Справа № 591/5390/15-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р.Справа № 591/5390/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Сумській області на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 30.07.2015р. по справі № 591/5390/15-а

за позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

до Громадянина ОСОБА_1 Афганістан ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамад

про примусове видворення за межі території України,

ВСТАНОВИЛА:

Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі по тексту позивач, УДМСУ в Сумській області) звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до громадянина ОСОБА_1 Афганістан ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамад (далі по тексту відповідач), в якому просив суд примусове видворити відповідача за межі території України

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 30.07.2015р. по справі № 591/5390/15-а у задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю вимог.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 30.07.2015р. по справі № 591/5390/15-а, та постановити нову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що 26.07.2015 року в рамках проведення операції «Кордон-2015» працівниками Конотопського МВ УДМС України в Сумській області було виявлено громадянина ОСОБА_1 Афганістан ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамад, який перебуває на території України без документів на право проживання на території України, що стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Звертає увагу на те, що відповідач прибув на територію України нелегально поза пунктом пропуску державного кордону, з метою подальшого працевлаштування на території України, підстав для оформлення документів на імміграцію в Україну не надав та не має можливості покинути території України самостійно. З викладених підстав, вважає, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення про примусове видворення.

Надіслав клопотання про зупинення провадження по справі.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2015 року в рамках проведення операції «Кордон-2015» працівниками Конотопського МВ УДМС України в Сумській області було виявлено громадянина ОСОБА_1 Афганістан ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамад, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває на території України без документів на право проживання на території України.

У зв'язку з цим, постановою начальника Конотопського МВ УДМС України в Сумській області від 28.07.2015 року відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням штрафу в розмірі 510 грн.

Не погоджуючись з незаконним на думку УДМСУ в Сумській області перебуванням громадянина ОСОБА_1 Афганістан ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамад на території України, позивач звернувся до суду з даним позовом про примусове видворення відповідача за межі території України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, посилаючись, зокрема, на те, що примусове видворення з України іноземців чи осіб без громадянства проводиться лише на підставі винесеної за позовом уповноваженого суб'єкта владних повноважень постанови адміністративного суду, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове видворення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Отже, обов'язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове видворення.

Статтею 32 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що іноземець та особа без громадянства має бути видворений за межі України у разі якщо, зокрема, у нього немає законних засобів існування, достатніх для забезпечення його перебування в Україні та виїзду з України, у розмірі що визначається Кабінетом Міністрів України.

Рішення про видворення іноземця та особи без громадянства за межі України приймається відповідним органом за місцем його перебування з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора про підстави прийняття такого рішення.

Іноземець та особа без громадянства зобов'язаний залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про видворення. У разі прийняття рішення про видворення іноземця та особи без громадянства за межі України в її паспортному документі негайно анулюється віза і вилучаються документи на право перебування в Україні. Іноземцю та особі без громадянства може надаватися строк до п'яти днів для виїзду з України після прийняття зазначеного рішення.

У разі якщо ці особи ухиляються від виїзду після прийняття такого рішення, вони підлягають примусовому видворенню на підставі постанови адміністративного суду.

Органи внутрішніх справ, органи охорони державного кордону або Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх зверненням постанови адміністративного суду затримати і примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та передачі органами охорони державного кордону до суміжної держави.

Така постанова приймається судом за зверненням органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої прийшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки рішення Головного управління Державної міграційної служби України щодо видворення відповідача за межі України не приймалося, відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

З приводу надісланого до суду апеляційної інстанції клопотання позивача про зупинення провадження, колегія суддів вважає його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, оскільки відсутні підстави, передбачені ст.156 КАС України для зупинення провадження по справі №591/5390/15-а.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справа та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 30.07.2015р. по справі № 591/5390/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 15.09.2015 р.