Справа № 2а-813/09
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-813/09 Головуючий у 1-й інстанції: Бойко М.Г.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"09" грудня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Земляної Г.В., Петрика І.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Таращанського районного суду Київської області від 24 грудня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконкому Таращанської міської ради Таращанського району Київської області за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання неправомірною бездіяльності виконавчого комітету Таращанської міської ради, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Таращанської міської ради Таращанського району Київської області, в якому, посилаючись на порушення п. п. 5 п. б ч.1 ст. 33 ст.ст. 53, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», просила визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо розгляду її звернень з приводу вирішення спору між нею та третіми особами в праві суміжного землекористування, зобовязання відповідача встановити межі суміжних земельних ділянок.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 24 грудня 2009 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права.

В засідання учасники процесу не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги колегія суддів визнала можливим розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.06.2009 року та 01.07.2009 року ОСОБА_2 звернулася до заступника міського голови м. Таращі з приводу розмежування сусідніх земельних ділянок за адресою вул. Б.Хмельницького, 32 та вул. Б.Хмельницького, 34 в м. Тараща. З аналогічними заявами до заступника міського голови м. Тараща зверталися також суміжні землекористувачі. В своїх зверненнях заявники просили утворити відповідні комісії для врегулювання спору щодо користування земельними ділянками, на яких розташовані належні їм житлові будинки.

З матеріалів справи вбачається, що вищезазначені заяви розглядалися фахівцями міської ради з виїздом на місце за участю заявників. За результатами розгляду заяв були складені відповідні акти від 18 червня 2009 року та від 10 серпня 2009 року з рекомендаціями щодо вирішення спірного питання для заявників, проте останні з цими пропозиціями не погодилися.

22.12.2009 року виконавчий комітет Таращанської міської ради на засіданні за участю учасників спору прийняв рішення № 123 про затвердження актів комісій, які розглядали спір між суміжними землекористувачами по вул. Б.Хмельницького № 32 та № 34 від 18 червня 2009 року та від 10 серпня 2009 року, в якому при вирішенні спірного питання щодо встановлення меж земельних ділянок рекомендував заявникам керуватися принципом добросусідства відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України.

Зазначене рішення відповідача позивачем не оскаржувалося.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем даний спір розглянуто відповідно до вимог ст.ст. 158, 159 Земельного кодексу України в порядку, передбаченому законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Порядок розгляду земельних спорів органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів визначено положеннями статті 159 Земельного кодексу.

Згідно з вимогами ч.ч. 1,2 ст. 159 Земельного кодексу України земельні спори розглядаються органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів та органами місцевого самоврядування на підставі заяви однієї із сторін у місячний термін з дня подання заяви. Земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Ч.5 ст. 158 Земельного кодексу України встановлено, що у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Наведена позиція відображена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами та доповненнями), пунктом 4 якої встановлено, що згідно зі статтею 158 Земельного кодексу України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Пунктом 7 зазначеної постанови встановлено, що судам слід мати на увазі, що спори, пов'язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні.

Даних про розгляд справи судом немає.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 2 КАС України, колегією суддів встановлено, що органом місцевого самоврядування було розглянуто спір в межах повноважень з дотриманням строків та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Викладеним спростовуються доводи апеляційної скарги позивача стосовно того, що, судом першої інстанції при ухваленні рішення не було взято до уваги, що позивач в адміністративному позові просила зобовязати відповідача відновити межі земельної ділянки, адже спори, повязані з земельними відносинами розглядаються у позовному провадженні, а тому апелянт у разі незгоди з рішенням органу місцевого самоврядування, на підставі чого був поданий адміністративний позов, має право звернутися до суду з такими позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 24 грудня 2009 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України). Касаційна скарга на судові рішення подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі (стаття 212 КАС України).

Головуючий суддя

Судді