Справа № 2а-8277/08/1370
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 р. Справа № 28937/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Носа С.П.

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Золочівської РДА на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Золочівської РДА про стягнення суми недоплаченої щорічної грошової допомоги як учаснику війни,-

встановила:

У листопаді 2008 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до управління праці та соціального захисту населення Золочівської РДА про стягнення суми недоплаченої щорічної грошової допомоги як учаснику війни.

Позивач свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона являється учасником війни, що підтверджується відповідним посвідченням.

Просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача недоплачену їй разову щорічної допомоги як учаснику війни в порядку передбаченому ст.14 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки виплату в розмірі передбаченому законами про державний бюджет на відповідні роки вважає проведеною в заниженому розмірі всупереч Конституції України та спеціальному закону. Просила позов задоволити, стягнути недоплачену суму за 2005-2008 роки.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.209 року адміністративний позов задоволено частково. Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Золочівської РДА провести нарахування та виплату ОСОБА_1 недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги як учаснику війни до 5 травня за 2007 рік в розмірі 1175,18 грн. та за 2008 рік в розмірі 1378,00 грн.

__________________________________________________________________________________________

Суддя 1 інст. Шинкар Т.І. Ряд.стат.звіту №10.3 Суддя доповідач Улицький В.З. Справа №2а-827708/1370 №28937/09/9104.doc

Постанову суду оскаржило управління праці та соціального захисту населення Золочівської РДА. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Зокрема вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції були недостатньо досліджені докази та обставини справи, рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що виключно законами про державний бюджет визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (ст.95 Конституції України) та щорічно затверджуються асигнування для головних розпорядників коштів. Головним розпорядником коштів для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є Міністерство праці та соціального захисту населення України.

Особи, що беруть участь у справі, в судове засідання для розгляду апеляційної скарги не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів, у відповідності до ч.1 ст. 197 КАС України, вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ст. 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі 3-ох мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 17 вищевказаного Закону фінансування витрат, повязаних з введенням в дію цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів. З огляду на викладене правовідносини, які виникають при призначені та виплаті вищевказаних допомог є бюджетними відносинами.

Відповідно до Законів України «Про Державний бюджет України на 2005, 2006, 2007, 2008 роки», виплата щорічної разової допомоги за вказані роки була визначена сталою сумою, яку стороною позивача отримано.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання.

Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Отже, за наявності декількох законів, норми які по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

З огляду на наведене, Законами України «Про Державний бюджет України на відповідні роки» фактично змінено положення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який діяв у часі раніше, а отже пріоритетними в даному випадку є положення Закону України «Про Державний бюджет України».

Суд першої інстанції наведене не врахував, а саме що в термін до 5 травня діяли Закони України «Про Державний бюджет України на 2005, 2006, 2007, 2008 роки» та такі виплати проведені у відповідності до їх норм, а рішення Конституційного Суду України за 2005, 2006, 2007, 2008 роки які за змістом ч. 3 ст. 150, ч. 2 ст. 152 Конституції України є обов'язковими до виконання на території України, були прийняті поза вказаним терміном і зворотної дії в часі не мають, тому сторона відповідача діяла у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції.

Викладене не суперечить судовій практиці Вищого адміністративного суду України.

Враховуючи вказане, судова колегія вважає, що суд першої інстанції приймаючи оскаржувану постанову порушив норми матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також має місце невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції приймаючи оскаржувану постанову порушив норми матеріального та процесуального права і неповно зясував обставини які мають значення для справи. Наведене призвело до неправильного вирішення справи, що в силу ст. 202 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваної постанови та прийняття нового рішення, про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Золочівської РДА задоволити. Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.2009 року у справі №2а-8277/08/1370 та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_2