Справа № 522/5181/15-а
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2015 р. м. Київ К/800/26987/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Сороки М.О., Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», про визнання протиправним та скасування рішення, що переглядається за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (далі - відповідач), третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест», в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 7 жовтня 2004 року №1183 «Про надання земельної ділянки ТОВ «Укрбудінвест» для реконструкції, експлуатації та обслуговування пансіонату в Лиманському курортному районі смт. Затока»;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 35,034 га, укладений 22 жовтня 2004 року між Затоківською селищною радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» для реконструкції, експлуатації та обслуговування пансіонату в Лиманському курортному районі смт. Затока терміном на 25 років.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2015 року провадження у справі закрито.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволена.

Ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2015 року скасована.

Адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з судовим рішенням суду апеляційної інстанції, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» (далі - ТОВ «Укрбудінвест) звернулося з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вищезазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд зазначає наступне.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вищий адміністративний суд України погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час звернення ОСОБА_4 до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5 Конституції України).

Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин. Реалізуючі право розпорядження земельною ділянкою, селищна ради відповідно до статті 5 Земельного кодексу України має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Тобто при здійсненні повноважень власника землі відповідач є рівноправним суб'єктом земельних відносин, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. У цьому випадку відсутня підпорядкованість одного учасника земельних правовідносин (позивач) іншому (Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області), яка має місце під час здійснення органом виконавчої влади владних управлінських функцій.

Відповідно до частини шостої статті 319 ЦК держава не втручається у здійснення власником права власності. Тобто пряме адміністрування з боку органів влади є неприпустимим.

Суда апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що відповідач владних управлінських функцій не здійснював і суб'єктом владних повноважень у цих відносинах не був.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позов у цій справі може бути розглянутий за правилами, встановленими КАС.

Тому рішення суду апеляційної інстанції у цій справі підлягає скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону.

Так, згідно частини першої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладено, Вищий адміністративний суд вважає, що суд апеляційної інстанції помилково зробив висновок про необхідність розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

За правилами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінвест» задовольнити частково.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2015 року скасувати, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2015 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :