Справа № 2а-10943/09/0570
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Могильницький М.С., Христофоров А.Б., Соколова О.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2010 року справа №2а-10943/09/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Геращенка І.В. суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

при секретарі Тімченко М.Ю.

за участю:

позивача: ОСОБА_2, за довіреністю від ОСОБА_3

представників відповідачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5,ОСОБА_6 за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2010р. у справі № 2а-10943/09/0570 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області, заступника начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_8, працівника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_9, землевпорядника Київського району м. Донецька Управління Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_10, начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_11, Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області, Головного ОСОБА_7 Держкомзему у Донецькій області, Державного комітету України із земельних ресурсів та Премєр-міністра України ОСОБА_12, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» про визнання незаконними дій, зобов'язання вичинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до Донецького окружного адміністративного суду із значеним позовом, який було в процесі розгляду справи неодноразово уточнено та містили вимоги про визнання незаконними дій ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області за порушення конституційних та цивільних прав позивачів, визнання незаконними дій заступника начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_8, встановлення юридичної відповідальності ОСОБА_8, визнання незаконними дій працівника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_13, встановлення юридичної відповідальності ОСОБА_13, визнання незаконним дій землевпорядника Київського району м. Донецька Управління Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_10, встановлення юридичної відповідальності ОСОБА_10, встановлення дійсної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розташованої за адресою: 83018, м. Донецьк, вул. Велозаводська, 71, з урахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки, вказаної у листі Держкомзему № 6-8-159/52 від 20.01.2009 року, зобовязання ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області видати ОСОБА_3 довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з базовою вартістю, розрахованої органом, який має законодавчо встановлені повноваження на розрахунок нормативної грошової оцінки землі, визнання протиправною та незаконною бездіяльність начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_11 за порушення права позивачів на розгляд звернень від 07.05.2009р., 03.09.2009р. за їхньою участю відповідно до ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», за порушення права позивачів на розгляд інших поданих позивачами на імя начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_11 звернень та отримання обґрунтованих відповідей на звернення у передбачений законом строк, за порушення права позивачів на вільний збір необхідної інформації та отримання необхідних документів відповідно до ст. 33 Закону України «Про інформацію», керуючись ст.ст. 3, 6, 8, 19, 34, 64, 68 Конституції України, а також за неприйняття мір, встановлених ст. 10 Закону України «Про боротьбу з корупцією», визнання протиправними та незаконними дій заступника начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_8, які направлені на порушення конституційного права ОСОБА_3 на придбання гарантованого ст. 14 Конституції України права власності на землю шляхом видачі документів, які містять завідомо неправдиву інформацію, надання усної недостовірної інформації, примушування до дій, не передбачених законодавством, скоєння правопорушень, повязаних з корупцією, зловживання службовим положенням, навмисного не відновлення прав позивачів при проведенні особистих прийомів, зобовязання ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області провести розрахунок вартості земельної ділянки № 71 по вул. Велозаводська у м. Донецьку відповідно до Порядку, затвердженого Наказом Держкомзему України № 18/15/21/11 від 27.01.2006р. та Постановою Кабінету Міністрів України № 213 від 23.03.1995р., визнати незаконними дії відповідача у відмові в реєстрації права власності на земельну ділянку, видати ОСОБА_3 документ, передбачений п. 4 Порядку,зобовязати зареєструвати право власності на землю за позивачем ОСОБА_3, визнання протиправними та незаконними дій начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_11 та заступника начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_8 за порушення конституційного права ОСОБА_3 на правову допомогу, визнання протиправними та незаконними дій начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_11 та заступника начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_8 за протизаконне втручання в сімейне життя позивачів, визнання протиправними та незаконними дій начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_11 та заступника начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області ОСОБА_8 за порушення конституційного права власності на землю ОСОБА_3, встановлене ст. 14 Конституції України, незаконне позбавлення ОСОБА_3 його законного права власності на землю, стягнення з ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області компенсації моральної шкоди, спричиненої позивачам своєю протиправною поведінкою, в сумі 5000 грн., стягнення з ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області компенсації матеріальної шкоди, визнання незаконними дій ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області за незаконну відмову в реєстрації права власності на землю, стягнення з Головного ОСОБА_7 Держкомзему у Донецькій області, Державного комітету України із земельних ресурсів, Премєр-міністра України ОСОБА_12 моральної шкоди за грубе нелюдське поводження при розгляді звернень позивачів та дачу необґрунтованих відповідей з неповною, неточною, недостовірною та необєктивною інформацією в сумі 20000 грн., стягнення з Головного ОСОБА_7 Держкомзему у Донецькій області, Державного комітету України із земельних ресурсів, Премєр-міністра України ОСОБА_12 (гарантійного фонду Держкомзему України) моральної шкоди в сумі 5000 грн. за порушення процедурних вимог по порядку і термінах державної реєстрації прав, визнання незаконними дій Премєр-міністра України за порушення конституційного права позивачів на повний та обєктивний розгляд звернень позивачів, порушення ст. 19 Закону України № 393/96, порушення права позивачів на обґрунтовану відповідь, що відповідає принципам інформаційних відносин, установлених ст. 5 Закону України «Про інформацію», незаконну передачу звернень органам, дії яких оскаржувались, визнання незаконною бездіяльності Премєр-міністра України за нереагування та неприйняття заходів до припинення неправомірних дій посадових осіб Держкомзему України, ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області та Головного управління Держкомзему у Донецькій області, визнання незаконними дій Головного управління Держкомзему у Донецькій області за порушення конституційного права позивачів на повний та обєктивний розгляд звернень позивачів, порушення ст. 19 Закону України № 393/96, порушення права позивачів на обґрунтовану відповідь, що відповідає принципам інформаційних відносин, установлених ст. 5 Закону України «Про інформацію», визнання незаконними дій ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області за порушення встановленого строку на дачу відповідей на заяви ОСОБА_3 від 18.08.2009р. та 22.09.2009р., визнання незаконними дій Держкомзему України за порушення конституційного права позивачів на повний та обєктивний розгляд звернень позивачів уповноваженими особами Держкомзему України, за порушення конституційного права позивачів на повний та обєктивний розгляд звернень позивачів відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», за порушення права позивачів на обґрунтовану відповідь, що відповідає основним принципам інформаційних відносин, установлених ст. 5 Закону України «Про інформацію», за перевищення посадовими особами Держкомзему України службових повноважень, за внесення у відповіді недостовірної інформації та завідомо неправдивих відомостей .

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2010 р. у справі № 2а-10943/09/0570 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з винесеною постановою, позивачі оскаржили її до Донецького апеляційного адміністративного суду, посилаючись у своїй апеляційній скарзі на неправильне застосування судом, при винесенні рішення, норм матеріального та процесуального права, просили постанову суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги послалися на те, що судом першої інстанції було порушено порядок розгляду справи, низка норм процесуального законодавства, що встановлюють обов'язок суду по захисту прав та по перевірці законності дій відповідачів, а також конституційний принцип законності при здійсненні правосуддя та низка норм міжнародного права - Всезагальна декларація прав людини та ст.ст. 1,6,13,17 Конвенції про захист прав людини, крім того судом першої інстанції прийнято безпідставне рішення з тих причин, що у судовому засіданні була порушені ч. 3 ст.2, ч.1 ст.6, ст.7-7, чч1-2 ст.9, ст.10, ст.11, ст.73,75, ч.6 ст.139,138,143 КАСУ, що прямо вказує на те, що судом першої інстанції були порушені задачі адміністративного судочинства на конституційне право на судовий захист, справедливий судовий розгляд. Крім того, просили прийняти рішення яким обовязати відповідача ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області зареєструвати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку № 71 по вул. Велозаводської у м.Донецьку та задовольнити всі позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представники відповідачів Державного комітету України із земельних ресурсів та Головного управління Держкомзему у Донецькій області підтримали рішення суду першої інстанції та заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_7 Держкомзеву у м.Донецьку Донецької області та відповідачів ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_10 у судовому засіданні просив рішення суду залишити без змін.

Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Інші учасники судового розгляду до суду апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково та постанову скасувати з наступних підстав.

07 травня 2009 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області (далі управління) із запитом Пятої Донецької державної нотаріальної контори від 17.04.2009р. № 157/2-14, відповідно до якої нотаріальна контора просила видати ОСОБА_3 грошову нормативну оцінку на земельну ділянку за адресою: м. Донецьк, вул. Велозаводська, 71, для оформлення його спадкового права (том №1 а.с. 200).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, зазначений запит був поданий ОСОБА_2 до ОСОБА_7 без додаткових документів та без нотаріально засвідченої довіреності на право представлення інтересів ОСОБА_3 та в прийнятті документів було відмовлено, оскільки відповідно до ст.ст.237-245 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє на підставі та в межах наданих йому повноважень, які зазначені в довіреності. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені або у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Норми ст.245 ЦК України визначають перелік довіреностей, які не є нотаріально посвідченими, але згідно закону прирівнюються до них.

Довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами.

Довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання, тобто надання інших повноважень довірителем потребує нотаріального посвідчення.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджує рішення суду першої інстанції, що позивач ОСОБА_2 не мала належним чином засвідчених повноважень на здійснення представницьких інтересів свого чоловіка ОСОБА_3,оскільки суду надана довіреність засвідчена квартальним за місцем проживання позивача ОСОБА_3 від 01.04.2007 року ,що дає права у відповідності до ч.4 ст.58 КАС України представляти його інтереси тільки у судовому органі, а тому всі її звернення до відповідачів з заявами та відповідними скаргами на ненадання відповідей, розгляду скарг за її участю, не прийняття відповідних заходів до посадових осіб в інтересах позивача ОСОБА_3 не ґрунтуються на вимогах закону та не підлягають розгляду, з огляду на що колегія суддів погоджує рішення суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог позивача ОСОБА_2 , зокрема стягнення моральної шкоди.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 , колегія суддів вважає їх частково обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.

11 червня 2009 року за підписом позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_7 Держкомзеву у м.ДонецькуДонецької області був наданий лист із переліком наступних документів: копія нотаріального запиту, копія ідентифікаційного коду ОСОБА_3, 2 копії квитанцій про сплату, копія акту на землю, копія заяви про надання даних щодо вартості земельної ділянки, копія паспорта ОСОБА_3, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_14( а.с.69).

16 червня 2009 року управлінням була виготовлена довідка № Ф-43704/2009 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (витяг) (кадастровий номер :00:007:0114), яка була отримана позивачем 25.06.2009 року, що не заперечувалось представником позивача ОСОБА_2

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта позивача на те, що ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області у довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (витяг) внесені завідомо неправдиві відомості з огляду на наступне.

Діюча нормативна грошова оцінка затверджена рішенням Донецької міської ради від 28.08.2002 року № 384 про затвердження грошової оцінки земель м. Донецька, яке передбачає обовязкову індексацію за 2001р.

Відповідно до листа Державного комітету України із земельних ресурсів від 09.01.2009р. для забезпечення справляння земельного податку та орендної плати, державного мита при міні, спадкування та даруванні земельних ділянок у 2009 році нормативна грошова оцінка земель населених пунктів, яка проведена за вихідними даними станом на 01.04.96, та грошова оцінка сільськогосподарських угідь, яка проведена станом на 01.07.95, підлягає індексації станом на 01.01.2009 на коефіцієнт 3,022, який визначається виходячи з добутку коефіцієнтів індексації за 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028 та за 2008 рік - 1,152. Нормативна грошова оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не індексувалась.

Даний лист прийнятий Державного комітету України із земельних ресурсів прийнятий на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000 року № 783 (783-2000-п) «Про проведення індексації грошової оцінки земель». Відповідно до ст. 23 Закону України «Про плату за землю » грошова оцінка земельної ділянки проводиться Державним комітетом України по земельних ресурсах за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

З огляду на зазначене наведений в довідці Ф-43704/2009 від 16.06.2009 року коефіцієнт індексації грошової оцінки землі 1,25022 та загальна оцінка земельної ділянки у колегії суддів сумнівів не викликає, а тому позовні вимоги щодо неправомірності грошової оцінки задоволенню не підлягають( т.1а.с.3,85).

Окрім того, на підставі даної довідки з зазначенням грошової оцінки земельної ділянки в сумі 237935 гривень, позивачу ОСОБА_3 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 0.0898 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель за адресою м.Донецьк, вул. Велозаводська номер 71. В даному свідоцтві також зазначено що дана земельна ділянка має кадастровий номер :00:00760114. Дане свідоцтво про право на спадщину за заповітом до даного часу не скасовано та позивачами не оскаржене( т.1 а.с. 139).

18 серпня 2009 року позивач ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області із заявою про реєстрацію права власності на земельну ділянку № 71 по вул. Велозаводській в м. Донецьку (том 1 а.с. 68).

Відповідь на заяву позивача ОСОБА_3 була надана ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області 16.09.2009 року за № 01-32-1898/2766-05 з зазначенням про необхідність надання відповідного пакету документів з оригіналами двох документів з заявою за затвердженою формою(том 1 а.с. 93, 193-194).

Позивачем ОСОБА_3 до начальника ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області 03.09.2009 року була надана скарга, відповідно до якої позивачем зазначалась, що ним 18.08.2009 року була подана заява про реєстрацію права власності на земельну ділянку, при зверненні 03.09.20009 року у каб. № 215 управління йому стало відомо, що відповідь не підготовлена, в реєстрації права власності відмовлено у звязку з чим він вважає, що управлінням навмисно порушуються його спадкові права, тому він просив провести службове розслідування за його особистої участі (том №1 а.с. 67).

На дану скаргу ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області за підписом начальника управління ОСОБА_11 позивачу ОСОБА_3 буда надана відповідь, що підтверджується листом від 16.09.2009 року № 05-11-024-04(т.2 а.с.134,137).

22 вересня 2009 року позивачем ОСОБА_3було складено заяву відповідної форми з проханням про надання послуг в проставлені на державному акті на право власності на землю відмітки про реєстрацію права власності з додатками оригіналів документів (т.1 а.с.96) Однак ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області відмовилось приймати дані документи та розглядати заяву позивача ОСОБА_3 Даний факт підтверджується скаргою поданою через канцелярію ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області скарга (вх. № 05-11-033-04), відповідно до якої позивач просив провести службове розслідування та поновити право на земельну ділянку (том 1 а.с. 96-97). З огляду на зазначене, твердження представника відповідача ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області про не звернення відповідача з зазначеним пакетом документів та оригіналами документів вважаються не доведеними, оскільки спростовуються вищезазначеною скаргою від 22.09.2009 року.

На дану скаргу відповідь управлінням була складена та направлена на адресу позивачів 07.10.2009 року за № 05-11-033-049( т.2 а.с.131,136).

Колегія суддів проаналізувавши викладене та дослідивши зазначені документи, дійшла висновку, що терміни розгляду скарг та звернень позивача відповідають вимогам ведення діловодства у Державному комітеті України із земельних ресурсів, урядових, територіальних органах та державних підприємствах, що належать до сфери його управління, інформація яка в них викладена є зрозумілою та з посиланнями на нормативно-правові акти, що стосуються порушених питань у відповідних скаргах та заявах.

Однак, відповідно до ч.ч.2,6 ст.126 Земельного Кодексу України при набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів про право на спадщину, державний акт про право власності на земельну ділянку долучається до документа,на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті нотаріус та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, роблять відмітку про відчуження земельної ділянки з зазначенням відповідного документа, на підставі якого відбулось відчуження. Орган, який здійснює реєстрацію прав на нерухоме майно робить відмітку про реєстрацію прав на земельну ділянку протягом 14 днів з дня подання до цього органу зазначеного документа. Забороняється вимагати для здійснення відмітки та державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обмежень документи, не передбачені цією статтею.

Це кореспондується з вимогами п.4 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №439 від 06.05.09,в якій зазначено ,що власник земельної ділянки подає для здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку державний акт з відміткою нотаріуса про перехід права власності на земельну ділянку та цивільно-правовий договір про відчуження земельної ділянки у разі набуття права власності на земельну ділянку за таким договором або свідоцтво про право на спадщину, а територіальний орган Держкомзеву за місцем знаходження земельної ділянки протягом 14 днів з дня подання до нього документа про перехід права власності на земельну ділянку проставляє на державному акті відмітку про реєстрацію права власності , при цьому заборонено вимагати інші документи .

Відповідно до ст.25 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-1У ві.01.07.2004 року реєстраційним номером обєкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється при проведені державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого обєкту. У разі переходу права власності на обєкт нерухомого майна його реєстраційний номер залишається без змін.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що не прийняття від позивача відповідних документів для здійснення відмітки про реєстрацію права власності ОСОБА_7 Держкомзеву у м.Донецьку Донецької області є незаконними, оскільки посилення відповідача на відсутність кадастрового номеру та необхідність виготовлення технічної документації, спростовуються даними свідоцтва про право на спадщину, а також витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру про існування кадастрового номеру(т.1а.с.121). , а тому позовні вимоги з цього питання підлягають задоволенню.

Що стосується інших позовних вимог позивача, колегія суддів погоджує рішення суду першої інстанції щодо відмови в їх задоволені, оскільки позивачем не доведено інші порушення прав позивача які потребують захисту у судовому порядку.

Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають встановленню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Як встановлено з матеріалів справи, позивач має цілу низку захворювань, які набув ще до моменту звернення до відповідачів з зазначеними вимогами, доказів того, що діями відповідачів були порушенні його життєві стосунки, або надання інших моральних страждань позивачем ОСОБА_3 суду не доведено, а відповідним рішенням суду порушені права захищені.

Колегія суддів з огляду на вище наведе не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Окрім того, згідно зі ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів відзначає, що такі докази представники відповідачів не надали в повному обсязі і вони не є належними.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, ч.2 ст. 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2010р. у справі № 2а-10943/09/0570 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2010р. у справі № 2а-10943/09/0570 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2010р. у справі № 2а-10943/09/0570 - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області задовольнити частково.

Визнати незаконними дії ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області щодо реєстрації права власності земельної ділянки розташованої по вулиці Велозаводській,71 у м. Донецьку.

Зобов'язати ОСОБА_7 Держкомзему у м. Донецьку Донецької області розглянути питання щодо здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку розташовану по вулиці Велозаводській, 71 у м. Донецьку.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 ,ОСОБА_2 відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 серпня 2010р. Постанова у повному обсязі складена 20 серпня 2010 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Геращенко

Судді: Т.Г.Арабей

ОСОБА_15