Справа № 2-а-447/10
Суддя: Семенченко О. М.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-447/10 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2010 року смт. Варва
Варвинський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Семенченка О.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Варвинському районі про визнання дій УПФ неправомірними та стягнення недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -
23 листопада 2010 року до Варвинського районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Управління пенсійного фонду в Варвинському районі Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності щодо невірного нарахування та невиплати щомісячної доплати до пенсії згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязання здійснити нарахування, виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2009 року по 22.11.2010 року.
В обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначає, що у відповідності до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона має статус «дитини війни». Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону, йому повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. В 2009-2010 роках вказана соціальна допомога не виплачувалась в розмірах, що встановлений чинним законодавством.
Ухвалою суду від 17 грудня 2010 року позовні вимоги за період з 1 січня 2009 року по 23 травня 2010 року залишені без розгляду.
В судове засідання позивачка не зявилася, подала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача в судове засідання також не зявився. УПФ України у Варвинському районі надало письмові заперечення на позов, якими просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що управління діяло в межах повноважень, наданих йому законами України і підзаконними нормативними правовими актами. Також просить застосувати шестимісячний термін позовної давності відповідно до ст. 99 КАС України та розглянути справу без участі представника УПФ.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути спір по суті на підставі наявних у справі доказів у письмовому провадженні.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав.
Згідно посвідчення пенсіонера, виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Варвинської РДА, позивачка ОСОБА_1 є дитиною війни (а.с. 6).
Законом України "Про соціальний захист дітей війни" визначено основи соціального захисту дітей війни та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Відповідно до ст. 6 Закону України "про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року, що набрав чинності 01.01.2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.
У відповідності до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Законом України від 19 грудня 2006 р. № 489-V «Про Державний бюджет України на 2007р.», зокрема п.12 ст.71, було зупинено на 2007 р. дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ст. 111 встановлено, що у 2007 р. підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007р. № 6-рп/2007р. положення п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007р.» щодо зупинення дії на 2007р. статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані неконституційними.
Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії в часі не має. Таким чином, позивач мав правові підстави для нарахування підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у 2007 році, починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.
Згідно п/п.2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-VI статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 липня 2004 року №2195-ІУ викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 п/п.2 п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року №107-VI визнано неконституційним. Отже, управління Пенсійного фонду в Варвинському районі Чернігівської області мало нарахувати та виплатити дітям війни державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у 2008 році, починаючи з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно.

Враховуючи, що в подальшому вищевказані норми законодавцем не змінювались, суд приходить до висновку, що нарахування та виплата позивачу пенсії повинна була проводитись відповідачем з підвищенням на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Статтею 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

ПФУ у Варвинському районі не заперечує того факту, що позивач є дитиною війни в розумінні ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», зазначивши, що виплачувало надбавку до пенсії як дитині війни на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Проте суд вважає, що Постанова КМУ від 28.05.08 року № 530 не може бути застосована, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами.

Розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Згідно статті 52 Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» встановлений у 2010 році прожитковий мінімум а саме: на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 825 гривень, з 1 квітня - 839 гривень, з 1 липня - 843 гривень, з 1 жовтня - 861 гривні, з 1 грудня - 875 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень.

Виходячи із зазначених розмірів і повинно бути нараховано та виплачено надбавку до пенсії.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 р., що є частиною національного законодавства, органи влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань. Невизначеність механізму, джерел та процедури виплати, не є підставою для невиконання Закону. Крім того, після ухвалення рішення судом нарахування і виплата має проводитися в порядку, визначеному законодавством для виконання судових рішень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 15 Положення «Про Пенсійний фонд України», Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку територіальні управління.

Надання дітям війни соціальної підтримки є державною програмою соціальної допомоги, яка згідно ст. 87 Бюджетного кодексу України відноситься до виплат Державного бюджету, а Пенсійний фонд України згідно ст. 21 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів для здійснення програми соціальної підтримки дітям війни та відповідно до ч. 4 ст. 22 Бюджетного кодексу України розробляє план своєї діяльності до завдань та функцій, визначених нормативно-правовими актами, виходячи з необхідності досягнення конкретних результатів за рахунок бюджетних коштів, а також розробляє на підставі плану діяльності проект кошторису та бюджетні запити і подає їх до Мінфіну України чи місцевого фінансового органу, затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів іншого рівня (до яких відноситься і відповідач) та інше.

Таким чином, вищенаведені норми свідчать про те, що обовязок по нарахуванню та виплаті позивачу пенсії, підвищеної на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України № 2195-1V від 18.11.2004 р. - покладено саме на відповідні територіальні управління за місцем її проживання.

При подачі позову було сплачено державне мито в сумі 3,4 грн., про що засвідчує відповідна квитанція.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею судові витрати з державного бюджету України. Таким чином, понесені судові витрати позивачеві підлягають поверненню з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Варвинському районі про визнання дій УПФ неправомірними та стягнення недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Варвинському районі Чернігівської області щодо нездійснення перерахунку ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ч. 1 ст. 6 Закон України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 24 травня 2010 року по 22 листопада 2010 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду в Варвинському районі Чернігівської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі 30% пенсії за віком за період з 24.05.2010 року по 22.11.2010 року включно відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» з урахуванням проведених виплат за вказаний період.

Стягнути з Державного бюджету на користь ОСОБА_1, сплачений нею при подачі адміністративного позову, судовий збір в розмірі 3 (три) гривні 40 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Семенченко