Справа № 2а-2829/10
Суддя: Яковенко Н. Л.
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-2829/10
Провадження № 2а-2829/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2010 року Суддя Київського районного суду м. Полтави Яковенко Н.Л.,

розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі в м. Полтаві про визнання дії неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06 жовтня 2010 року звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі в м. Полтаві про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії.

В поданій до суду позовній заяві позивач посилався на те, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, йому встановлено 3 групу інвалідності. Вважає, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на призначення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 50 % - як інвалід 3 групи. Крім того, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вважає, що розмір пенсії не може бути нижчим по 3 групі інвалідності 6 мінімальних пенсій за віком.

В поданій до суду позовній заяві просив суд визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави щодо відмови у здійснені перерахунку пенсії в розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» неправомірними, зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсію по третій групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 01 листопада 2008 року та з 01 листопада 2009 року.

Суддя, розглянувши справу в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем обставини, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Позивачу ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності.

Також встановлено, що позивачу призначено пенсію Управлінням Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві.

Частиною 1 статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 3 групи призначається також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 50 вказаного Закону викладено в новій редакції, було передбачено, що особам віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам III групи - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Також Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 3 групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008, № 10-рп/2008 зміни, внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статті 50, статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тому з 22 травня 2008 року діяли норми ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якими встановлено, що для інвалідів III групи щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у розмірах - 50 процентів мінімальної пенсії за віком, а розмір пенсій для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Таким чином з 22 травня 2008 року позивач мав право на отримання щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у відповідному розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а розмір її пенсії не міг бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

В той же час в період з 01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року включно відповідач діяв в межах норм чинного законодавство, тому за вказаний період позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Із статі 50 вказаного Закону випливає, що під час визначення розміру пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно із чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Суд не бере до уваги положення ч. 3 ст. 28 вищезазначеного Закону, де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії за шкоду, заподіяну здоровю та додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» .

В той же час в період з 29 жовтня 2001 року по 01 січня 2008 року дія відповідних норм ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зупинена не була та підлягала виконанню органами Пенсійного фонду України.

Посилання відповідача на те, що п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року № 530 при вирішенні справи не приймається до уваги, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають ст. ст. 50, 54 Закону № «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням визначення поняття мінімального пенсії за віком частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а не постанови Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 231-V встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Тому перерахунок пенсії має здійснюватися з урахуванням вимог ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р. з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести виплату недоплаченої пенсії з 01 січня 2006 року по 01 січня 2008 року та з 22 травня 2008 року з урахуванням проведених виплат.

Як встановлено судом, в період з 01 листопада 2008 року по 01 листопада 2009 року позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2009 року, яка вступила в законну силу.

З метою повного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Київському районі в м. Полтаві в нарахуванні додаткової пенсій позивачу в розмірі передбаченому ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку йде мова про перерахунок, а не призначення пенсії, оскільки пенсія вже була призначена позивачу відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Що стосується строків звернення позивача до суду, то такий строк не пропущено, згідно ч.2 ст.87 Закону України «По пенсійне забезпечення» суми пенсії не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Керуючись ст.ст. 11, 64 Конституції України, ст.ст. 45, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 7, 8,9, 10, 11, 71, 159,160 163, 183 2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними відмову Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави у здійснені перерахунку ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірах, передбачених ст. ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із урахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2006 року по 01 січня 2008 року та з 22 травня 2008 року по 01 листопада 2008 року, та з 01 листопада 2009 року та провести виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Полтави здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із урахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком за період з 01 січня 2006 року по 01 січня 2008 року та з 22 травня 2008 року по 01 листопада 2008 року, та з 01 листопада 2009 року та провести відповідні виплати з урахуванням проведених виплат.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Київського районного

суду м. Полтави Н.Л.Яковенко