Справа № 2-а-2799/09/0670
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-2799/09/0670 Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"27" вересня 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Беспалова О.О.

суддів Губської О.А., Парінова А.Б.,

при секретарі Кропивному Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2010 року по справі за адміністративним позовом прокурора Попільнянського району в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області до приватного підприємця ОСОБА_3 про стягнення 1700,00 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 1700,00 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2010 року позовні вимоги було задоволено.

Відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду - підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Прокурор Попільнянського району звернувся в інтересах держави в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області про стягнення 1700,00 грн. фінансової санкції, зазначивши, що вказана санкція застосована до відповідача постановою № 082519 від 18 лютого 2009 року за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Спірні правовідносини регулюються ЗУ "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - Закон), Постановою КМУ "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті" від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа - підприємець рішенням Попільнянської районної державної адміністрації від 07 листопада 2007 року.

Відповідно до ст. 34 Закону, автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Згідно з вимогами ст. 39 Закону, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські і вантажні перевезення (для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції у ході проведеної 06 лютого 2009 року державними інспекторами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів транспортного засобу марки "Мерседес", що належить ОСОБА_3, водієм якого був ОСОБА_4, при здійсненні нерегулярних пасажирських перевезень по маршруту "Київ - Хмельницький" встановлено порушення статті 39 Закону, а саме: відсутній дорожній лист, ліцензійна картка, договір із замовником транспортних послуг, документ про оплату даних послуг. За результатами перевірки складеного акт № 114201 від 06 лютого 2009 року.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до вимог Порядку, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб'єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Головавтотрансінспекція, її територіальні управління в областях, Автономній Республіці Крим, мм. Києві та Севастополі.

За результатами перевірки складається акт. Справа про порушення розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб'єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб'єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб'єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.ст. 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим Начальник територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області ОСОБА_5 18 лютого 2009 року, розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт приватним підприємцем ОСОБА_3, постановою № 082519 застосував до нього фінансову санкцію у сумі 1700, 00 грн. Відповідач ОСОБА_3 не погоджуючись із зазначеною постановою, звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області ОСОБА_5 про її скасування. Ухвалою суду від 01 липня 2010 року позовну заяву відповідача було залишено без розгляду у зв'язку з його повторною неявкою у судове засідання без повідомлення про причини не прибуття.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, що порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у ст. 60 Закону, та порядок оскарження і опротестування постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України.

Як визначено Порядком, фінансова санкція повинна бути перерахована суб'єктом господарювання на зазначений у постанові рахунок не пізніше ніж протягом п'ятнадцяти днів після отримання ним копії постанови про застосування фінансових санкцій, про що повідомляється орган державного контролю, посадовою особою якого винесено відповідну постанову.

Згідно з ст. 36-1 ЗУ "Про прокуратуру", прокурор має право звертатися до суду з позовами, коли порушуються інтереси держави.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач діяв неправомірно, не перерахувавши до Державного бюджету фінансову санкцію у сумі 1700, 00 грн., тому позовні вимоги є обгрунтованими.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що винесена постанова про задоволення позову є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, оскільки спірна постанова прийнята встановленими межами повноважень, що надані чинним законодавством України, з урахуванням всіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2010 року відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у зазначеній постанові, у зв'язку з чим не має підстави для її скасування та постановлення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2010 року по справі за адміністративним позовом прокурора Попільнянського району в інтересах держави в особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Житомирській області до приватного підприємця ОСОБА_3 про стягнення 1700,00 грн. - залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Беспалов

Суддя О.А.Губська

Суддя А.Б.Парінов

(Повний текст ухвали складено 03.10.2011р.)