильська районна лікарня".

Розглядаючи даний позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення Путильської районної ради Чернівецької області прийнято відповідно до вимог чинного законодавства. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Розглядаючи вказану справу, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів. На думку колегії суддів апеляційної інстанції, такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «публічна служба» в розумінні пункту 15 частини першої статті 3 КАС - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу призначення на посаду головного лікаря Лікарні, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а стосується трудових відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року справа № 802/3531/14-а. Відповідно до ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

За таких обставин ухвалені в адміністративній справі судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження в ній.

Згідно п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 157, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Путильського районного суду Чернівецької області від 06 серпня 2015 року скасувати, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Путильської районної ради про скасування рішення сесії Путильської районної ради в окремій частині закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

Курко О. П.