Справа № 543/573/15-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р.Справа № 543/573/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Оржицького районного суду Полтавської області від 24.07.2015р. по справі № 543/573/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Оржицькому районі Полтавської області

про зобов'язання доплати пенсії та у подальшому її виплати у розмірі 3985,37,

ВСТАНОВИЛА:

12.05.2015 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Оржицькому районі Полтавської області (далі-відповідач) про визнання протиправними дій по щомісячній виплаті у лютому-березні 2015 року пенсії за вислугою років на 54,68 грн., у квітні-червні 2015 року на 597,81 грн. меншу призначеної та нарахованої;

зобов'язання виплатити позивачу 1902,79 грн. протиправно утриманих сум пенсії.

Постановою Оржицького районного суду Полтавської області від 24.07.2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію за вислугою років та перебуває на обліку у відповідача.

24.04.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою в якій виклав заперечення, щодо утримання сум пенсії.

Листом відповідача 05/Я-04 від 07.05.2015 року надано пояснення про розмір пенсії позивача яка станом на 01.01.2015 року становить 3985,37 грн., а також надано інформацію, що з 01.02.2015року з пенсії утримується податок на дохід фізичних осіб у розмірі 49,71 грн. та військовий збір у розмірі 4.97 грн.

В період з 06.11.2008 року по 12.06.2015 року позивач був зареєстрований, як фізична особа-підприємець.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керувався нормами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " в редакції, яка діє з 01.04.2015 року та дійшов до висновку, що пенсійним органом правомірно утримано суми з пенсії позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у редакції згідно з внесеними змінами Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про прокуратуру", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 22 ПК України, об'єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об'єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов'язує виникнення у платника податкового обов'язку.

Статтею 38 ПК України, передбачено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як встановлено матеріалами справи позивач є пенсіонером, отримує пенсію за вислугою років та перебуває на обліку у відповідача.

В період з 06.11.2008 року по 12.06.2015 року позивач був зареєстрований, як фізична особа-підприємець, згідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України "Про зайнятість населення", зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Державна реєстрація фізичних осіб-підприємців це засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру (стаття 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Згідно із частиною 3 статті 46 "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Підпунктом 164.2.19 п.164.2 ст. 164 ПК України, встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включено зокрема суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсії з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати. Ставка податку становить 15% бази оподаткування щодо доходів, зокрема, нарахованих (виплачених, наданих) у вигляді пенсій, якщо база оподаткування доходу перевищує три розміри.

В своїй апеляційній скарзі позивач вказує на те, що в період 2013 року по 1 квартал 2015року від підприємницької діяльності доходів не отримував, а отже утримання оскаржуваних сум є неправомірними.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги з огляду на те, що законодавцем визначається порядок утримання сум при перевищенні 150 відсотків прожиткового мінімуму для виплат по пенсіям, в разі зайнятості пенсіонера чи здійснення ним підприємницької діяльності.

Щодо частини позовних вимог про оскарження дій пенсійного органу про утримання сум за військовим збором то колегія суддів зазначає наступне.

Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" (№71-VIII від 28.12.2014 року) з 01.01.2015 року об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ, до яких належать суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Дія Закону поширюється на всі суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць) в тому числі і на пенсію позивача, оскільки вона продовжує виплачуватися та нараховуватися управлінням, а отже і слугує об'єктом оподаткування.

Оскільки судом встановлено, що датою припинення підприємницької діяльності позивача є 12.06.2015року і на момент утримань сум відповідачем був особою, яка відповідно до вищевказаних законів підпадає під їх дію.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що на позивача розповсюджується дія Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у редакції згідно з внесеними змінами Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015р. про обмеження у виплаті призначеної пенсії в розмірі 85%, а з 01.02.2015 року утримується податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи вищевказане можна зробити висновок про правомірність дій відповідача.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції враховано всі обставини справи що мають значення для справи, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Відповідно ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановленні під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

В силу приписів ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Оржицького районного суду Полтавської області від 24.07.2015р. по справі № 543/573/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 14.09.2015 р.