Справа № 521/9167/15-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 521/9167/15-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції: Сегеда О.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука В.О.

суддів - Жука С.І.

- Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання протиправними рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м.Одеси (далі - УПФ України в Малиновському районі м.Одеси), посилаючись на те, що з він 01 вересня 1989р. по 01 липня 1990р. навчався за спеціальністю «правознавство» у Свердловському юридичному інституті, з 01 липня 1990р. по 31 серпня 1993р. на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова, з 01 вересня 1993р. по 30 червня 1994р. в Юридичному інституті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова та в 1994р. закінчив повний курс названого університету за спеціальністю «правознавство». Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 25 червня 1994р. ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію «юрист», що підтверджується дипломом, виданим 28 червня 1994р.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з чим апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Оскільки від усіх осіб, які беруть участь у справі, відсутні клопотання про розгляд справи за їх участю, то колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 01 вересня 1989р. по 01 липня 1990р. ОСОБА_2 навчався на судово-прокурорському факультеті за спеціальністю «правознавство» у Свердловському юридичному інституті, з 01 липня 1990р. по 31 серпня 1993р. на юридичному факультеті Одеського державного університету ім. 1.1. Мечникова, з 01 вересня 1993р. по 30 червня 1994р. в Юридичному інституті Одеського державного університету ім. І.І. Мечникова, що підтверджується архівною довідкою №24-01-850 від 09.04.2015р. (а.с.21).

В 1994р. ОСОБА_2 закінчив повний курс юридичного інституту Одеського державного університету ім. 1.1. Мечникова за спеціальністю «правознавство» та рішенням державної екзаменаційної комісії від 25 червня 1994р. ОСОБА_2 присвоєно кваліфікацію «юрист», що підтверджується дипломом ЛЖ №000471, виданим 28 червня 1994р. (а.с.20).

Згідно ст. 46 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на час звернення позивача до УПФ України в Малиновському районі м.Одеси (далі - Закон України «Про прокуратуру»), прокурорами та слідчими можуть призначатися громадяни України, які мають вищу юридичну освіту, необхідні ділові та моральні якості.

Встановлено, що наказом від 07 липня 1994р. ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в органи прокуратури Одеської області на посаду слідчого стажеру прокуратури Іллічівського району м.Одеси та з того часу працював на різних посадах в органах прокуратури, що підтверджується копією трудової книжки позивача НОМЕР_1 (а.с. 12-19).

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено право на пенсію за вислугу років за наявності на день звернення з 1 жовтня 2015р. по 30 вересня 2016р. - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 12 років 6 місяців.

Згідно ч.5 зазначеної статті до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у ст. 56 цього Закону, в тому числі половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах.

26 лютого 2015р. позивач звернувся до УПФ України в Малиновському районі м.Одеси із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» до якої додав усі необхідні документи.

Рішенням УПФ України в Малиновському районі м.Одеси від 25 травня 2015р. №1222 у призначені пенсії ОСОБА_2 було відмовлено на тій підставі, що станом на 26 лютого 2015р. його вислуга років, яка розрахована за вимогами ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» складає 19 років 9 місяців та 6 днів, тобто менше 22 років 6 місяців, оскільки до вислуги років не зараховано половину строку навчання на юридичному факультеті в ОНУ ім.І.І. Мечникова, так як зазначений університет не відноситься до вищих юридичних навчальних закладів

При вирішенні питання суд першої інстанції дійшов висновку, що при здійсненні розрахунку та прийнятті рішення відповідачем не обґрунтовано було відмовлено позивачу у зарахуванні до 22 з половиною річного стажу роботи половини строку навчання у вищому юридичному закладі, оскільки посилання відповідача на те, що Одеський державний університет ім. І.І. Мечникова не можна вважати таким учбовим закладом, що дає вищу юридичну освіту, є такими, що суперечать об'єктивним обставинам.

Колегія суддів вважає правильним такий висновок суду першої інстанції виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч.І ст.28 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що в Україні діють вищі навчальні заклади таких типів: університет - багатогалузевий (класичний, технічний) або галузевий (профільний, технологічний, педагогічний, фізичного виховання і спорту, гуманітарний, богословський/теологічний, медичний, економічний, юридичний, фармацевтичний, аграрний, мистецький, культурологічний тощо) вищий навчальний заклад, що провадить інноваційну освітню діяльність за різними ступенями вищої освіти (у тому числі доктора філософії), проводить фундаментальні та/або прикладні наукові дослідження, є провідним науковим і методичним центром, має розвинуту інфраструктуру навчальних, наукових і науково-виробничих підрозділів, сприяє поширенню наукових знань та провадить культурно-просвітницьку діяльність.

Згідно ч. З, 4 ст. 33 Закону України «Про вищу освіту» основними структурними підрозділами вищого навчального закладу є факультети, кафедри, бібліотека.

Факультет - це структурний підрозділ вищого навчального закладу, що об'єднує не менш як три кафедри та/або лабораторії, які в державних і комунальних вищих навчальних закладах у сукупності забезпечують підготовку не менше 200 здобувачів вищої освіти денної форми навчання (крім факультетів вищих військових навчальних закладів (вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання), вищих навчальних закладів фізичного виховання і спорту, вищих навчальних закладів культури та мистецтва).

Таким чином колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної додаткової постанови суд першої інстанції дійшов вірних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 183-2,195, 196, 200,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси - залишити без задоволення, а постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі міста Одеси про визнання протиправними рішення та зобов'язання вчинити певні дії, без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Потапчук В.О.

Судді: Жук С.І.

Семенюк Г.В.