Справа № 159/132/15-а, 2а-159/23/15
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 р. Справа № 876/4420/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Дубівської сільської Ради на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дубівської сільської Ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Дубівської сільської Ради від 08.12.2014 року № 38/5 - 15 «Про розгляд та погодження акта обстеження земельної ділянки та врегулювання земельного спору»,-

В С Т А Н О В И Л А:

12.01.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування рішення Дубівської сільської Ради від 08.12.2014 року № 38/5 - 15 «Про розгляд та погодження акта обстеження земельної ділянки та врегулювання земельного спору».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вищевказане рішення сесії вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки було грубо порушена процедура вирішення земельного спору.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Дубівської сільської Ради від 08.12.2014 року № 38/5 - 15 «Про розгляд та погодження акта обстеження земельної ділянки та врегулювання земельного спору».

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення було прийнято законно в порядку і в межах компетенції встановлених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 195 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що головою Дубівської сільської ради порушено процедуру та порядок розгляду земельних спорів згідно Закону України «Про місцеве самоврядування» та Земельного кодексу України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що рішенням сесії Дубівської сільської ради від 08.12.2014року №38/5-15 був затверджений акт обстеження земельних ділянок та врегулювання земельного спору від 10.10.2014 року, який був складений комісією по узгодженні меж земельних ділянок та врегулювання земельного спору, що була створена на підставі розпорядження сільського голови Безеки П.В. № 45 від 16.09.2014 року.

Вважаючи оскаржуване рішення прийнятим із грубим порушенням законодавства України, позивач звернувся до суду із відповідними позовними вимогами.

Відповідно до ст.12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить вирішення земельних спорів.

Згідно п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища відноситься вирішення земельних спорів у порядку, встановлених законом.

Згідно ч.3 ст.158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержанням громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Пунктом 19 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів приходить до переконання, що головою Дубівською сільської ради порушено норми Закону України «Про місцеве самоврядування» та Земельного кодексу України, оскільки до повноважень сільських, селищних, міських рад в галузі земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища відноситься вирішення земельних спорів у порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дубівської сільської Ради залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2015 року у справі №159/132/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

В.С.Затолочний