Справа № 2а-1670/6050/11
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/6050/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Петрової Л.М.,

при секретарі Курганській Л.О.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства "Козельщинська "Сільгоспхімія" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

13 липня 2011 року Відкрите акціонерне товариство "Козельщинська "Сільгоспхімія" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27 січня 2011 року №/101, №/102 та від 27 квітня 2011 року №/1455 (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 25 липня 2011 року) /том І, а.с. 137-138/.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне визначення податкового зобов'язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Підставою прийняття оспорюваних у справі податкових повідомлень-рішень став Акт перевірки від 27 грудня 2011 року №7364/23-209/05487053 складений на підставі проведеної Кременчуцькою ОДПІ планової виїзної перевірки ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.09.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року. За результатами перевірки, відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується з висновками податкової інспекції викладеними в Акті перевірки, оскільки податкові органи не наділені повноваженнями щодо встановлення недійсності правочинів, а також не мають повноважень щодо встановлення вини особи. Підтвердженням фактичного виконання робіт субпідрядником ТОВ "С.Дж.Груп" є не лише первинні документи, наявні у позивача, а й фактично добудований будинок. Результати робіт позивач використав у своїй господарській діяльності (роботи були частиною робіт по будівництву багатоквартирного будинку, які здійснював позивач в рамках своєї господарської діяльності). Також відповідач безпідставно відніс розмір заборгованості по операціях за договором на поставку продукції з ТОВ "Агро-БТК" до безнадійно простроченої і збільшив на суму заборгованості валові доходи позивача, а також додатково зменшив його валові витрати на цю ж суму. Крім того, відповідач не дослідив в повній мірі звітність ТОВ "Базисплюс", тому його висновок про те, що операція цього підприємства з підприємством позивача не відображена у звітності і податок не сплачений є необґрунтованим.

З огляду на викладене, позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомленнярішення, прийняті на підставі Акту перевірки від 27 грудня 2011 року №7364/23-209/05487053, підлягають скасуванню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, оскільки прийняті на підставі хибних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.

У письмових запереченнях на позов відповідач посилався на порушення позивачем підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", оскільки до складу валового доходу за 2 квартал 2010 року позивачем не включено кредиторську заборгованість у розмірі 46 525,53 грн., що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності. Вважає висновок Акту перевірки щодо нікчемності даного правочину правомірним, оскільки він ґрунтується на матеріалах невиїзної документальної перевірки ТОВ "С.Дж.Р.Груп" з питань правильності формування податкового кредиту з податку на додану вартість за період з серпня 2008 року по травень 2010 року та на матеріалах кримінальної справи № 69-107, порушеної відносно директора ТОВ "С.Дж.Р.Груп". Крім того, контрагент позивача ТОВ "Базисплюс" не подало декларацію з податку на додану вартість за червень 2010 року та, відповідно, не включило до складу податкового кредиту суми ПДВ, у зв'язку з цим за результатами перевірки позивачу донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 19000 грн.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство "Козельщинська "Сільгоспхімія" зареєстроване як юридична особа 15 травня 1996 року Козельщинською районною державною адміністрацією Полтавської області, код за , про що видане свідоцтво серії А00 №710181 /том І, а.с. 160/.

У період з 26 листопада 2010 року по 23 грудня 2010 року працівниками Кременчуцької ОДПІ проведено планову виїзну перевірку ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2010 року по 30.09.2010 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2007 року по 30.09.2010 року.

За результатами перевірки складено Акт від 27 грудня 2010 року №7364/23-209/05487053 /том І, а.с. 17-61/, в якому зафіксовано, зокрема, порушення:

- підпункту 4.1.1 пункту 4 1 статті 4, підпункту 5.3.9, пункту 5.3, статті 5, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1224453,13 грн., у тому числі за 1 квартал 2009 року в сумі 1212821,75 грн., за 2 квартал 2010 року у сумі 11631,38 грн.;

- підпунктів 7.2.4, 7.2.1 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, пункту 7.4. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 989257,40 грн., в т.ч. за березень 2009 року у сумі 970257,40 грн., за червень 2010 року у сумі 19000,00 грн.

За висновками перевірки, порушення податкового законодавства ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" виникло у зв'язку із невключенням до складу валового доходу за ІІ квартал 2010 року кредиторської заборгованості у розмірі 46525,53 грн., що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності. Порушення по взаємовідносинах з ТОВ "С.Дж.Р.Груп" призвели до завищення податкового кредиту по податку на додану вартість на 970257,40 грн., в т.ч. за березень 2009 року у сумі 970257,40 грн. та до завищення валових витрат в сумі 4851287,00 грн., в тому числі за І квартал 2009 року в сумі 4851287,00 грн. Також, ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" неправомірно завищено податковий кредит на суму 19000 грн., у тому числі за червень 2010 року в сумі 19000,00 грн. у зв'язку з неподанням ТОВ "Базисплюс" декларації з ПДВ за червень 2010 року.

На підставі вищевказаного Акту перевірки, Кременчуцькою ОДПІ винесено податкові повідомлення-рішення від 27 січня 2011 року №/101, яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 1530566,41 грн., в тому числі 1224453,13 грн. - за основним платежем, 306113,28 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями /том І, а.с. 14/; №/102, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1236571,75 грн., в тому числі 989257,40 грн. - за основним платежем, 247314,35 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями /том І, а.с. 15/.

Не погоджуючись з даними податковими повідомленнями-рішеннями товариство оскаржило їх в адміністративному порядку до ДПА у Полтавській області. Рішенням про результати розгляду скарги від 06 квітня 2011 року №808/10/25-016 ДПА у Полтавській області залишила без змін податкове повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 27 січня 2011 року №/02, а скаргу ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" без задоволення; збільшила грошове зобов'язання по податку на прибуток, визначене в податковому повідомленні-рішенні Кременчуцької ОДПІ від 27 січня 2011 року №/01 на суму 17448,00 грн., в тому числі 13958,00 грн. основного платежу та 3490,00 грн. штрафної (фінансової) санкції. /том І, а.с. 67-73/.

За наслідками адміністративного узгодження Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 27 квітня 2011 року №1/1455, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 17448,00 грн. у тому числі 13958,00 грн. - за основним платежем, 3490,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями /том І, а.с. 16/.

Рішенням Державної податкової адміністрації України про результати розгляду скарги від 16 червня 2011 року №11161/6/250115 залишено без змін податкові повідомлення-рішення Кременчуцької ОДПІ від 27 січня 2011 року №/101, №/102 з урахуванням рішення ДПА у Полтавській області від 06 квітня 2011 року №808/10/25-016, прийнятого за розглядом скарги, а скаргу без задоволення /том І, а.с. 79-83/.

Однак, позивач не погодився із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку спірним податковим повідомленням-рішенням Кременчуцької ОДПІ від 27 січня 2011 року №/101, №/102, від 27 квітня 2011 року №1/1455 (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 25 липня 2011 року), суд зазначає наступне.

За змістом частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Дослідивши первинні документи ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 28 грудня 2006 року між ТОВ СП "Агро-БТК" (Продавець) та ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу /том І, а.с.143/.

На виконання досягнутої домовленості ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" отримано від вказаного контрагента 60,35 тон сої і проведено її часткову оплату, про що свідчать долучені до матеріалів справи копії видаткової накладної та банківських виписок.

Так, за наслідками здійснення господарської операції із ТОВ СП "Агро-БТК", позивачу виписано видаткову накладну від 29 грудня 2006 року №130 (найменування - соя, кількість 60,350 тон, ціна 2500,00 грн., сума 150875,00 грн.) /том І, а.с 144/.

Виявлене відповідачем порушення підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", на думку відповідача, полягає в тому, що кредиторська заборгованість в розмірі 46525,53 грн., що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності, вважається безповоротною фінансовою допомогою, а отже, включається до складу валового доходу звітного періоду, на який припадає закінчення терміну позовної давності.

На противагу зазначеним доводам відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до валового доходу включаються доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно з підпункту 1.22.1 пункту 1.22 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" безповоротною фінансовою допомогою є, зокрема, сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

В пункті 2.2. договору купівлі-продажу від 28 грудня 2006 року зазначено, що Покупець зобов'язаний: оплатити товар не пізніше 01 квітня 2012 року. Оплата може здійснюватися частинами.

З урахуванням наведеного, враховуючи передбачений статтею 257 ЦК України трьохрічний строк позовної давності, перебіг вказаного строку по зазначеним відносинам з ТОВ СП "Агро-БТК" починається з 01 квітня 2012 року.

Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /том ІІ, а.с. 27/ станом на 29.07.2011 року записів про відсутність чи припинення ТОВ СП "Агро-БТК" до ЄДР внесено не було, будь яких претензій до позивача підприємство-постачальник не пред"являло та заходів щодо стягнення з відповідача недоплаченої суми не вживало. Таким чином, договір між ТОВ СП "Агро-БТК" та ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" укладений та виконується у передбаченому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 5 статті 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на зазначене, доводи податкового органу на дату складання договору і на дату отримання товару позивачем, як на момент початку перебігу строку позовної давності, є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачем передчасно включено до валового доходу суму заборгованості, за якою ще не минув строк позовної давності, а тому, відповідно, і підстави для застосування до підприємства штрафних санкцій за несвоєчасне включення суми безнадійної заборгованості до валового доходу, відсутні.

Також, судом встановлено, що 09 вересня 2008 року між позивачем (Генпідрядник) та ТОВ "С.Дж.Р.Груп" (Субпідрядник) (Ліцензія Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 316541 від 04.06.2007 на право здійснення будівельної діяльності згідно з переліком /том ІІ, а.с.18/) укладено договір №18 на виконання підготовчо-відновлювальних робіт на об'єкті незавершеного будівництва десятиповерхового п'ятисекційного житлового будинку /том І, а.с.84-89/.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Субпідрядник зобов'язується власними та залученими силами та засобами виконати на передати у встановлений термін Генпідряднику підготовчо-відновлювальні роботи на об'єкті відповідно з умовами Договору та завданнями Генпідрядника, а Генпідрядник зобов'язується надати Субпідряднику будівельний майданчик, прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Сторони домовились, що Субпідрядник виконує наступні види робіт по об'єкту: будівельні, монтажні, облицювальні, прибиральні, пусконалагоджувальні роботи, а також інші спеціальні роботи, які входять до комплексу підготовчо-відновлюючих робіт, необхідний для підготовки об'єкту до завершення будівництва /підпункт 1.3.1 пункту 1.3 Договору/. Склад, обсяг, вартість, порядок оплати конкретних робіт по даному договору визначаються сторонами в додатках до Договору /пункт 1.4 Договору/.

Так, у Додатку №1 до Договору підряду на проведення підготовчо-відновлюючих робіт від 09 вересня 2008 року №18 визначений перелік робіт, які необхідно виконати ТОВ "С.Дж.Р.Груп" /том І, а.с. 90-91/.

Згідно з пунктом 2.1. Договору ціна всіх робіт по договору є динамічною, обчислюється як загальна вартість робіт, виконаних Субпідрядником на підставі всіх укладених додатків до даного Договору, а на момент підписання договору орієнтовно складає 6000000 грн., в тому числі ПДВ - 1000000,00 грн. Ціна робіт включає відшкодування витрат Субпідрядника та плату за виконану роботу. Відповідно до пункту 6.2. Договору Субпідрядник власними силами привозить на майданчик необхідну техніку, зводить тимчасові споруди, проводить інші види підготовчих робіт. По закінченню виконання робіт Субпідрядник зобов'язаний вивести із будівельного майданчика належну йому техніку, обладнання, матеріали та інше, належне Субпідряднику майно, а також ліквідувати тимчасові будівлі та споруди Субпідрядника /пункт 6.5. Договору/.

Обсяг та вартість виконаних ТОВ "С.Дж.Р.Груп" підтверджується Актами прийому виконаних підрядних робіт за березень 2009 року №30 /том І, а.с. 97-99/, №31 /том І, а.с. 127-129/, №32 /том І, а.с. 122-125/, №33 /том І, а.с. 110-116/, №34 /том І, а.с. 106-107/, №36 /том І. а.с. 118-120/, №37 /том І, а.с. 131-133/, №38 / том І, а.с. 101-104/ та довідками про вартість виконаних робіт за березень 2009 року /том І, а.с. 92-95, 100, 105, 109, 117, 121, 126, 130/.

Пунктом 7.1. Договору передбачено право Субпідрядника залучати до виконання робіт та наданню послуг інші спеціалізовані будівельні організації (субпідрядників).

За наслідками здійснення господарських операцій із ТОВ "С.Дж.Р.Груп", позивачу виписано податкову накладну від 24 березня 2009 року № 1808 на загальну суму 5821544,40 грн., в тому числі ПДВ 970257, 40 грн. /том І, а.с. 134/.

Факт списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товару підтверджується копією платіжного доручення від 24 березня 2009 року №1 /том І, а.с. 135/.

Відповідач вказує на завищення податкового кредиту по податку на додану вартість на 970257,40 грн., в т.ч. за березень 2009 року у сумі 970257,40 грн. та до завищення валових витрат в сумі 4851287,00 грн., в тому числі за І квартал 2009 року в сумі 4851287,00 грн. з посиланням на висновки невиїзної документальної перевірки ТОВ "С.Дж.Р.Груп", порушення кримінальної справи відносного директора зазначеного товариства та висновки експертизи.

Однак, суд вважає зазначені доводи відповідача необґрунтованими з огляду на наступне.

Сторони в повному обсязі виконали взяті на себе зобов'язання, здійснили надання послуг в обумовлені строки генпідряднику, сторони один до одного претензій не мають, а отже договір між ними укладений та виконаний у встановленому законом порядку.

Виконання договору характеризується дотриманням кожною стороною його умов: наданням послуг та їх оплатою, що підтверджується матеріалами справи.

Слід зазначити, що Закон України Про податок на додану вартість не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій чи бездіяльності його контрагентів.

Реальність господарських операцій позивача з ТОВ "С.Дж.Р.Груп" підтверджується первинними та іншими документами, копії яких наявні у справі та були досліджені судом під час розгляду справи.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо незнаходження ТОВ "С.Дж.Р.Груп" за юридичною адресою, оскільки станом на момент укладення договору, виконання робіт та складення податкової накладної товариство було включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, записів в ЄДР про його відсутність чи припинення діяльності внесено не було, та мало свідоцтво платника податку на додану вартість, яке на момент виникнення спірних відносин не було анульовано. Відповідачем зазначені відомості спростовано не було та не доведено протилежне.

Згідно податкової накладної від 24 березня 2009 року №1808 на загальну суму 5821544,40 грн., в тому числі ПДВ 970257, 40 грн. позивачем включено відповідні суми до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду та відображено у податкових деклараціях з податку на додану вартість, копії яких наявні у матеріалах справи. Також, кошти, сплачені за отримані товари згідно вищевказаного договору включено до суми валових витрат позивача.

Щодо посилання представника відповідача на висновок експерта від 17 грудня 2010 року 132-3/10 /том І, а.с. 244-248/, згідно якого встановлено, що підпис в графі "Підпис, і прізвище особи, яка склала податкову накладну" податкової накладної від 24 березня 2009 року №1808 виконано не директором ТОВ "С.Дж.Р.Груп" ОСОБА_2, а іншою особою, суд зазначає наступне.

Форма податкової накладної та порядок її заповнення врегульовано наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 р. № 165. Так, положеннями п.18 цього Порядку визначено, що всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг) та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

Як вбачається із матеріалів справи, податкова накладна від 24 березня 2099 року №1808 від ТОВ "С.Дж.Р.Груп" містить всі необхідні реквізити, які є обов"язковими при заповненні податкової накладної. Чинне законодавство України не покладає на сторони договірних відносин обов'язок з перевірки справжності підписів під час оформлення первинних документів, в тому числу податкових накладних.

Також, суд звертає увагу на той факт, що податкова накладна, що була виписана позивачу, засвідчена печаткою підприємства ТОВ "С.Дж.Р.Груп", що в свою чергу свідчить про підтвердження повноважень особи, яка підписала такий документ.

Оскільки податкова накладна містила всі необхідні реквізити, а повноваження особи, яка її підписала, скріплювалися печаткою підприємства, у позивача були відсутні правові підстави вважати її недійсною.

Таким чином, позивач виконав вимоги, передбачені підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", сплативши податок на додану вартість в ціні послуг, придбаних у ТОВ "С.Дж.Р.Груп", яке, в свою чергу, виконало вимоги пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" - видало покупцеві, яким є ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія", належним чином оформлену податкову накладну на визначену та сплачену суми податку.

Також, посилання представника відповідача на порушення кримінальної справи відносного директора ТОВ "С.Дж.Р.Груп" ОСОБА_2 є передчасними, оскільки із наданої ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" копії постанови про закриття кримінальної справи від 27 квітня 2011 року вбачається, що кримінальну справу, порушену відносно ОСОБА_2 та невстановлених слідством осіб за фактом створення фіктивного підприємства ТОВ "С. ДЖ. ОСОБА_3", за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 205 КК України, - закрито за відсутністю складу злочину /том ІІ,а.с. 1-5 /. З тексту постанови про закриття кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_2 надаючи пояснення, зазначав, що з 01.07.2008 року по теперішній час він займає посаду директора ТОВ "С. ДЖ. ОСОБА_3"/том ІІ, а.с. 3 /. Крім цього надав пояснення, що зазначене підприємство він придбав, оскільки вирішив займатися наданням будівельних послуг.

Отже, твердження відповідача, що ОСОБА_2 був керівником ТОВ "С.Дж.Р.Груп" лише з метою створення фіктивного підприємства не відповідає фактичним обставинам справи.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону України Про податок на додану вартість встановлено, що податковий кредит сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду.

Згідно підпункту 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

При цьому, відповідно до підпункту 7.2.4 пункту 7.2 статті 7 цього право на нарахування податку та складення податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платник податку на додану вартість до дати його анулювання.

ТОВ "С.Дж.Р.Груп" на момент здійснення господарських операцій з позивачем, знаходилось в Єдиному державному реєстрі та мало свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість. Факту визнання недійсним або анулювання свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ "С.Дж.Р.Груп" на момент здійснення господарських операцій з позивачем не встановлено.

За змістом підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України Про податок на додану вартість податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку в звітному періоді у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону України Про податок на додану вартість не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у звязку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пп. 7.2.6.).

Таким чином, ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" правомірно віднесено до складу валових витрат витрати на суму 4851287,00 грн., до складу податкового кредиту суму ПДВ по вищезазначеній податковій накладній всього на суму 970257,40 грн.

Відповідно до пункту 5.1. статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Згідно із підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат відносяться, зокрема, суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Пунктом 1.32 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств встановлено, що господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Відповідно до підпунктом 11.2.1 пункту 11.2 статті 11 цього Закону датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що понесені позивачем валові витрати підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку та наявний зв'язок витрат позивача з його господарською діяльністю.

Разом з тим, при проведенні перевірки представниками відповідача не взято до уваги та не проаналізовано первинні документи, які підтверджують факт здійснення господарської діяльності.

Також, судом встановлено, що у перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ "Базисплюс".

Постачальником - ТОВ "Базисплюс" виписано позивачу накладну від 09 червня 2010 року №2605 (найменування продукції арматура 8АІІІ, кількість 7,4 тон, ціна без ПДВ 6000,00 грн., сума без ПДВ 44400,00 грн., найменування продукції арматура 12АІІІ, кількість 5,6 тон, ціна без ПДВ 5750,00 грн., сума без ПДВ 32200,00 грн., найменування продукції арматура 16АІІІ, кількість 3,2 тон, ціна без ПДВ 5750,00 грн., сума без ПДВ 18400,00 грн.) на загальну суму 114000,00 грн., в т.ч. ПДВ 19000,00 грн. /том І, а.с. 151/, крім того, податкову накладну від 08 червня 2010 року №2605 на загальну суму 114000,00 грн., в т.ч. ПДВ 19000,00 грн. /том І, а.с. 150/.

Зазначена податкова накладна оформлена належним чином, із Акту перевірки вбачається, що порушень при її оформленні перевіряючими у ході проведення перевірки не встановлено.

Оплата проводилась у безготівковій формі згідно платіжного доручення від 05 червня 2010 року №5 на суму 114000,00 грн., в т.ч. ПДВ 19000,00 грн., копія якої наявна в матеріалах справи /том І, а.с. 153/.

Таким чином позивачем віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ по податковій накладній від 08 червня 2010 року №2605 всього на суму 19000,00 грн.

Висновок податкового органу відносно того, що ВАТ "Козельщинська "Сільгоспхімія" неправомірно завищено податковий кредит на суму 19000 грн., у тому числі за червень 2010 року в сумі 19000,00 грн. у зв'язку з неподанням ТОВ "Базисплюс" декларації з ПДВ за червень 2010 року суд вважає необґрунтованим, оскільки Закон України Про податок на додану вартість не ставить право платника ПДВ на податковий кредит в залежність від дій чи бездіяльності його контрагентів.

Суд, зазначає, що порушення порядку здійснення господарської діяльності ТОВ "Базисплюс" не впливають на результати діяльності позивача і не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності, оскільки у відповідності до статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У пункті 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних стравах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як субєкт владних повноважень не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень від 27 січня 2011 року №/101, №/102, від 27 квітня 2011 року №1/1455, а отже вони є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Козельщинська "Сільгоспхімія" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області від 27 січня 2011 року №/101, №/102 та від 27 квітня 2011 року №/1455.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства "Козельщинська "Сільгоспхімія" витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 09 серпня 2011 року.

Суддя Л.М. Петрова