Справа № 822/3177/15
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3177/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2015 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі:представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Кам'янець-Подільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_5 просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області №448-17 від 29.04.2015 року за формою "Ф", яким визначено суму грошового зобов'язання зі сплати орендної плати з фізичних осіб в розмірі 8134,83 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 20 грудня 2007 року між нею, як орендарем та Кам'янець - Подільською міською радою, як орендодавцем був укладений договір оренди землі, предметом якого є земельна ділянка несільськогосподарського призначення, яка знаходиться в м. Кам'янець - Подільському по вул. Руській, 51. Відповідно до п.3.1 даного договору строк дії договору - до 21.11.2012 р. Вказує, що дія договору оренди землі припинена у зв'язку із закінченням строку, на який його укладено. Позивач та Кам'янець - Подільська міська рада не дійшли згоди в укладенні додаткової угоди про поновлення на новий строк договору оренди землі від 20.12.2007р., а відтак підстави для нарахування орендної плати відсутні. Вважає, що спірне податкове повідомлення - рішення відповідача про нарахування орендної плати в розмірі 8 134, 83 грн. прийняте без достатніх правових підстав, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Про відсутність підстав для нарахування податкового зобов»язання, на думку позивача, свідчить також відсутність у Єдиному державному реєстрі речових прав запису про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення, яка знаходиться в м. Кам'янець - Подільському по вул. Руській, 51.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, вважає спірне податкове повідомлення-рішення законним, а адміністративний позов - необґрунтованим та безпідставним. У задоволені позовних вимог просить відмовити.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що п.287.1 ст.287 ПК України зобов'язує платника податків сплачувати орендну плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році. При цьому, вказаною нормою не встановлено, що відповідні права на ділянки (зокрема, право користування) мають бути певним чином оформлені та зареєстровані, тому відсутність належного оформлення земельних ділянок, зокрема, відсутність державної реєстрації відповідних договорів оренди, не є підставою для звільнення платника земельного податку від нарахування податку з площі всіх ділянок, що перебувають у його користуванні.

Вважає, що плата за землю сплачується з усіх земель, що фактично використовуються платником цього податку. Тому, позивач, яка не повернула Кам'янець-Подільській міській раді орендовану земельну ділянку і надалі фактично використовує її у власних цілях, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зобов'язана сплатити орендну плату за період фактичного перебування землі у її користуванні в поточному році, до дати повернення земельної ділянки орендодавцю.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному звязку та сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з урахуванням викладеного нижче.

Суд встановив, що 22.12.2007 року між ОСОБА_5 (позивачем) та Кам'янець - Подільською міською радою укладений договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 1210,0 кв.м., розташованої в м. Кам'янець - Подільському по вул. Руській 51, (п. п 1.1 і 2.1 договору), строком на п»ять років до 21.11.2012 року (п.3.1 договору). Договором оренди передбачено, що нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки становить 108700,54 грн. (п.2.1 договору), а розмір орендної плати, що вноситься орендарем, складає 3261 грн. (п.4.1 договору).

До закінчення строку дії договору оренди від 22.12.2007 року позивач звернулась до Кам'янець-Подільської міської ради з заявою про поновлення його дії.

06.11.2012 року Кам'янець-Подільська міська рада прийняла рішення №72 «Про поновлення дії договорів оренди земельних ділянок», яким поновила на 10 років з дня прийняття рішення договір оренди землі, розташованої в м. Кам'янець - Подільському по вул. Руській 51, площею 1210,0 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, укладений року між ОСОБА_5 (позивачем) та Кам'янець - Подільською міською радою, зареєстрований 28.12.2007 року №00307. Зазначеним рішенням Кам'янець-Подільська міська рада зобов»язала ОСОБА_5 протягом місяця з дати прийняття рішення укласти додаткову угоду до договору оренди землі. Додаткова угода станом на дату розгляду спору не підписана.

На підставі наданої Кам'янець - Подільською міською радою інформації про діючі станом на 01.01.2015 року договори оренди землі (лист від 20.01.2015 року №7/02-14-437) відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України Кам'янець-Подільська ОДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення №448-17 від 29.04.2015 року за формою "Ф", яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 8134,83 грн. за користування земельною ділянкою площею 1210,0 кв.м., розташованої в м. Кам'янець - Подільському по вул. Руській 51, що складає 3% нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки, яке позивач оскаржила до суду.

Досліджуючи правомірність податкового повідомлення-рішення від 29.04.2015 року №448-17 суд враховує наведене нижче.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України (п.1.1. ПК України). Терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами (п.5.3 ст.5 ПК України).

В силу частин 1 статей 2 і 3 Земельного кодексу України від 25.10.2001 N 2768-III (далі ЗК України), суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ЗК України та Закону України «Про оренду землі» користування землею в Україні є платним.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України (п. 1.1 ст. 1 ПК України).

У відповідності до пп. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 ПК України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пп.269.1.2 п.269.1. ст.269 ПК України платниками податку за земельні ділянки являються землекористувачі.

Підпунктом 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що землекористувачі - це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК України встановив обовязок орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обовязковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону № 161-XIV.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст.288 ПК України).

В силу пп. 288.5.1 п. 288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК України; для інших категорій земель трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, ПК України визначає нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Отже, у відповідності до ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 2 грудня 2014 року у справі №21-274а14.

Таким чином, суд вважає правомірним податкове повідомлення-рішення №448-17 від 29.04.2015 року за формою "Ф", яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 8134,83 грн. за користування земельною ділянкою площею 1210,0 кв.м., розташованої в м. Кам'янець - Подільському по вул. Руській 51, що складає 3% нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки.

При цьому суд вважає безпідставним доводи позивача щодо відсутності укладеного договору оренди зазначеної земельної ділянки, а відтак і обов»язку позивача щодо сплати орендної плати, у зв»язку з наведеним нижче.

В силу ст.6 Закону України Про оренду землі орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону (ст.16 Закону України Про оренду землі).

Частиною першою статті 124 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

За змістом частини 2 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Статтею 123 ЗК України визначений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту відведення земельної ділянки (частина п'ята статті 123 ЗК України).

Отже, передача в оренду земельних ділянок на час виникнення спірних правовідносин здійснювалась на підставі рішення органу місцевого самоврядування, що є його виключною компетенцією відповідно до вимог Конституції України, України Про оренду землі і ЗК України, та за проектом відведення земельної ділянки.

За змістом ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст. 20 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі підлягає державній реєстрації на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України та ст. 18 Закону України "Про оренду землі" в редакції, що діяла на час укладання договору оренди, є укладеним із моменту його державної реєстрації.

Статтею 20 Закону України Про оренду землі передбачено, що право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Суд становив, що договір оренди землі площею 1210,0 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в м. Кам'янець - Подільському по вул. Руській 51, укладений року між ОСОБА_5 (позивачем) та Кам'янець - Подільською міською радою, зареєстрований в Центрі державного земельного кадастру при Держкомземі 28.12.2007 року за №00307. Його дія поновлена рішенням Кам'янець-Подільської міської ради від 06.11.2012 року №72 «Про поновлення дії договорів оренди земельних ділянок».

Зазначений договір оренди земельної ділянки площею укладений у письмовій формі, пройшов відповідну державну реєстрацію, його сторони позивач та Кам'янець Подільська міська рада мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було спрямоване на укладання договору оренди. При укладенні договору оренди землі погоджено усі істотні умови. Його невід»ємною частиною є акт приймання-передачі земельної ділянки, який засвідчує факт передачі землі у користування позивача.

За змістом частини першої ст. 33 Закону України Про оренду землі, яка регулює порядок поновлення договору оренди землі, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Частиною другою ст. 33 Закону України Про оренду землі передбачено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Суд встановив, що з дотриманням приписів ч. 2 ст. 33 Закону України Про оренду землі за місяць до закінчення строку дії договору оренди землі позивач звернулась до міської ради з заявою про поновлення договору оренди, розглянувши яку Кам'янець Подільська міська рада прийняла рішення про поновлення договору на 10 років.

Відповідно до ч.5 ст.33 Закону України Про оренду землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, незважаючи на відсутність письмової додаткової угоди про поновлення договору оренди землі площею 1210,0 кв.м. від 20 грудня 2007 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в м. Кам'янець - Подільському по вул. Руській 51, укладений року між ОСОБА_5 (позивачем) та Кам'янець - Подільською міською радою, зареєстрованого 28.12.2007 року за №00307, зазначений договір у відповідності до ч.5 ст.33 Закону України Про оренду землі є укладеним на тих же умовах.

Оскільки, за змістом ПК України об'єктом оподаткування є ті земельні ділянки, що перебувають в користуванні платника податку на будь-яких умовах, в тому числі і на умовах оренди, то позивач зобов»язана сплачувати орендну плату у розмірі, визначеному договором від 20 грудня 2007 року, але в будь-якому разі її розмір не може бути меншим, ніж встановлений пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

При цьому, суд враховує, що після прийняття Кам'янець-Подільською міською радою рішення від 06.11.2012 року №72 «Про поновлення дії договорів оренди земельних ділянок», яким поновлений на 10 років з дня прийняття рішення договір оренди землі, розташованої в м. Кам'янець - Подільському по вул. Руській 51, площею 1210,0 кв.м., не зважаючи на відсутність письмової додаткової угоди до договору оренди, позивач у 2013 та 2014 роках сплачувала орендну плату на умовах, визначених договором від 20 грудня 2007 року, що підтверджується Витягом з картки особового рахунку платника за 2013-2014 роки. Вказане свідчить, що позивач фактично підтвердив ту обставину, що договір від 20 грудня 2007 року вважається продовженим на тих же умовах.

Суд також враховує, що позивач не заперечує той факт, що на орендованій земельній ділянці розташоване домоволодіння, яке належить їй на праві приватної власності, зареєстрованому 19.06.2007 року.

Документом, що підтверджує факт передачі в користування землі або повернення земельної ділянки орендодавцю після припинення договору оренди землі є відповідний акт приймання-передачі земельної ділянки. Тому, саме з дати підписання акту приймання-передачі земельної ділянки, яким орендодавець та орендар засвідчують факт передачі земельної ділянки, останній припиняє нараховувати та сплачувати орендну плату за землю.

Отже, позивач зобов'язаний нарахувати та сплатити оренду плату за землю за весь період фактичного використання земельної ділянки.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене відповідачем доведено правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, тому позовні вимоги про його скасування не підлягають до задоволення.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України, Законом України "Про оренду землі", та ст.ст. 11, 70, 71, 94, 99, 158 - 163, 186, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №448-17 від 29.04.2015 року відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 04 вересня 2015 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1