Справа № 2-а-958/10
Суддя: Заярний А. М.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 р. Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М. розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринка про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

установив:

в позовній заяві позивач посилався на те, що він, згідно ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 р. є дитиною війни і відповідно до ст. 6 цього Закону йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Однак, всупереч положенням даного Закону, призначена йому державна соціальна допомога протягом 2006 - 2010 років не виплачувалася. Позивач просив поновити йому строк звернення до адміністративного суду; визнати неправомірними дії посадових осіб відповідача по відмові у перерахунку пенсії (соціальної допомоги); зобовязати відповідача виконати перерахунок недоплаченої державної соціальної допомоги з розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2006 року по 01 листопада 2010 року ; стягнути з відповідача на користь позивача суму недоплаченої державної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01 січня 2006 року по 01 листопада 2010 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 26 листопада 2010 р., позов в частині зобовязання провести перерахунок та стягнути невиплачену державну соціальну допомогу як дитині війни з 01 січня 2006 року залишено без розгляду.

Заперечення до суду від Управління Пенсійного фонду України у м. Жмеринка надійшли 16.12.2010 року, проте суд їх до уваги не бере, адже особою яка їх підписала не було надано до суду належно засвідченого доручення на право представляти інтереси відповідача

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем та представником відповідача обставини, вважаю, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ст.152 ч.2 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Як видно з ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 3 ч. 2 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Як видно з ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 р., були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», в частині обмеження підвищення пенсії дітям війни.

Керуючись ст.ст. 71, 1832, 256 ч. 1 КАС України, на підставі ст. 64, 152 ч.2 Конституції

України ст. 3 ч.2, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни, ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суд,

постановив:

позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринка в перерахунку і виплаті підвищення до пенсії ОСОБА_1 26 листопада 1939р. народження, ід. № НОМЕР_1 , відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Жмеринка здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 , підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 25 травня 2010 р. по 21 грудня 2010 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Судовий збір в розмірі 3,40 грн. стягнута за рахунок держави.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня отримання її копії до Київського апеляційного адміністративного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Постанова є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя