Справа № 823/1464/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1464/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилюк В.О. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С ТА Н О В И В :

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 29.05.2015 року рапорт капітана міліції ОСОБА_2 реалізовано та наказом УМВС від 29.05.2015 року №141 о/с звільнено з ОВС в запас ЗУ України за п. 64 Ж (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року № 114.

Однак, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в якому акцентує увагу суду на ту обставину, що рапорт про звільнення був підписаний ним під натиском керівництва, а отже наказ про його звільнення є незаконним та підлягає скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що звільнення позивача із займаної посади відбулось у відповідності та з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджує такий висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із ст.. 18 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (далі по тексту - Закон № 565-XII) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 64 п. «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.

Відповідно до ст. 68 Положення особи рядового та начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніше, як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 10.04.2002 року був прийнятий на службу в органах внутрішніх справ, у відповідності до наказу Одеського УППМ № 21 о/с від 10.04.2002.

На момент звільнення ОСОБА_2 був у званні капітана міліції та перебував на посаді інспектора сектору організації дорожнього руху та нагляду за станом доріг УДАІ УМВС України в Черкаській області.

18.05.2015 року позивач звернувся до начальника УМВС з рапортом про його звільнення з органів внутрішніх справ за власним бажанням, при цьому, у рапорті зазначив дату звільнення 29.05.2015 року.

29.05.2015 року рапорт капітана міліції ОСОБА_2 реалізовано та наказом УМВС від 29.05.2015 року №141 о/с звільнено з ОВС в запас ЗУ України за п. 64 Ж (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114.

Варто також відмітити, що за умовами п. 68 Положення, особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ним рішення не пізніше, як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Проте, у межах строку, передбаченого пунктом 68 Положення, з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору вправі домовитися про звільнення у більш короткий строк.

Такою домовленістю слід вважати зазначення у рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник міліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення терміну, передбаченого пунктом 68 Положення, та згоду керівництва звільнити цього працівника у визначений ним термін.

За змістом пункту 68 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнення особи середнього, старшого і вищого начальницького складу на підставі підпункту ж пункту 64 цього Положення зі служби до спливу тримісячного строку у разі зазначення особою у рапорті дати звільнення, що свідчить про домовленість сторін про звільнення у більш короткий строк, є обґрунтованим.

В рапорті про звільнення ОСОБА_2 зазначив дату звільнення 29.05.2015 року, отримав згоду уповноваженого органу начальника УМВС України в Черкаській області, тобто сторони домовились про звільнення у більш короткий термін.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що звільнення позивача із займаної посади відбулось у відповідності та з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, доводи апеляційних скарг спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.