Справа № 547/634/15-а
Суддя: Харченко В. Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/634/15-а
Провадження №2-а/547/19/15
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2015 року 16 год. 09 хв. смт Семенівка Полтавська область
Семенівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді В.Ф.Харченка,
за участі секретаря судового засідання Н.П.Козулі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Полтавська обласна державної адміністрація (Комісія з
визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в
зоні відчуження в 1986-1990 роках),
Департамент праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області,
про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із адміністративним позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, яким просив:
- визнати неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо розрахунку заробітної плати за липень 1986 року з урахуванням не донарахованої суми заробітної плати за понаднормовий час роботи відповідно табелю обліку робочого часу та на підставі діючого з 01.01.2012 підпункту 3 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити розрахунок П.М.Кибі заробітної плати за липень 1986 року ЧАЕС з урахуванням понаднормового часу роботи відповідно табеля обліку робочого часу та видати довідку про заробітну плату з урахуванням понаднормового часу роботи, згідно табеля обліку робочого часу та на підставі діючого з 01.01.2012 року підпункту 3 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Судом залучено до участі у справі Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
Під час розгляду справи позивач змінив позовні вимоги, просив суд:
- визнати неправомірними дії Комісії Полтавської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 роках, щодо розрахунку заробітної плати за липень 1986 року з урахуванням не донарахованої суми заробітної плати за понаднормовий час роботи відповідно табелю обліку робочого часу П.М.Киби та на підставі діючого з 01.01.2012 підпункту 3 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати Комісію Полтавської обласної державної адміністрації з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках здійснити розрахунок П.М.Кибі заробітної плати за липень 1986 року ЧАЕС з урахуванням понаднормового часу роботи відповідно табеля обліку робочого часу та видати довідку про заробітну плату з урахуванням понаднормового часу роботи, згідно табеля обліку робочого часу та на підставі діючого з 01.01.2012 підпункту 3 пункту 3 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Зміненими позовними вимогами будь-яких вимог до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації позивач не висував. Від первісних позовних вимог не відмовився, заяву про залишення їх без розгляду тощо не подав.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі ЧАЕС) першої категорії, інвалідом 2 групи, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідно до первинних документів та архівної довідки виданої Галузевим державним архівом Міністерства Оборони України (м. Київ), він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 08.06.1986 по 04.08.1986.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проведено осучаснення заробітку за роботи в зоні відчуження з використанням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2006 рік, що застосовується для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В 1986 році до призову на військові збори позивач працював в Семенівському МПМК-25 та щоб здійснити перерахунок своєї пенсії йому потрібно було надати довідку про заробітну плату з підприємства, де позивач працював за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
На сьогоднішній день підприємства не існує, тому позивач вимушений в жовтні 2013 року звернутися до Комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Полтавської обласної державної адміністрації (далі Комісія) для отримання довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, подавши необхідний пакет документів.
22.10.2013 протоколом № 10 Комісія погодила проект розрахунку заробітної плати (грошового забезпечення) П.М.Киби, одержану за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках та підготувала довідку № 25 від 28.10.2013.
Довідка була надана ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі Полтавської області (третьої особи), яке здійснило перерахунок його пенсії. Перерахунок позивача не задовольнив, оскільки не було враховано понаднормовий час роботи згідно табелю обліку робочого часу під час участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
З метою визначення правильності визначеного третьою особою розміру пенсії позивач звернувся до аудитора та отримав висновок, складений 26.02.2014 Приватним підприємством «Аудиторська фірма «Ольвія». Висновком зазначено, що заробітна плата позивача за липень 1986 року становить 2121,80 крб., яка може бути базою для перерахунку пенсії.
З огляду на зміст висновку аудитора позивач повторно звернувся до Комісії за отриманням довідки, яка буде відповідати всім постановам Уряду та в якій буде враховано роботу понаднормово згідно табелю обліку робочого часу.
25.03.2015 позивач отримав витяг з протоколу засідання Комісії та довідку про заробітну плату № 10-13/89/2 від 25.03.2015, яка майже не відрізнялася від вищезазначеної довідки і після призначення пенсії майже не вплинула на розмір його пенсії.
У позові зазначено, що ОСОБА_2 не згоден з розміром пенсії та вважає, що посадові особи Комісії діяли неправомірно, нарахування його заробітної плати провели з порушенням чинного законодавства.
Так, після зняття грифів «таємно» і «для службового користування» з певних рішень Уряду СРСР і Уряду УРСР, позивачеві стало відомо, що при нарахуванні йому заробітної плати не були враховані вимоги розпорядження РМ СРСР № 964 від 17.05.1986, постанови РМ СРСР № 524-156 від 07.05.1986, розпорядження РМ СРСР № 1031 від 23.05.1986, постанови РМ СРСР № 655-195 від 05.06.1986, постанови РМ УРСР і Укрпрофради № 207-7 від 10.06.1986, рішення № 351 від 02.02.1987 та ін.
З моменту аварії на ЧАЕС оплату праці регулювали постанова РМ СРСР № 524-156 тобто з особами розраховувалися за підвищеними до 100% тарифними ставками (посадовими окладами), незалежно від населеного пункту, де вони перебували.

У Постанові ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради міністрів СРСР і ВЦСПС від 07.05.1986 (так звана ухвала директивних органів) «Об условиях оплаты труда и материального обеспечения работников предприятий и организаций зоны Чернобыльской АЭС», урядові комісії розділили зони ЧАЕС на 30-кілометрову зону, зону відселення, зону відчуження. Чорнобильці-ліквідатори працювали в особливо складних умовах. Тому, в зоні іонізуючого випромінювання всім працівникам, що брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тарифні ставки підвищувалися не до 100%, а на 100%.

Також, постановою РМ УРСР і Укрпрофради від 10.06.986 № 207-7 (підвищення граничного розміру премій до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, премія призваному на військові збори за період виконання робіт у зоні ЧАЕС повинна була нарахована в зазначених розмірах. Крім того, запроваджувалась одноразова премія (до 400 крб.), яка враховується при призначенні пенсії.

Позивач зазначив, що листом Міністерства праці України від 29.10.1992 № 09-3751 наголошено, якщо працівник не отримав нараховану йому у 1986-1990 роках заробітну плату за період роботи в зоні ЧАЕС, це не позбавляє його права на призначення пенсії із зазначеного заробітку. Листом Міністерства праці і соціальної політики України № 03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 теж наголошується, що якщо учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС донараховано заробіток за роботу в зоні відчуження в кратних розмірах, але виплата донарахованої суми не проведена і не нараховані додаткові страхові внески то це не позбавляє права інваліда на призначення премії із заробітку в зоні відчуження.

Згідно ст. 40 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» військовозобов`язаним, вільно найомним, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно із статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Після 01.01.2012 Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (далі Порядок № 1210), передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків. Обчислення пенсій відповідно до Закону здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 вказаного Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являється первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Відповідно до даних архівної довідки № 57648 від 29.05.2012 позивач працював в липні 1986 року 31 день у м. Припять (особлива зона), що передбачає оплату праці в чотирикратному розмірі порівняно з діючим законодавством (розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 р. № 964 «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати»). П.М.Киба згідно табелю обліку робочого часу за липень 1986 року, складеного військовою частиною 61606, виконував роботу в зоні відчуження понаднормово по 12-16 годин.

Згідно пп. 3 п. 3 Порядку № 1210 обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за бажанням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС його пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику ЧАЕС, менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд в зоні відчуження.

Із зазначених підстав позивач вважає, що для захисту його права на збільшений розмір пенсії, достатньо перерахувати його заробітну плату за липень та серпень 1986 року; заробітна плата, виплачена йому у 1986 році підлягає донарахуванню; йому повинна бути видана нова довідка про заробітну плату. Проте таких дій Комісія з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Полтавської обласної державної адміністрації на вчинила.
Полтавська обласна державна адміністрація позовні вимоги не визнала. Заперечуючи позовні вимоги вказала на таке.

Комісія з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Полтавської обласної державної адміністрації утворена на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках». Комісія не є юридичною особою, не є структурним підрозділом Полтавської ОДА, є допоміжним органом, посадовий склад Комісії затверджується розпорядження голови ОДА, а персональний головою Комісії.
Відповідно до п. 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210, пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, І - 3).

На підставі наданих П.М.Кибою документів Комісія видала позивачеві довідки для нарахування йому пенсії від 28.10.2013 № 25 і від 25.03.2015 № 10-13/89/2. П.М.Киба надав до Комісії в підтвердження виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС довідку військової части 61606 від 05.08.1986 № 838 про період участі з 08.07.1986 по 03.08.1986 в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У довідці також значено періоди кратної оплати праці з 08.06.1986 по 30.06.1986 3, із 01.07.1986 по 31.07.1986 4, із 01.08.1986 по 07.08.1986 4.

В копії архівної довідки Міністерства оборони України від 29.05.2012 № 58764 зазначено, що згідно з наказами командира військової частини № 61606 виїзди в зони ЧАЕС відображені кількісно. Тобто відомості про тривалість робочого дня в конкретному дні місяця позивача в довідці відсутні (довідка не містить довідкової інформації до довідки командира військової частини первинного документу).

Копія табелю обліку робочого часу не завірена в установленому порядку, відсутні дані про зберігача табелю. У табелі зазначено « ОСОБА_1 », що не дає можливості встановити особу, яка приймала участь у ліквідації аварії на ЧАЕС.

Табель містить розбіжності у прізвищі командира військової частини з прізвищем, зазначеним у довідці від 05.08.1986 р. № 838, що дає підстави сумніватися в його справжності.

Відповідач зазначив, що підприємство, на якому у той час працював позивач, ліквідовано. Із аудиторського висновку ПП «Аудиторська фірма «Ольвія» від 26.02.2014 вбачається, що перевірялися лише документи заявника, які в окремих випадках видані з порушенням законодавства.

При визначенні заробітної плати зазначалися різні нормативні документи 1986 року, які неможливо одночасно застосовувати при розрахунку заробітної плати, а саме: 100% збережена тарифна ставка (Постанова Президії Верховної Ради СРСР від 07.05.1986 р. № 2 524-156) та застосування кратної оплати праці 100 % збереження тарифної ставки, оскільки норми постанов діяли послідовно в часі окремо і не доповнювали одна одну. Премія 60 % визначена на підставі урядових рішень без розпорядчих документів керівника підприємства, що суперечить зазначеним нормативним документам.

Питання правильності перерахунку та встановлення розміру пенсії знаходяться у віданні інших органів органів праці та соціального захисту населення, а не аудиторів (аудиторських фірм).

Щодо висновку аудитора також зазначено, що оскільки підприємство ліквідовано, то функції визначення заробітної плати покладено на Комісію Згідно ст. 1 Закону України «Про аудиторську діяльність» дія цього закону не поширюється на аудиторську діяльність державних органів, їх підрозділів та посадових осіб, уповноважених законами України на здійснення державного фінансового контролю.

Отже, висновок аудитора відповідач вважає виданим з порушенням чинного законодавства.

Таким чином Комісія прийняла обґрунтоване рішення щодо можливості видачі довідки про заробітну плату на підставі первинних документів, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Департамент праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації не визнав заявлених позовних вимог, вважав їх необґрунтованими з підстав, які за змістом є аналогічними змісту заперечень на позов Полтавської обласної державної адміністрації.

Департамент додатково зазначив, що згідно ст. 3 Закону України «Про аудиторську діяльність» до сфери аудиту належить перевірка даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності суб`єкта господарювання з метою висловлення незалежної думки аудитора про її достовірність в усіх суттєвих аспектах та відповідність вимогам закону України, положень (стандартів) бухгалтерського (внутрішніх положень суб`єктів господарювання) згідно із вимогами користувачів.

Однак на даний час підприємство ліквідовано та зі змісту висновку аудитора ПП «Аудиторська фірма «Ольвія» від 26.02.2014 випливає, що перевірялися документи лише заявника, в деяких випадках нелегітимні, видані з порушенням чинного законодавства.

Згідно п. 10 Типового положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу у зоні відчуження в 1986-1990 роках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 886, довідка про заробітну плату видається протягом п`яти робочих днів після підписання протоколу засідання регіональної комісії органом, яким вона утворена, завіряться печаткою цього органу і є підставою для розгляду органами Пенсійного фонду України питання проведення перерахунку пенсії.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явилися, своїх представників у судове засідання не направили.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 132). Представник позивача (а.с. 59) звернувся до суду із заявою про розгляд справи у письмовому провадженні (а.с. 115). Представник Полтавської обласної державної адміністрації (а.с. 125) просив розглянути справу за відсутності представника Полтавської ОДА (а.с. 124), подав заперечення проти позову (а.с. 121-124). Департамент праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації просив розглянути справу за відсутності представника департаменту (а.с. 50, 139), подав заперечення проти позову (а.с. 47-50, 139). Представник третьої особи (а.с. 60) просив розглядати справу у письмовому провадженні (а.с. 114).

Ураховуючи зазначене судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно повно та об`єктивно дослідивши всі докази, які є у справі, судом встановлено такі обставини із посиланням на такі докази.

У 1986 році ОСОБА_2 працював муляром Семенівського МПМК-25 (а.с. 11, 15).
Відповідно до архівної довідки виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України від 29.05.2012 № 58764 (а.с. 77) і довідки військової частини 61606 від 05.08.1986 № 338 (а.с. 17) позивач був у складі військової частини 61606 у 30-кілометровій зоні та брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у м. Корогод Чорнобильського району у період з 08.06.1986 по 04.08.1986.

Позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 12, 75), є інвалідом 2 групи (а.с. 76).

Згідно з ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Порядок № 1210) Пенсійний фонд України зобов`язано забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ. Пунктом 7 Порядку № 1210 передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з у рахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, у II - 4, І - 3). При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Після аварії на ЧАЕС 26.04.1986 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалювали окремі рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати повинні враховуватися вимоги нормативних матеріалів: розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 № 964; постанова РМ СРСР від 07.05.1986 № 524-156; розпорядження РМ СРСР від 23.05.1986 № 1031; постанова РМ СРСР від 05.06.1986 № 655-195; постанова РМ УРСР від 10.06.1986 № 207-7 та ін.
У вищеназваних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, дія яких поширюється як на військовослужбовців, так і на військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.
Так, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964 у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.
Пунктом 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100 %.
Таким чином, суд погоджується з тим, що П.М.Киба мав право на кратність оплати праці, а також та підвищення тарифних ставок (посадових окладів) до 100 % як безпосередньо зайнятого на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, під час його роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з08.06.1986 по 04.08.1986.

Водночас, відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась відповідно до діючої на підприємстві системи преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7).
Тобто для преміювання позивача необхідне відповідне рішення підприємства/військової частини (наказ, розпорядження тощо). Виплата вказаної премії не була обов`язковою, а здійснювалась на розсуд підприємства/військової частини.
У матеріалах справи відсутні докази прийняття жодного рішення про преміювання позивача або ж про отримання ним зазначеної премії.

Суд відхиляє доводи позову щодо неврахування Комісією під час здійснення розрахунків перед видачею довідки про заробітну плату П.М.Киби листа Міністерства праці України від 29.10.1992 № 09-3751 та листа Міністерства праці і соціальної політики України № 03-3/1652-018-2 від 13.04.2001, оскільки вони, щонайменше, не містять положень, на які вказує позивач.

Так, листом Міністерства праці України, Міністерства України у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Міністерства фінансів України N 09-3751, N 1082/3к, N 13-412/308 зазначено, що вирішення грошових вимог осіб, які в 1986 - 1987 роках брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і зоні відчуження і їм не була нарахована підвищена заробітна плата за основним місцем роботи відповідно до встановлених розмірів, повинно проводитись відповідно до чинного законодавства України. Лист не вказує на те, що не отримання нарахованої заробітної плати за період роботи в зоні ЧАЕС, не позбавляє права на призначення пенсії із зазначеного заробітку.

У листі Міністерства праці і соціальної політики України № 03-3/1652-018-2 від 13.04.2001 не вказано, що якщо учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС донараховано заробіток за роботу в зоні відчуження в кратних розмірах, але виплата донарахованої суми не проведена і не нараховані додаткові страхові внески, то це не позбавляє права інваліда на призначення премії із заробітку в зоні відчуження.

Навпаки, лист вказує: вимоги осіб, які в період призову на військові збори виконували роботи, пов`язані з аварією на ЧАЕС у зоні відчуження до вересня 1986 року, але за даними особистого рахунку доплата за роботу у вихідні чи святкові дні у 1986 році їм не нарахована, не мають права на такі донарахування ні в теперішній час, ні в будь-який інший час після вересня 1986 року. Якщо учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС донараховано заробіток за роботу в зоні відчуження в кратних розмірах (наприклад, застосовано показник кратності 4 замість кратності 3 за роботу в м. Чорнобиль у червні 1986 р.) в результаті розгляду індивідуального трудового спору, але виплата додатково нарахованої суми не проведена і не нараховано додаткові страхові внески, це не позбавляє права інваліда на призначення пенсії із заробітку у зоні відчуження.

Більш того, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказані позивачем листи міністерств не є зазначеними у Конституції нормативно-правовими актами, а, відтак, відповідачі та третя особа не мають достатніх законодавчих підстав для здійснення дій, на які вказано у листах.

З огляду на зазначені приписи нормативно-правових актів суд зазначає, що підставою для проведення розрахунку заробітної плати позивача за період роботи в зоні відчуження є первинні документи про нараховану та виплачену йому заробітну плату, періоду та фактичної тривалості робочого дня і місця її виконання. При цьому основними документами для проведення перерахунку пенсії таким особам є первинні документи про тривалість робочого дня та місця виконання роботи або довідки архіву Міністерства оборони України, які мають підтверджувати час, місце, тривалість робочого дня та довідки підприємств, установ, організацій - про заробітну плату.

Комісія з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Полтавської обласної державної адміністрації утворена на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках» від 26.09.2012 № 886. Комісія не є юридичною особою, не є структурним підрозділом Полтавської ОДА, є допоміжним органом, її посадовий склад затверджується розпорядження голови ОДА, а персональний головою Комісії (а.с. 141, 143-150).

Відповідно до п.п. 1, 2 Положення про обласну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, затвердженого розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 12.10.2012 № 474 (а.с. 146-148) розгляд письмових заяв громадян області з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється обласною комісією за поданням райдержадміністрацій. Під час прийняття рішення про достатність підстав для видачі працівнику довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, обласна комісія керується законодавчими, іншими нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на дату їх складення.

Пунктом 8 Положення передбачено, що Комісія розглядає письмові заяви громадян області з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

Так, відповідно до архівної довідки виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України від 29.05.2012 № 58764 (а.с. 77) по архівних документахвійськової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 приймавучасть у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 08.06.1986 по 04.08.1986. Дні виїзду в зони не відображені. Кратність оплати не відображена. У табелі обліку часу військової частини НОМЕР_1 (а.с. 84) відображено роботу позивача у липні 1986 року.

У 1986 році позивач працював муляром Семенівського МПМК-25 (а.с 11, 15). Підприємство не працює, і всі документи передані у Семенівський трудовий архів (а.с. 87). Позивач та відповідачі визнали, що Семенівське МПМК-25 ліквідовано.
Отже Комісія з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Полтавської обласної державної адміністрації правомірно отримала та розглянула заяву П.М.Киби про видачу йому довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Архівною довідкою Семенівського районного трудового архіву Семенівської районної ради від 29.10.2012 № 01-18/113 (а.с. 11) повідомлено, що згідно книги обліку розрахунків по зарплаті позивача у Семенівському МПМК-2, у вересні і жовтні 1986 року позивачеві нараховано, відповідно, 1263,63 крб і 272,24 крб.
Висновок аудитора, складений 26.02.2014 Приватним підприємством «Аудиторська фірма «Ольвія», вказав на відсутність довідок про фактично нараховану та виплачену заробітну плату за липень 1986 року (а.с. 88).

З урахуванням даних архівних довідок, посвідчень П.М.Киби, висновку аудитора, інших документів, нормативно-правових актів та документів СРСР та УРСР, Комісія провела умовний розрахунок заробітної плати ОСОБА_4 , погодила проект розрахунку заробітної плати позивача за період роботи в зоні відчуження в 1986 1990 роках та підготувала довідку П.М.Кибі (а.с. 80). Надалі Полтавська ОДА затвердила відповідну довідку від 25.03.2015 № 10-13/89/2 (а.с. 81, 82), яку передала позивачеві.

Відповідно до довідки і розрахунку заробітна плата ОСОБА_4 за роботу у зоні відчуження із якої визначається пенсія, у липні 1986 року визначена у сумі 527,50 крб. за дні роботи у зоні відчуження, 195,36 крб. збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження у 1986-1990 роках, а всього 805,92 крб.

Позивач спростовує зазначений розрахунок Комісії та відповідну довідку Полтавської ОДА висновком аудитора від 26.02.2014 Приватного підприємства «Аудиторська фірма «Ольвія» (а.с. 85-88). Однак висновок аудитора вказує на відсутність довідок про фактично нараховану та виплачену заробітну плату за липень 1986 року. Також висновок вказує, що при перерахунку на підставі наданих документів заробітна плата за липень 1986 року становить 2121,80 крб., дана заробітна плата може стати базою для перерахунку пенсії.

Зі змісту висновку аудитора випливає, що останній складено на основі припущень аудитора про можливе отримання позивачем заробітної плати в такому розмірі. При цьому за основу взято максимальні показники по складовим заробітної плати та нормативні документи, які взагалі регулювали на той час окремі умови оплати праці ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС.

Аудиторська діяльність підприємницька діяльність, яка включає в себе організаційне і методичне забезпечення аудиту, практичне виконання аудиторських перевірок (аудит) та надання інших аудиторських послуг. Аудит перевірка даних бухгалтерського обліку і показників фінансової звітності суб`єкта господарювання з метою висловлення незалежної думки аудитора про її достовірність в усіх суттєвих аспектах та відповідність вимогам законів України, положень (стандартів) бухгалтерського обліку або інших правил (внутрішніх положень суб`єктів господарювання) згідно із вимогами користувачів (ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про аудиторську діяльність»).

Аудиторський висновок документ, що складений відповідно до стандартів аудиту та передбачає надання впевненості користувачам щодо відповідності фінансової звітності або іншої інформації концептуальним основам, які використовувалися при її складанні (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про аудиторську діяльність»).

Як встановлено зі змісту висновку аудитора від 26.02.2014, останній прямо вказує на відсутність довідок про фактично нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_4 за липень 1986 року; при перерахунку на підставі наданих документів заробітна плата за липень 1986 року становить 2121,80 крб., дана заробітна плата може стати базою для перерахунку пенсії.

Отже висновок аудитора носить ймовірнісний характер, є припущенням, не ґрунтується на жодних документах (наказах, розпорядженнях, відомостях, касових документах тощо) про фактично нараховану та виплачену ОСОБА_5 заробітну плату у липні 1986 року .

Докази щодо отримання позивачем заробітної плати у липні 1986 року, у т.ч. щодо її розміру (первинні документи про нарахування та виплату позивачу заробітної плати (наказ, розрахунково-платіжна відомість тощо) у матеріалах справи відсутні.
Видача Комісією довідки для призначення пенсії не може проводитись на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним документам.
Матеріалами справи та доказами, які є у справі, фактична виплата позивачеві заробітної плати у розмірі, який зазначено у позові (збільшеному розмірі) та щодо якого зроблено припущення аудитора, не є підтвердженою.
Суд наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Ураховуючи зазначене, суд робить висновок про обґрунтованість розрахунків, які здійснено Комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Полтавської обласної державної адміністрації стосовно П.М.Киби, та, відповідно правомірне складення «Довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках» від 25.03.2015 № 10-13/89/2 стосовно ОСОБА_4 .

Оскаржувані дії Комісії та видана Полтавською ОДА довідка, відповідають приписам ч. 2 ст. 19 Конституції України, іншим зазначеним вище нормативно-правовим актам, а, відтак, приписам ч. 3 ст. 2 КАС України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд робить висновок про правомірність дій Комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках Полтавської обласної державної адміністрації стосовно ОСОБА_4 , та, відповідно, відмовляє у задоволенні адміністративного позову повністю.

Судові витрати у справі не встановлено.
Керуючись ст.ст. 2, 158-163, 184-186, 254 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.
Після складення постанови у повному обсязі її копію надіслати особам, які беруть участь у справі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Харківського апеляційного адміністративного суду через Семенівський районний суд Полтавської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Ф.Харченко
Повний текст постанови складено 21.09.2015.