Справа № 2-а/679/94/2015
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/679/94/2015

Головуючий у 1-й інстанції: Гаврищук Л.П.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

16 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області про зарахування періоду роботи до пільгового стажу,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області про визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України у м. Нетішині від 16.04.2015 за №2641/04 про відмову в зарахуванні позивачу періодів роботи з 13.05.1978 по 17.05.1980, з 27.06.1980 по 01.06.1988 та з 03.01.1991 по 21.08.1992 до пільгового стажу за Списком №2; зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи за списком № 2 за періоди роботи з 13.05.1978 по 17.05.1980, з 27.06.1980 по 01.06.1988 та з 03.01.1991 по 21.08.1992 та призначити пенсію з 21 лютого 2015 року.

ОСОБА_3 Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Відповідач не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням оскаржив його в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25.06.2015 та ухвалити нове рішення яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, зокрема на те, що відсутність підтвердження атестації умов праці не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Також скаржник зазначає, що позивачем не надано довідок уточнюючих пільговий характер роботи, відтак спірні періоди не можна зарахувати до пільгового стажу за Списком №2, архівні ж установи, на думку відповідача, не можуть надавати довідки, уточнюючі пільговий характер роботи та робити висновки щодо виконання (невиконання) працівником роботи в певних шкідливих умовах.

Позивач не скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України щодо надання письмових заперечень на апеляційну скаргу відповідача. При цьому, 16 вересня 2015 року від позивача надійшла заява (вх. №12654/15) про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, але своїм правом бути присутнім при судовому розгляді справи не скористався, відтак розгляд апеляційної скарги проводиться в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 197 КАС України.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, по досягненню 55 - річного віку, 23 лютого 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Нетішин Хмельницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, маючи загальний стаж роботи 32 роки 4 місяці 29 днів, з яких більше 12 років 6 місяців за Списком №2 до 22 серпня 1992 року, що не потребувало атестації робочих місць.

Листом від 16.04.2015 за №2641/04 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії та зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 13.05.1978 по 17.05.1980 - строкова служба в лавах збройних сил; з 27.06.1980 по 01.11.1981 - на Кузнецовській монтажній дільниці "Південенергомонтаж" на посаді монтажника стальних та залізобетонних конструкцій з 02.11.1981 по 01.06.1988 - в Хмельницькому монтажному управлінні тресту "Південенергомонтаж" на посаді монтажника стальних та залізобетонних конструкцій та з 03.01.1991 по 21.08.1992 в малому підприємстві "Джерело" на посаді монтажника стальних та залізобетонних конструкцій. Відповідачем зараховано лише період роботи позивача з 25.04.2006 по 31.03.2008 в ЗАТ "Укренергохімізоляція" на посаді монтажника стальних та залізобетонних конструкцій..

Незгода позивача з такою відмовою у призначенні пенсії на пільгових умовах слугувала зверненню з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно записів трудової книжки позивача, останній у період з 13.05.1978 по 17.05.1980 проходив строкову службу в лавах збройних сил, а в періоди з 27.06.1980 по 01.06.1988 та з 03.01.1991 по 21.08.1992 працював за професією монтажник сталевих та залізобетонних конструкцій.

Посада монтажника по монтажу сталевих і залізобетонних конструкцій передбачена Списком № 2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну допомогу та у пільгових розмірах та право на державну пенсію на пільгових умовах, затвердженим ОСОБА_3 Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, в розділі XXIX «Будівництво будівель і споруд: промислових, енергетичних, гідротехнічних, шляхово-мостових, транспорту та зв'язку, житлових та культурно-побутових, а також надземних будівель і споруд шахт, рудників та комунікацій».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що пунктом "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка . Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року N 637 відповідно до якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Трудова книжка є основним документом для підтвердження стажу роботи лише у разі якщо в ній містяться всі необхідні, правильні і точні записи про стаж роботи, у тому числі і той, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 зазначеного Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз викладеного свідчить, що довідки мають надаватися в разі, коли взагалі відсутні відомості в трудовій книжці про працю громадян у спірний період, що визначає їх право на пенсію на пільгових умовах.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем для підтвердження пільгового стажу надано наступні документи: трудову книжку; архівну довідку №3 від 26.01.2015, якою підтверджується, що в документах з особового складу фонду №22 Хмельницького будівельно-монтажного управління тресту "Південьенергомонтаж" ОСОБА_2 значиться монтажником стальних і залізобетонних конструкцій 3 розряду; довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №5 від 28.01.2015, видану архівним відділом виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області на підставі особових рахунків за 1985-1989 роки, якою підтверджується те, що позивач працював у Хмельницькому будівельно-монтажному управлінні тресту "Південьенергомонтаж"; довідку, видану виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради Рівненської області № 05/28-Т-23 від 04.02.2015, з якої випливає, що наказом по Кузнецовській монтажній дільниці "Південенергомонтаж" від 04.07.1980 № 208-к ОСОБА_2 прийнятий на роботу монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій 3-го розряду з 27.06.1980; наказ від 28.10.1981 за № 252-к, згідно з яким ОСОБА_2 звільнений з роботи по переводу на Хмельницьку монтажну дільницю "Південенергомонтаж" з 01.11.1981; рішенням виконавчого комітету Кузнецовської міської ради від 30.12.1994 за № 141 про реєстрацію будівельно-монтажного управління закритого акціонерного товариства "Південенергомонтаж"; рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради від 11.06.1997 за № 205 про перереєстрацію будівельно-монтажного управління закритого акціонерного товариства "Південенергомонтаж" у відкрите акціонерне товариство Кузнецовське будівельно-монтажне управління "Південенергомонтаж", яке знаходилося в м. Кузнецовську; наказ по Кузнецовській монтажній дільниці "Південьенергомонтаж" від 04.07.1980 за № 208-к, згідно з яким позивачу встановлено 75 % надбавки від тарифної ставки замість добових з 27.07.1980; наказ по Кузнецовській монтажній дільниці "Південьенергомонтаж" від 28.10.1981 за № 252-к про звільнення ОСОБА_2 з роботи у зв'язку з призовом до лав збройних сил.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що факт роботи позивача з 27.06.1980 по 01.11.1981 у Кузнецовській монтажній дільниці "Південенергомонтаж" на посаді монтажника стальних та залізобетонних конструкцій та з 02.11.1981 по 01.06.1988 в Хмельницькому монтажному управлінні тресту "Південенергомонтаж" на посаді монтажника стальних та залізобетонних конструкцій на посаді монтажника стальних та залізобетонних конструкцій структурному підрозділі тресту "Південзахіденергобуд" підтверджується відповідним відбитком печатки вказаних підприємств, у трудовій книжці ОСОБА_2, яка, у відповідності до статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є основним документом для підтвердження стажу роботи. Таким чином, іншої довідки, окрім тих архівних довідок, які були надані позивачем по справі не повинно було надаватись відповідачу для призначення пільгової пенсії за вищевказаний період.

За правилами частини 1 статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Це означає, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується трудовий стаж для призначення пенсій позивачу на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції погоджується також з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для відмови в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи позивача з 03.01.1991 по 21.08.1992 в малому підприємстві "Джерело", з підстав не підтвердження атестації робочого місця позивача.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими посилання відповідача на не проведення атестації робочих місць, оскільки не своєчасне проведення чи не проведення взагалі атестації керівником підприємства не може бути підставою для не включення періоду роботи до пільгового стажу. При цьому, з урахуванням норм частини 1 статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, положення постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 щодо підтвердження факту роботи в шкідливих умовах праці лише на підставі атестації на правовідносини, які виникли до 21.08.1992 , тобто до набрання чинності цим порядком, не застосовуються.

Зазначений висновок ґрунтується й на положенні пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, згідно з яким при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 .

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду України викладеним в ухвалі від 22.06.2011 в справі № 6-57227св10.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби" від 2 червня 2005 року №2636-IV час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Як зазначалось вище, записами в трудовій книжці підтверджується факт роботи позивача в Кузнецовській монтажній дільниці "Південьенергомонтаж", а копією наказу від 28.10.1981 за № 252-к звільнення ОСОБА_2 з роботи у зв'язку з призовом до лав збройних сил.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні періоди роботи позивача на посаді монтажника стальних та залізобетонних конструкцій підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача, а відтак, відмова відповідача у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах є неправомірною.

Враховуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими з вище зазначених підстав і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів суду апеляційної інстанції, вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду, дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині Хмельницької області залишити без задоволення, а постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 червня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

ОСОБА_4