Справа № 2-а-343/09
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-343/09 Головуючий у 1-й інстанції: Ковалюх В.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"09" грудня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Земляної Г.В., Петрика І.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до виконуючого обовязки головного державного санітарного лікаря Бахмацького району про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення санітарного законодавства, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом до виконуючого обовязки головного державного санітарного лікаря Бахмацького району про визнання незаконною постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення санітарного законодавства від 09 жовтня 2009 року №296 та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2009 року у задоволенні позову відмовлено.

На зазначену постанову позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись неповне зясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апелянт вважає, що відповідачем при здійсненні перевірки порушено порядок її проведення, двічі застосовано до нього адміністративне стягнення за одне і те ж порушення санітарних норм, отже застосування фінансових санкцій є неправомірним.

Проте, апелянтом не заперечується сам факт наявності порушень санітарних норм, виявлених в результаті перевірки.

В засідання учасники процесу не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги колегія суддів визнала можливим розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що застосування до позивача фінансових санкцій здійснено відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому є правомірним.

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду погоджується з даним висновком.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до направлень від 23 вересня 2009 року №1171 завідуючим санітарно-гігієнічним відділом Бахмацької районної СЕС ОСОБА_3 проведено обстеження магазину «Маркет Батурський»(вул. В. Ющенка, 17, м. Батурин).

По результатах перевірки складено акт в якому зазначено, що постанова від 07 травня 2009 року №05/29 про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушення санітарного законодавства не виконана: діяльність магазину «Маркет Батурський»не припинена; Магазин працює без отримання експлуатаційного дозволу та узгодження асортиментного переліку продтоварів з районною СЕС; проект на реконструкцію будівлі для узгодження з органами санітарної служби не наданий; реконструкція будівлі ВСН 54-87 не проведена.

Факт порушення головою правління ОСОБА_2 вимог ст. 10, 11, 12, 15, 46 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №712 зафіксовано у протоколі про порушення санітарних норм від 23 вересня 2009 року.

На підставі протоколу від 23 вересня 2009 року прийнято оскаржувану позивачем постанову від 09 жовтня 2009 року №296.

Як вбачається з матеріалів справи, про призначення розгляду справи про санітарне правопорушення позивач неодноразово повідомлявся повідомленнями (а.с. 23 25). Проте, з невідомих причин на розгляд справи не прибув та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 79 КАС України передбачає, що доказом по адміністративній справі можуть бути документи. Документ - це діловий папір, що виданий за підписом уповноваженої особи (осіб), має визначені реквізити і викладений у письмовій формі.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку факт порушення позивачем законодавства підтверджується постановою від 07 травня 2009 року №05/29, актом та протоколом від 23 вересня 2009 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обовязок доказування правомірності свого рішення відповідач виконав в повній мірі.

З досліджених судовою колегією матеріалів справи та аналізу вищезазначених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення діяв правомірно.

Беручи до уваги викладене вище, колегія суддів вважає зазначені в апеляційній скарзі доводи необґрунтованими і такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22 грудня 2009 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України). Касаційна скарга на судові рішення подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі (стаття 212 КАС України).

Головуючий

Судді