Справа № 824/1822/15-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1822/15-а

11 год. 17 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області до СГ ТзОВ "Агрофірма "Вілія" про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вілія" заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за липень 2015 року в сумі 5004,88 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування і має заборгованість за липень 2015 р. в сумі 5004,88 грн. по платежах до Пенсійного фонду, а саме по відшкодуванню витрат повязаних з доставкою і виплатою пільгових пенсій призначених на підставі п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Позивач в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. В письмових запереченнях зазначає, що позивачем невірно визначено підставу призначення пільгових пенсій пункти "б"-"з" ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, оскільки пенсій на пільгових умовах насправді призначались чоловікам (трактористам-машиністам) на підставі пункту "в", жінкам, які працюють доярками на підставі пункту "д", а багатодітним жінкам на підставі пункту "ж" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Крім того зазначає, що серед списку працівників немає осіб, яким було призначено пільгові пенсії відповідно до пункту "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 та списком №2. Також відповідач зазначає, що не зобовязаний сплачувати пільгову пенсію ОСОБА_3 у липні 2015 р., оскільки остання з 28.11.2013 р. отримала право на пенсію за віком на загальних підставах. В момент виходу на пенсію 04.07.2005 р. ОСОБА_3 призначена пільгова пенсія до досягнення нею 55-річного віку.

Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за безпідставністю.

Судом встановлені наступні обставини по справі.

Відповідач згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є юридичною особою ідентифікаційний код 1417891, місцезнаходження: 60153, Чернівецька обл., Кельменецький район, с. Лукачани, вул. Головна, буд. 1, та взятий на облік в управлінні Пенсійного фонду України в м. Чернівцях як платник єдиного внеску. (а.с. 9-12).

Судом встановлено, що відповідачу направлявся розрахунок з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення. (а.с. 14). В розрахунку було обчислено фактичні витрати на виплату та доставку пенсій працівникам, які працювали на даному підприємстві та мають право на пільгову пенсію, що підтверджується довідками про роботу на пільгових умовах, копіями трудових книжок, протоколами розрахунків пенсій. (а.с. 17-79).

Протоколом про призначення пенсії підтверджено, що громадянці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 призначено пільгову пенсію, датою виходу на пенсію в протоколі зазначена 29.11.2013 року. (а.с. 57). В розрахунку, який направлявся відповідачу з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення по зазначеній громадянці визначено досягнення нею пенсійного віку 28.05.2016 року. (а.с. 14).

Відповідач звертався до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дії щодо щомісячного нарахування після 01.01.2015 р. позивачу зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_3 та визнання протиправними дії щодо збільшення строку зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_3 з 01.01.2015 року. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 р. адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області щодо щомісячного нарахування після 01.01.2015 р. сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вілія" зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_3. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області щодо збільшення сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вілія" строку зобов'язання з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначеної на пільгових умовах громадянці ОСОБА_3 з 01.01.2015 року.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Відповідно до абз. 4 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено розділом 6 Інструкції.

Відповідно до пункту 6.1 розділу 6 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з положень пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Разом з тим, з 01.01.2006 р. набрав чинності Закон України Про збір на обов'язкове пенсійне державне страхування, згідно якого для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до пункту 16 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечать зазначеному Закону.

1 січня 2015 р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014 № 7І-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок.

З аналізу наведених норм випливає, що для платників збору визначених пунктами 1 та 2 ст. 1 Закону № 400/97-ВР виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством на даний час не передбачено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вілія" зобов'язане відшкодовувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій за липень 2015 р., призначених громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

З огляду на зазначене, суд не бере до уваги доводи відповідача стосовно відсутності у нього обовязку відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгової пенсії громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Однак, щодо включення громадянки ОСОБА_3 в розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за липень 2015 р., судом встановлено, що на момент призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_3 ( 2005 р.), чинне законодавство України (Закони №№400,1058, Інструкція №21-1) зобовязувало її колишнього роботодавця, яким є відповідач, до досягнення нею пенсійного віку передбаченого ст. 26 Закону №1058, відшкодовувати фактичні витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058 (у редакції станом на 2005 рік) жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення ними 55 років та наявності страхового стажу не менше пяти років. Аналогічна норма існувала і у Законі №1788 відповідно до ст. 12 якого право на пенсію за віком мають жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Отже аналізуючи зазначені норми у своїй сукупності суд приходить до висновку, що станом на 2005 року (призначення пільгової пенсії ОСОБА_3Ф.) Відповідач мав відшкодовувати Управлінню Пенсійного фонду України в м. Чернівцях фактичні витрати повязані із виплатою та доставкою пенсії, призначеної на пільгових умовах ОСОБА_3 до досягнення нею пенсійного віку (55 років), а саме до 28.11.2013 року.

Таким чином, пільгові пенсії, призначені на підставі пункту ж статті 13 Закону № 1788-ХІІ підлягають відшкодуванню підприємствами, на яких ці особи отримали відповідний стаж. Кінцевою датою такого відшкодування є момент досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV. Згідно з положеннями цієї статті в редакції, чинній на момент виходу ОСОБА_3 на пенсію, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років. Відповідно до вимог цієї ж статті (в редакції після 1 жовтня 2011 року), право на пенсію за віком мають жінки, які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року, після досягнення ними віку 57 років 6 місяців.

Збільшення розміру пенсійного віку відбулося на підставі Закону України від 8 липня 2011 року № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи.

З системного аналізу статті 12 та частини першої 13 Закону № 1788-ХІІ вбачається, що до внесення цих змін пенсійний вік особам, які працювали на роботах, віднесених до Списку № 2, зменшувався, за загальним правилом, на 5 років. Протягом цих 5 років у роботодавців існував обов'язок відшкодовувати пенсійному органу витрати на виплату пенсії відповідних працівників.

В той же час, після внесення змін до статті 26 Закону № 1058-IV, у зв'язку з неузгодженістю її змісту зі статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, період пільгового зниження пенсійного віку для відповідної категорії осіб міг складати більш як 5 років.

Така неузгодженість усунута законодавцем лише шляхом прийняття Закону України від 2 березня 2015 року № 213-ІІІ, яким зміст статті 13 Закону № 1788-ХІІ приведено у відповідність до положень статті 26 Закону № 1058-IV. При цьому питання щодо відшкодування пенсій роботодавцями у період існування неузгодженості між положеннями Законів № 1788-ХІІ та № 1058-IV законодавцем не вирішено. За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до спірних відносин положення законодавства, чинного на момент виходу ОСОБА_3 на пільгову пенсію.

За змістом Законів № 1788-ХІІ, № 1058-IV та № 400/97-ВР, в редакціях, чинних на момент виходу ОСОБА_3 на пенсію, роботодавець зобов'язаний відшкодовувати пенсійному органу витрати на виплату пенсії до досягнення ОСОБА_3 55 років, тобто до 28.11.2013 року.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась 28.11.1958 р., у 2005 року їй призначено пенсію на пільгових умовах, а тому за правилами статті 26 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (в редакції чинній на дату призначення пенсії на пільгових умовах) право на пенсію за віком в неї виникає з 28.11.2013 року, відповідно обов'язок товариства відшкодування спірних витрат припиняється 29.11.2013 року.

Позивачем на адресу Відповідача було надіслано розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. З вказаного розрахунку вбачається, що датою досягнення ОСОБА_3 пенсійного віку є 28.05.2016 року. Аналізуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що позивач не мав права на збільшення строку відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_3 до досягнення нею пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зі змінами та доповненнями, оскільки остання вийшла на пенсію до прийняття Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", а тому на неї не розповсюджується дія Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та включення ОСОБА_3 до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за липень 2015 року.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях Вищого адміністративного суду України К/800/54753/14 від 18 лютого 2015р. та К/800/5101/15 від 31.03.2015року.

Таким чином, суд вважає, що в частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат пов`язаних з доставкою і виплатою пільгових пенсій за липень 2015 р. по громадянці ОСОБА_3 в сумі 990,50 грн., слід відмовити.

В решті суми заборгованості Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вілія" судом встановлено, що відповідач будучи платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, не виконав свої зобовязання в частині відшкодування витрат повязаних з доставкою і виплатою пенсій за віком призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону "Про пенсійне забезпечення" по громадянам ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які не досягли загального пенсійного віку.

Відповідачем зазначена в розрахунку сума не сплачена, у звязку із чим за липень 2015 року по вказаним громадянам утворилась заборгованість перед Пенсійним фондом в сумі 4014,38 грн., яка підлягає стягненню.

Згідно з ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник позивача довів суду правомірність заявлених вимог в частині заборгованості Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вілія" в сумі 4014,38 грн., однак не довів правомірність включення в розрахунок з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п. б-з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за липень 2015р. по громадянці ОСОБА_3

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Вілія" заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у сумі 4014, 38 гривень.

3. В решті позову відмовити.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 18 вересня 2015 р.