Справа № 2а-1870/5468/11
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/5468/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.

за участю секретаря судового засідання - Сахно М.В.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми (далі - позивач, УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми) звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1Ф.) заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2010 рік у розмірі 1288грн. 80коп. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, який згідно ст. 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є страхувальником і зареєстрований як платник страхових внесків в УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми, всупереч вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не сплатив у передбачений законом строк та належному розмірі страхові внески за 2010рік, нарахованих самостійно згідно поданого звіту, в загальному розмірі 1288грн. 80коп.

Відповідач проти позовних вимог заперечував. Зазначив, що у нього відсутні правовідносини із Пенсійним фондом, позивач не є юридичною особою, а тому у нього відсутні повноваження на подачу позову до суду та стягнення в судовому порядку суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Зазначав, що він є платником єдиного податку та його зареєстровано як платника збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, у позивача відсутні банківські реквізити для перерахування коштів на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, при цьому ним не було подано заяви до УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми про доплату до мінімального страхового внеску згідно з додатком 28 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Стверджує, крім того, що вказаний спір не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів, а тому провадження в даній справі підлягає закриттю (а.с.22-30).

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглядати в його відсутності (а.с.40).

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Доповнив, що дійсно ним подано звіт за 2010р. з нарахованими внесками в розмірі 2296грн. 80коп., однак, на даний час норми «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» станом на 01.01.2011р. втратили чинність, а тому, посилаючись на приписи Конституції України вважає, що він не повинен сплачувати вказані нараховані страхові внески. Просив закрити провадження у справі.

Заслухавши відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 (і.н.) був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію (а.с.8), відповідно до п.3 ст.11, ч.5 ст.14, ч. 4 ст.15 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» є страхувальником та зареєстрований як платник страхових внесків в УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми за реєстраційним номером 18493, що вбачається із змісту позову та підтверджується копією звіту (а.с.5), копією поданої заяви про реєстрацію в УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми (а.с.7).

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхувальник, яким в даному випадку також виступає відповідач, зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно п.п. 3, 4 статті 18 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Відповідно до пп. 4 п. 8 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України «Про внесення змін до законів України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 08.07.2010року №2461-VI) фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок) зобовязані сплачувати страхові внески у розмірі, який визначається ними самостійно, при цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Статтею 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» від 27.04.2010 р. № 2154-VI встановлено з 1 липня 2010 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 888 гривень, з 1 жовтня 2010 року 907 грн. 00 коп., з 1 грудня 2010 року 922 грн. 00 коп., таким чином мінімальний страховий внесок на місяць у третьому кварталі 2010 року становив 294грн. 82коп., у жовтні листопаді 2010 року 301грн. 12коп., у грудні 2010 року 306грн. 10коп.

Частинами четвертою та шостою статті 20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для відповідача є квартал.

Згідно п.3 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03.07.1998 р. №727/98, відділення Державного казначейства України наступного дня після надходження коштів перераховують відповідні суми єдиного податку до Пенсійного фонду України.

Згідно поданого до УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми звіту за 2010 рік, відповідачем, як платником єдиного податку, самостійно були нараховані страхові внески в сумі 2296грн. 80коп., що підтверджується копією звіту за 2010 рік (а.с.5)

Із розрахунку позовних вимог УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми, а також картки особового рахунку (а.с.4,41,42), вбачається, що з урахуванням часткової сплати в розмірі 1008,00грн., заборгованість відповідача зі сплати страхових внесків за 2010 рік склала 1288грн. 80коп.

При цьому варто зазначити, що згідно частини 6 ст. 18 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (діючої на час виникнення спірних правовідносин) законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Враховуючи, що сума страхових внесків за 2010 рік, на момент розгляду справи відповідачем своєчасно не була сплачена у строки, що підтверджується дослідженими матеріалами справи (а.с.4,40,41-42), доказів сплати боргу відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з ФОП ОСОБА_1 вказаної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що вказану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства є безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за Кодексом адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

При цьому, при визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Відповідно до п.7 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається із матеріалів адміністративного позову, предметом спору є стягнення сум страхових внесків органом Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. №384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України.

УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми, згідно Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. №8-2, є органом Пенсійного фонду України, підвідомче Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області, що разом з цим управлінням утворюють систему органів Пенсійного фонду України, та яке між іншим наділене повноваженнями щодо стягнення несплачених сум страхових внесків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Враховуючи аналіз вказаних вище норм права, УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми відповідає ознакам суб'єкта владних повноважень, наведеним у статті 3 КАС України, спори за позовами УПФУ в Ковпаківському районі м. Суми про стягнення сум страхових внесків є публічно-правовими та на них поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Що стосується доводів відповідача про те, що станом на сьогодні пп.4 п.8 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» станом на 01.01.2011р. втратив чинність, а тому і відсутні підстави для стягнення страхових внесків, нарахованих згідно вказаних норм закону, не можуть прийматись судом до уваги, оскільки, як вже було зазначено, згідно п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем, та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, м. Суми, пр. Даргомижського,2/6) на користь управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми (код 22977089, пот.рах.2 в Сумському обласному управлінні Ощадбанку, МФО 337568) заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2010р. в загальному розмірі 1288грн.80коп. (одна тисяча двісті вісімдесят вісім гривень вісімдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складено 12.09.2011року.