Справа № 2а-4851/10/0570
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Роздільська Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року справа №2а-4851/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенка І.В., Юрко І.В.

при секретарі судового засідання Тімченко М.Ю.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2010 року у справі № 2а-4851/10/0570 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Донецький енергозавод» до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про скасування рішення № 159 від 28 травня 2009 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство «Донецький енергозавод» звернулося до суду з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про скасування рішення № 159 від 28 травня 2009 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що за матеріалами перевірки гуртожитку позивача з питання порядку формування, встановлення та застосування плати за проживання в гуртожитку громадян України, осіб без громадянства та іноземців було прийнято рішення від 28 травня 2009 року № 159 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін на загальну суму 41 886,84 грн., з яких 13 962,28 грн. - суми виручки, 27 924,56 грн. - штраф у двократному розмірі необґрунтовано отриманої суми виручки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2010 року позов було задоволено, внаслідок чого скасовано рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін № 159 від 28 травня 2009 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь підприємства позивача судовий збір у сумі 3.40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, як прийняту з порушенням норм матеріального права та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування поданої скарги відповідач наполягає на допущенні з боку підприємства позивача порушень вимог п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою ради ОСОБА_4 Української РСР від 03.06.1986 року № 208; постанови КМ України від 12.07.2005 року № 560 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій»; п.п. 12, 21 постанови КМ України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»; постанови НКРЕ України від 19.12.2000 року № 1672 «Про роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення»; постанови НКРЕ України від 10.03.1999 року № 309 «Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам», внаслідок чого на підставі акту перевірки було прийнято оскаржуване рішення. Під час розгляду справи в апеляційній інстанції апелянт змінив апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду в частині необґрунтованої суми виручки в розмірі 13513, 88 грн. та штрафу у двократному розмірі необґрунтованої суми виручки 27027,76 грн.

Представник апелянта у судовому засіданні доводи апеляційної скарги та зміни до неї підтримав та просив її задовольнити .

Представник позивача у судовому засіданні просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Закону України Про ціни і ціноутворення визначено повноваження Кабінету ОСОБА_4 України в галузі ціноутворення, зокрема, встановлено, що Кабінет ОСОБА_4 України визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами). Таким органом відповідно до Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами (далі - Положення), затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_4 України від 13.12.2000р. № 1819 є державна інспекція з контролю за цінами (далі Держінпекція). Вона є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки і підпорядковується останньому.

Згідно з п.11 Положення Держінспекція має територіальні органи державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які становлять єдину систему органів державного контролю за цінами і мають права, передбачені пунктами 5,6 Положення. За змістом абзацу третього пункту 4 Положення Держінспекція відповідно до покладених на неї завдань у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування.

Відповідно до пункту 5 Положення Держінспекція, зокрема, має право проводити в органах виконавчої влади, ОСОБА_4 Автономної Республіки Крим, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших документів, повязаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів.

Згідно з Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001р. № 298/519, прийняття рішень про застосування економічних або фінансових (штрафних) санкцій за фактами порушення державної дисципліни цін покладено на Держінспекцію та відповідні державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

З наведеного випливає, що Держінспекція, приймаючи рішення про застосування санкцій за порушення державної дисципліни цін, діє як орган державної влади у здійсненні управлінських функцій, і відповідно, як субєкт владних повноважень та відповідає вимогам, передбаченим ст. 3 КАС України, тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що в даних правовідносинах відповідач здійснює повноваження з контролю за цінами, наданими їх вищенаведеними нормативно-правовими актами.

Як вбачається з пункту 4.1.6 плану роботи Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області на ІІ квартал 2009 року була проведена перевірка Державною інспекцією з контролю за цінами в Донецькій області відкритого акціонерного товариства «Донецький енергозавод» з питання порядку формування, встановлення та застосування плати за проживання в гуртожитку громадян України, осіб без громадянства та іноземців, виявлено порушення державної дисципліни цін, а саме: включення у вартість послуг з проживання у гуртожитку на умовах користування відокремленим приміщенням, тарифи на які регулюються, фактично не виконаних або виконаних не в повному обсязі послуг; нарахування непередбачених законодавством націнок до тарифів що регулюються, а саме: рентабельності у розмірі 6 % у період з 01 травня 2008 року по 01травня 2009 року.

Виявлені правопорушення зафіксовані в акті перевірки № 354 від 13 травня 2009 року № 354 (а.с.8).

За наслідками зазначеної перевірки Інспекцією, на підставі ст. 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення», прийняте рішення від 28 травня 2009 року № 159 про застосування до відкритого акціонерного товариства «Донецький енергозавод» економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, а саме: стягнення в доход бюджету відповідно до вимог розділу І ст.. 2 п.15 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік», отриманої суми виручки у результаті порушення державної дисципліни цін у розмірі 27 924,56 грн., а також штраф у двократному розмірі необґрунтовано отриманої суми виручки 27 924,56 грн. Загальна сума економічної санкції складає 41 886,84 грн.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що вилучення прибутку (доходу) та штраф у розумінні ч.1 ст.239 Господарського кодексу України є адміністративно - господарськими санкціями , а тому Держінспекцією з контролю за цінами у Донецькій області застосовані адміністративно-господарські санкції у період з 01 травня 2008 року по 01 травня 2009 року, поза межами строків, передбачених статтею 250 Господарського кодексу України.

Однак з даним твердженням суду не можливо погодитись, оскільки відповідно до ст. 13 Закону України від 03.12.1990 № 507-ХП «Про ціни і ціноутворення» та Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою КМУ від 13.12.2000 № 1819 на Державну інспекцію з контролю за цінами покладені контрольно-наглядові функції з питань додержання центральними та місцевими органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями вимог щодо формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також приймати рішення про застосування до суб'єктів підприємництва передбачених чинним законодавством економічних санкцій за порушення порядку встановлення та застосування цін. Державні органи, що здійснюють контроль за цінами та їх посадові особи мають права, виконують обовязки і несуть відповідальність, передбачені Законом України « Про державну податкову службу в Україні», а тому застосовують механізм стягнення заборгованості перед бюджетом України у межах податкового законодавства, тобто 1095 днів граничні строки стягнення податкового боргу. Однак дані строки розповсюджуються на питання звернення відповідача до суду про стягнення відповідних сум, а не до прийняття рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін. З огляду на зазначене рішення суду про задоволення позовних вимог з цих підстав є неправомірним та підлягає скасуванню.

Оскільки ТОВ «Донецький енергозавод» не є виробником і постачальником комунальних послуг (водопостачання, водовідведення, електро - газопостачання, тощо), колегія суддів погоджує доводи апелянта,що підвищення затверджених тарифів за рахунок нарахування непередбаченої законодавством націнки у вигляді рентабельності (прибутку) в розмірі 6 % до затверджених у встановленому законодавством порядку цін (тарифів) є порушенням державної дисципліни цін,а підприємством в період з 01.05.08р. по 01.05.09р. за рахунок нарахування непередбаченої націнки у вигляді рентабельності (6%) необгрунтовано отримано з урахуванням відсотка оплати за 2008,2009р. виручка за послуги гуртожитку 9701,84 грн.

Тобто виручкою у даному випадку є сума, фактично отримана суб'єктом господарювання на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з надання послуг.

Судом першої інстанції було встановлено, що сума виручки була розрахована виходячи з розміру тарифів на послуги для окремих мешканців та процента оплати за послуги гуртожитку в цілому по гуртожитку.

Таким чином при визначенні розміру виручки відповідачем була встановлена сума фактично отриманої позивачем виручки на розрахунковий рахунок або (та) в касу позивача.

За результатами перевірки було встановлено порушення державної дисципліни цін: включення у вартість послуг з проживання у гуртожитку на умовах користування відокремленим приміщенням, тарифи на які регулюються,фактично не виконаних або виконаних не в повному обсязі послуг; приклади та розрахунок зайво отриманих сум наведені в акті перевірки та додатках до неї.

Як вбачається з довідки позивача,розрахунок послуг з проживання в гуртожитку позивачем проводився на підставі розпорядження посадових осіб позивача за № 9 від 15.03.2008 року про встановлення нових розмірів тарифів за проживання та сплату комунальних послуг, яка визначалась в щомісячній твердій сумі на одного мешканця гуртожитку.

Колегія суддів вважає, що оскільки гуртожиток відноситься по типу благоустрою до упорядкованого житла то тарифи на комунальні послуги повинні застосовуватись на підставі з рішення Донецької міської ради від 10.11.06 № 6/27. Оплата електроенергії здійснюється на підставі показань загального лічильника,інші комунальні послуги визначаються з показників приладів обліку. Таким чином з 01.05.08р. по 01.05.09р. в порушення рішення Донецької міської ради від 10.11.06 № 6/27 позивачем, з урахуванням відсотка оплати, необґрунтовано отримано ,за рахунок завищення тарифу мешканців гартожитку гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 - 3 чол., ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9 ,- виручки в сумі 3812,04 грн ( а.с.117). Таким чином, загально сума необґрунтовано отриманої виручки склала 13513,88 грн. та штраф у двократному розмірі 24027,76 грн.

В ході перевірки встановлено, що за утримання житла в гуртожитку плата нараховувалась в розмірі 1,04 грн. за 1 м. кВ., в той час як тариф повинен складати 1,03 грн. згідно рішення Донецької міської ради від 10.11.06 № 6/27. Таким чином з 01.05.08р. по 01.05.09р. в порушення рішення Донецької міської ради від 10.11.06 № 6/27 необґрунтовано отримано за рахунок завищення тарифу з утримання житла на 0,06 грн. (1,04 грн.-(1,03 грн.- 0,05грн.) 406,03 грн. , з мешканців 3 поверху за рахунок завищення тарифу на 0,01 грн. (1,04грн. - 1,03грн.) з утримання житла з урахуванням відсотка оплати мешканцями 42,37 грн.

Однак дані суми відповідачем суду не доведено, що підтверджено представником апелянта у судовому засіданні, на підставі чого вони не згодні з позовними вимогами частково, а тому в частині неправомірного нарахування позивачу зазначених сум: зайво отриманої виручки 448 грн.40 коп. та штрафу у двократному розмірі в сумі 896грн.80 коп. позовні вимоги підлягають задоволенню , а рішення відповідача № 159 від 28. 05.2009 року скасуванню.

Таким чином, ВАТ «Донецький енергозавод», було порушено вимоги п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою ради ОСОБА_4 Української РСР від 03.06.1986 № 208; постанови КМУ від 12.07.2005 № 560 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»; п. п. 12, 21 постанови КМУ від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження Правил наданй.я послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»; постанови НКРЕ України від 19.12.2000 № 1672 «Про роздрібні ціни на природний газ, що використовується для потреб населення»; постанови НКРЕ України від 10.03.1999 № 309 «Про тарифи на електроенергію, що відпускається населенню і населеним пунктам»; рішень донецької міської ради від 10.11.2006 № 6/27 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території»; від 11.09.2006 № 4/2 «Про приведення тарифів на комунальні послуги відповідно до вимог енергопостачальних організацій»; від 20.05.2008 № 19/11 «Про тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення. що надаються комунальним підприємствам «Донецькміськводоканал»: від 22.12.2008 № 16/199 «Про тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення. що надаються КП «Донецькміськводоканал»; від 20.05.2008 № 19/10 «Про внесення змін і доповнень до рішення міської ради від 11.09.2006 № 4/2 «Про приведення тарифів на комунальні послуги відповідно до вимог енергопостачальних організацій» у частині послуг з вивезення, розміщення та захоронення побутових відходів та рідких нечистот».

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвалене Держінспекцією цін в Донецькій області рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 28.05.2009 №159, є частково необґрунтованим, однак винесене з дотриманням вимог діючого законодавства.

З таких підстав, колегія суддів приходить до висновку, що порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. 2, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п. 3 ч.1 ст. 198, ст. 202,ч.2 ст. 205, 211 ,212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2010 року у справі № 2а-4851/10/0570 скасувати.

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Донецький енергозавод» до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про скасування рішення № 159 від 28 травня 2009 року- задовольнити частково.

Скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області № 159 від 28 травня 2009р. в частині зайво отриманої виручки в сумі 448,40 грн та штрафу у сумі 896,80 грн.

В іншій частині позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Донецький енергозавод» до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про скасування рішення № 159 від 28 травня 2009 року відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 серпня 2010 року. Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 25 серпня 2010р.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Т.Г. Арабей

Судді І.В.Геращенко

ОСОБА_10