Справа № 2-а-347/10/1012
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-347/10/1012 Головуючий у 1-й інстанції: Слободян Н.П.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"27" вересня 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Беспалова О.О.

суддів Губської О.А., Парінова А.Б.,

при секретарі Кропивному Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області на постанову Іванківського районного суду Київської області від 17 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про зобов"зання зробити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату державної пенсії за шкоду заподіяну здоровю відповідно до ст. 50, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 17 листопада 2010 року позовні вимоги було задоволено частково.

Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду - підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позову.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі є учасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відноситься до 1-ї категорії постраждалих та є інвалідом 2 групи, що підтверджується відповідним посвідченням.

Розділом 8 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді в тому числі додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що особам, віднесеним до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам 2-ї групи - 75 % мінімальної пенсії за віком. Виплата зазначеної пенсії відповідно до ст. 53 даного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ч.3 ст. 67 Закону № 796 Х111, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю, особам віднесеним до 1,2, 3,4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім"ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною 2 ст. 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції ЗУ від 06.06.1996р. № 230/96-ВР передбачає, що пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах, встановлених частиною 1 цієї статті тобто, згідно п.3 ч.1 ст. 39.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як особі віднесеної до 1 категорії, в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та доплати пенсіонеру який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї та двох мінімальних заробітних плат, як непрацюючим пенсіонерам, проживаючим в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст. 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Наявність такого права у позивачів є визначальною для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З урахуванням наведеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що відповідач неправомірно не виплачував позивачам щомісячну додаткову пенсію за шкоду, причинену здоров"ю, внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 75 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановлену ст. 50 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та доплати пенсіонеру який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі однієї та двох мінімальних заробітних плат, як непрацюючим пенсіонерам, проживаючим в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до ст. 39 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то суд визнає такі дії протиправними та зобов"язує відповідача провести перерахунок та виплату позивачу вказаного підвищення.

Оскільки функції призначення, нарахування та виплати пенсії позивача здійснює Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області, то відповідний обов'язок необхідно покласти саме на відповідача у справі.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно частково задовольнив позовні вимоги позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно зясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області на постанову Іванківського районного суду Київської області від 17 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про зобов"зання зробити перерахунок пенсії - залишити без задоволення, а постанову Іванківського районного суду Київської області від 17 листопада 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Суддя Губської О.А.

Суддя Парінова А.Б.