Справа № 2а-5931/10/2270
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2012 р. Справа № 35364/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.09.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України, апеляційного суду Хмельницької області, Державного казначейства України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії,

встановила:

У серпні 2009 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України, апеляційного суду Хмельницької області, Державного казначейства України про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії.

Позивач вказувала, що працює суддею апеляційного суду Хмельницької області, з 24.09.1991 року по теперішній час, їй присвоєний перший кваліфікаційний клас, довічне грошове утримання призначено з 22.06.1997 року.

Вважаючи, що відповідачами не належно проводились виплати заробітної плати, матеріальної допомоги та щомісячного грошового утримання чим порушено соціальні гарантії передбачені ст. 46 Конституції України, ст.ст. 43-44 Закону України «Про статус суддів», позивач звернулася до суду та просила виплатити недоплачені кошти за період з 03.12.2007 року по 01.06.2010 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.09.2010 року позов задоволено частково. Зобовязано Міністерство Фінансів України профінансувати виплати заробітної плати, матеріальної допомоги та щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з 19.08.2009 року по 16.09.2010 року з розрахунку посадового окладу в розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на момент проведення виплат. Зобовязано Державну судову адміністрацію України виділити апеляційному суду Хмельницької області кошти для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_1 заробітної плати, матеріальної допомоги та щомісячного довічного грошового утримання та компенсації за порушення строків їх виплати за період з 19.08.2009 року по 16.09.2010 року з урахуванням проведених виплат. Зобовязано апеляційний суд Хмельницької області після отримання коштів провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 19.08.2009 року по 16.09.2010 року заробітної плати, матеріальної допомоги визначивши їх розміри з урахуванням посадового окладу з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на момент проведення виплат. Зобовязано апеляційний суд Хмельницької області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне грошове утримання з донарахованих сум заробітної плати. Зобовязано апеляційний суд Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітної плати, матеріальної допомоги та щомісячного довічного грошового утримання у звязку із порушенням строків їх виплат за період з 19.08.2009 року по 16.09.2010 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржила Державна судова адміністрація України. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити. Зокрема вказує, що асигнування, на випалу коштів у повному розмірі, не були передбачені в Державних бюджетах, тому не були передбачені і у кошторисах видатків відповідних бюджетних установ, у звязку із чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді судді апеляційного суду Хмельницької області з 24 вересня 1991 року по теперішній час, присвоєний перший кваліфікаційний клас, довічне грошове утримання призначене з 22 червня 1997 року, що підтверджується довідкою апеляційного суду Хмельницької області № 15-1.9/к від 07.06.2010 р.

Згідно довідок апеляційного суду Хмельницької області за період розрахунків нарахованої заробітної плати за період з 01.03.2007 року по 30.04.2010 року заробітна плата позивача розраховувалась з посадового окладу в розмірі 2988,0 грн.

Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постановою окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року визнано незаконними постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року №1243 «Про питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; пункт 41 постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865» та пункт 4-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів».

Постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.05.2008 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року залишена без змін.

Проте постановою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2011 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 року скасовано.

У відповідності до ч. 1 ст. 126 Конституції України, Конституція України і закони України повинні гарантувати незалежність і недоторканість суддів.

Збереження існуючого статусу суддів, недопущення його скасування або звуження його змісту та обсягу є однією із основних гарантій незалежності суддів.

Незалежність та недоторканість суддів гарантується наданням їм відповідно до Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-XII спеціальних умов матеріального та соціально-побутового забезпечення.

Згідно зі статтею 44 вказаного Закону заробітна плата судді, як складова його матеріального і соціально-побутового забезпечення, є елементом статусу судді. Вона складається з посадового окладу, премій, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та інших надбавок. Розміри посадових окладів суддів встановлюються у відсотковому відношенні до посадового окладу Голови Верховного Суду України і не можуть бути меншими від 50 відсотків його окладу. У свою чергу посадовий оклад судді не може бути меншим від 80 відсотків посадового окладу голови суду, в якому працює суддя.

У такий спосіб законодавець диференційовано вирішив питання про оплату праці суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів, які виконують ще й обовязки на адміністративних посадах, з тим, що б досягти справедливого співвідношення в оплаті праці в залежності від обсягу виконуваної роботи.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України Про оплату праці умови та розміри оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаного Закону 30 червня 2005 року та 03 вересня 2005 року Кабінет Міністрів України прийняв постанови № 514 «Про оплату праці Голови, першого заступника Голови та заступника Голови Верховного Суду України», згідно з абзацом другим пункту 1 якої посадовий оклад Голови Верховного Суду України з 01 червня 2005 року становив 15 розмірів мінімальної заробітної плати, та № 865 «Про оплату праці суддів, якою затверджена Схема посадових окладів голови та заступника голови судової палати, голови Військової судової колегії, секретаря Пленуму та суддів Верховного Суду України, керівників та суддів вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів.

Постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 повинна була набрати чинності з 01 січня 2006 року. Однак, до набрання чинності вказаною постановою постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1243 «Питання оплати праці вищих посадових осіб України, окремих керівних працівників органів державної влади і органів місцевого самоврядування та суддів» було зафіксовано розрахункову величину для обчислення посадових окладів працівників певних установ, що фінансуються з бюджету, у тому числі й суддів, у розмірі встановленої мінімальної заробітної плати 332 грн.

Іншою постановою від 31 грудня 2005 року № 1310 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865» внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865, зокрема, постанову доповнено пунктом 4 1 , згідно з яким також встановлено, що розміри посадових окладів, передбачені постановою від 03 вересня 2005 року № 865, встановлюються виходячи з розміру мінімальної заробітної плати 332 грн. і у подальшому при підвищенні мінімальної заробітної плати їх перерахунок не провадиться. Такі зміни були внесені до постанови від 03 вересня 2005 року № 865 до набрання нею чинності.

При обчисленні посадового окладу в якості сталої (розрахункової) величини Кабінет Міністрів України використав встановлений з 01 вересня 2005 року Законом України «Про державний бюджет України на 2005 рік» розмір мінімальної заробітної плати 332 грн., що виключало можливість її збільшення у випадку підвищення розміру мінімальної заробітної плати.

Як видно зі Схем посадових окладів голови та заступника голови судової палати, голови Військової судової колегії, секретаря Пленуму та суддів Верховного Суду України, керівників та суддів вищих спеціалізованих судів, Апеляційного суду України, апеляційних та місцевих судів кількість розмірів мінімальної заробітної плати при обчисленні посадового окладу суддів складає від 8,5 до 12,5, що значно перевищує розміри мінімальної заробітної плати та прожиткового мінімуму, а також розмір посадових окладів багатьох працівників установ, які фінансуються з державного бюджету. Також оклад голови загального апеляційного суду області становить 11 розмірів мінімальної заробітної плати, або 3652 грн., а посадовий оклад судді цього ж суду 9 розмірів мінімальної заробітної плати, або 2988 грн. Різниця у розмірах вказаних посадових окладів складає менше ніж 20 відсотків, а тому, оклад судді є більшим ніж 80 відсотків від посадового окладу голови суду.

Крім того, у звязку з прийняттям Кабінетом Міністрів України зазначених постанов збільшено оклади суддям та головам судів більш як у шість разів.

Отже, вказані Схеми посадових окладів є такими, що відповідають встановленому статтею 44 Закону України «Про статус суддів» співвідношенню розмірів посадових окладів Голови Верховного Суду України, голів судів та суддів, а встановлення сталої (розрахункової) величини для обчислення розмірів посадових окладів суддів та внесення відповідних доповнень до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 відбулося до моменту набрання нею чинності. Вказана постанова у редакції до внесення доповнень згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2005 року № 1310 не була введена в дію, а тому немає підстав для висновку про те, що оскаржувані постанови звужують існуючі гарантії незалежності суддів.

У звязку з цим є помилковим висновок суду про невідповідність оскаржуваних постанов Кабінету Міністрів України Закону України «Про статус суддів» та що їх видання призвело до звуження змісту та обсягу статусу суддів.

З наведеного вбачається, що позовні вимоги позивача являються безпідставними і необгрунтовани та спростовуються зібраними по справі доказами, а тому у їх задоволенні слід відмовити у повному обсязі. Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з неповним зясуванням всіх обставин справи та з порушенням норм матеріального права, таке підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України задоволити. Скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.09.2010 року у справі №2а-5931/10/2270 та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_2