Справа № 2а-294/2010
Суддя: Комлєва В. С.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2а-294/2010
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року м. Буринь

Буринський районний суд, Сумської області в складі судді Комлевої В.С. розглянувши у судовому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі про стягнення недоплаченої соціальної допомоги „Дітям війни.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в районний суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Буринському районі Сумської області, в якому просив суд зобовязати відповідача нарахувати та виплатити йому, як дитині війни, недосплачену щомісячну державну соціальну допомогу (або доплату до пенсії) за 2009 рік в сумі 1305 грн. 60 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він має статус „Дитини війни» та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» розпочинаючи з 01 січня 2006 року і до цього часу має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, але в період з 2007 року по 28 лютого 2010 року йому така допомога виплачувалася лише у розмірі 10 %.

Вважає, що дії відповідача суперечать Конституції та Законам України, оскільки у відповідності до вимог ч.2 ст.19 та ч.3 ст.22 Конституції України, „органи державної влади зобовязані діяти на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийняття нових Законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод..

В судове засідання позивач та представники відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовільнити.

Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що дії управління пенсійного фонду в Буринському районі щодо невиплати позивачці доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є правомірними через невизначеність на законодавчому рівні органу на який покладено обовязок здійснення таких виплат особам, які мають статус дитини війни, за рахунок яких коштів повинні здійснюватися ці виплати та який розмір мінімальної пенсії за віком необхідно застосовувати при обчисленні таких доплат. Вважає необґрунтованими доводи, щодо застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених за цим Законом.

Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

Позивач має статус «Дитини війни», що підтверджується поясненням сторін, пенсійним посвідченням позивача його паспортом та довідкою Пенсійного фонду.

Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Верховна Рада України Законом України № 489 У від 19.12.2006 р. „Про державний бюджет України на 2007 р. ст.71 п.12 призупинила дію ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, однак рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни. Рішення Конституційного Суду є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене. Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України „Про соціальний захист дітей війни гарантії дітям війни встановлені цим Законом не можуть бути обмежені, або скасовані іншими нормативними актами.

Згідно ч.2 ст. 19 та ч.3 ст.22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином невиплата позивачу соціальної допомоги, передбаченою ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни є протиправною і такою, що суперечить Конституції та Законам України.

Розмір соціальної допомоги відповідно до ст..6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни становить 30% мінімальної пенсії за віком. Щодо доводів відповідача стосовно відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Також, суд відхиляє доводи відповідача щодо не визначеності на законодавчому рівні питання відносно органу на який покладено обов'язок здійснення виплат підвищення до пенсії особам, які мають статус дитини війни.

Так пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" покладено на УПФУ в Буринському районі Сумської області , за місцем проживання позивача.

Крім того, суд вважає безпідставним посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплат зазначеної доплати до пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав. За змістом ч. 1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абзац 1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади на який покладено обовязок що до:призначення пенсії; підготовки документів для її виплати та забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України. Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади -Пенсійний фонд України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчинили жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали своїх повноважень без поважних причини.

Виходячи із системного аналізу приписів Конституції України та наведених нормативно-правових актів, суд вважає безпідставними посилання відповідача на відсутність коштів, як на обґрунтування правомірності невиконання своїх зобов'язань перед позивачем.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить з того, що вимоги про стягнення з УПФУ в Буринському районі Сумської області доплати до пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження. Також суд вважає, що доплата з 01 січня по 31 липня 2009 року не підлягає нарахуванню та стягненню, оскільки колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду постановою від 28.05.2010 року зобовязала Управління Пенсійного Фонду України в Буринському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 ЗУ "Про загально обовязкове державне пенсійне страхування " та провести відповідні виплати за 2008 рік з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року та за 2009 рік з 01.01.2009 року по 31.07.2009 року з урахуванням проведених виплат.

Між тим, виходячи зі змісту позову та для повного захисту прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає необхідним, на підставі ч.2 ст.11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Буринському районі.

За таких обставин, суд вважає, що за період з 01 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно відповідачем були порушені права позивача, щодо підвищення йому пенсії як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни, тобто його право на отримання державної соціальної підтримки, як дитини війни, що призвело до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії, а тому Управління пенсійного фонду України в Буринському районі слід зобовязати здійснити перерахунок та виплату позивачу державної соціальної допомоги відповідно до ст.6 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни в розмірі 30% (з урахуванням фактично проведених виплат) мінімальної пенсії за віком за період за період з 01 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно та визнати протиправною бездіяльність УПФУ в Буринському районі щодо невиплати позивачу соціальної доплати до пенсії з 01 серпня 2009 р. по 31грудня 2009 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у 2009 році позивачу слід було б виплачувати соціальну доплату до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але з 01 серпня по 31 грудня 2009 року йому було сплачено щомісячно по 49,80 грн., тобто лише 10%, у відповідності до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року. Таким чином стягненню з 01 серпня по 31 грудня 2009 року підлягає 30% з урахуванням проведених виплат, від мінімального розміру пенсії за віком. Однак, суд не може постановити рішення про виплату позивачу соціальної допомоги в подальшому так як вона встановлена Законом України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування і його дія не була зупинена. Крім того суду наперед невідомо чи буде в подальшому порушено право позивача на цю допомогу, а тому в цій частині позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.6, 19, 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3,6,7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області протиправною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Буринському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % (з урахуванням виплачених сум) мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати за 2009 рік починаючи з 01 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови, заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий: