Справа № 2-а-5146/11
Суддя: Бобровник О. В.
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-5146
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2011 року Суддя Соломянського районного суду м. Києва Бобровник О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Солом'янського району м.Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними, зобовязання провести перерахунок та виплату щорічної допомоги на оздоровлення як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2011 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації щодо нарахування та виплати їй щорічної допомоги на оздоровлення, як інваліду 3 групи внаслідок аварії на ЧАЕС, в розмірі, який суперечить ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Просить зобов'язати його здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ст.48 даного Закону в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Посилається в позові на те, що йому встановлено безстроково 3 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до висновку МСЕК.

Відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиособам, віднесеним до 1 категорії інвалідам 3 групи виплачується щорічна допомога на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

В 2011 році ця допомога була виплачена йому в розмірі 90 грн., що суперечить даному закону.

Враховуючи наведене, вважає, що щорічна допомога на оздоровлення нараховувалася та виплачувалася йому всупереч вимогам закону, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 10.10.2011 року в справі було відкрито провадження.

Відповідачам в справі направлена копія позовної заяви з додатками.

Відповідач-1 в своїх запереченнях посилається на те, що він лише здійснює призначення соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством, і жодним нормативно-правовим актом йому не надано повноважень встановлювати розміри щорічної допомоги на оздоровлення.

З заперечень відповідача-2 вбачається, що допомога на оздоровлення позивачу виплачується у відповідності з вимогами Постанови КМУ №562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою був встановлений розмір такої допомоги інвалідам 3 групи в сумі 90 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідач-1 направив до суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачці щорічна допомога на оздоровлення згідно ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофибула виплачена в розмірі 120 грн. у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року.

Встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобилькій АЕС 1 категорії, інвалід 3 групи та отримує пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А №056505 від 29.07.1997 року.

/а.с. 5/

Ч.1 ст.6 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії інваліди 3 групи мають право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат.

Постановою КМУ №562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофибув встановлений розмір такої допомоги інвалідам 3 групи в сумі 90 грн.

Тобто, розмір щорічної допомоги на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в 2011 році одночасно було врегульовано по різному і різними нормативно-правовими актами.

За загальних умов у випадку правової колізії застосуванню підлягають положення нормативного акту, який є вищим за юридичною силою, в даному випадку - норми Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва №2а-6302/09/2670 від 08.09.2009 року п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 12.07.2005 в частині визначення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розміру щорічної допомоги на оздоровлення: інвалідам ІІ групи 120 грн. було визнано незаконним.

Судом встановлено, що в 2011 році позивачу при нарахуванні та виплаті щорічної допомоги на оздоровлення відповідачем було застосовано нормативний акт, який має нижчу юридичну силу Постанову КМУ №562 від 12.07.2005 року.

Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі не надали суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій щодо позивачки.

Виходячи з викладеного вище, суд не приймає до уваги позицію відповідача-1.

З точки зору даної норми права постанови КМУ є підзаконними нормативними актами та забезпечують виконання законів шляхом їх конкретизованого нормативного регулювання.

Вони приймаються на основі і на виконання законів і не повинні суперечити їм.

Виходячи з цього, а також того, що постанова КМУ №№562 від 12.07.2005 року суперечить ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд вважає, що права позивачки з боку Управління праці при нарахуванні допомоги на оздоровлення були порушені, а тому підлягають захисту судом.

Керуючись ст.ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.ст.2, 7, 17, 69-71, 86, 94, 161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації при нарахуванні ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік в порядку, встановленому ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за вирахуванням здійсненої виплати.

Постанову піддати негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її отримання до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Суддя