Справа № 2а-1870/6191/11
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2011-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/6191/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелети С.М.

за участю секретаря судового засідання - Кліщенко В.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області, відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області, відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання дій відповідача щодо накладення штрафу протиправними та скасування постанови про накладення штрафу ВП №27450319 від 09.08.2011 року.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою ВП №27450319 від 09.08.2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області за невиконання рішення суду накладено на позивача штраф в розмірі 680,00 грн. Однак не погоджується з цим, оскільки рішення суду було виконано частково, проведено перерахунок допомоги на оздоровлення ОСОБА_2, а кошти не були виплачені через їх відсутність на рахунку, призначеного для виплати допомоги в розмірах, передбачених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", тому просить скасувати постанову державного виконавця.

Ухвалою суду від 29 серпня 2011 року в якості другого відповідача було залучено відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав письмовий відзив, в якому проти позовних вимог заперечує, зазначає, що державний виконавець діяв в межах повноважень, наданих йому Законом України "Про виконавче провадження".

Заслухавши представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.07.2011 старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Сумській області винесено постанову ВП №27450319 про відкриття виконавчого провадження із примусового виконання виконавчого листа №2-а-3684/10, виданого Білопільським районним судом Сумської області про зобовязання управління праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та провести відповідні виплати ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням фактично виплачених йому сум за 2009 та 2010 роки (а.с.7).

19 липня 2011 року листом №2309/01-07 (а.с.9) управлінням праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації направлено на адресу відповідача перерахунок розміру щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 та повідомлено, що рішення суду буде виконано негайно після надходження коштів, передбачених для витрат, повязаних із задоволенням судами позовних заяв отримувачів цієї допомоги.

Направлення позивачем листа від 19.07.2011 року №2307/01-07 (а.с.9) до державного виконавця із таблицею про перерахунок розміру щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2 (а.с.10) не може бути визнано судом належним виконанням рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначає обовязок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі-виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 2 статті 76 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі добровільного невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції чи інші заходи, передбачені законодавством, і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення не буде виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, а на боржника державним виконавцем накладається штраф у сумі двократного розміру витрат на проведення виконавчих дій у порядку, встановленому частиною другою статті 87 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Відповідно до ст. 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Статтею 30 Бюджетного кодексу України передбачено, що видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що повязані з реалізацією державних програм, перелік яких визначено статтею 87 зазначеного Кодексу, відповідно до якої до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать також видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, встановленому цим Кодексом.

З встановлених судом обставин, вбачається, що позивач не мав можливості виплатити щорічну допомогу на оздоровлення ОСОБА_2, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2009-2010 роки, відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не виконав рішення суду в цій частині з поважних причин.

При цьому слід зазначити, що виконавчим листом Білопільського районного суду Сумської області було зобовязано позивача не лише сплатити, а й здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2009 та 2010 роки.

У випадку нарахування зазначеної суми, позивач у відповідності до вимог чинного законодавства, повинен був звернутися до Державного казначейства України, Міністерства фінансів України, інших уповноважених на те органів, з запитами щодо надання та перерахування саме такої суми для виплати стягувану ОСОБА_2, але таких запитів, негайно після відкриття виконавчого провадження позивачем надіслано не було.

Відповідно до п. 2.10 Порядку обліку зобов'язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державного казначейства України, затвердженого наказом Державного казначейства України від 09.08.2004 року за №136, у разі змін умов бюджетних зобов'язань (додаткові договори, розірвання договору тощо) розпорядник бюджетних коштів повинен протягом 7 робочих днів з дати їх виникнення подати до органів Державного казначейства України Реєстр та/або Реєстр фінансових зобов'язань і відповідні підтвердні документи щодо уточнення реквізитів та показників таких бюджетних зобов'язань.

Пунктом 2.12 вказаного Порядку передбачено, що бюджетні фінансові зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Таким чином, для виконання рішення суду в частині здійснення перерахунку виплат, позивач повинен був подати до органів державного казначейства необхідні документи для реєстрації та обліку зобовязань по сплаті ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки у розмірі згідно вимог ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та належним чином проінформувати відповідача про вчинені дії.

Однак позивач не надав суду доказів здійснення дій, спрямованих на виконання рішення Білопільського районного суду Сумської області у встановленому законом порядку в частині здійснення перерахунку ОСОБА_2

Крім того, законодавство України надає можливість відкладення, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, але доказів звернення до суду із відповідними заявами представник позивача суду не подав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіттям з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч.2,3 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В той же час, умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату допомоги створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена допомога. Однак, на переконання суду, це не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання даної допомоги, яка передбачена законом та постановлена до стягнення судовим рішенням

Таким чином, позивач не виконав рішення суду в частині належного здійснення перерахунку перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_2, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи за 2009 та 2010 роки без поважних причин, оскільки відсутність бюджетних коштів та обмежене фінансування на виплату допомоги не є перешкодою для позивача щодо здійснення перерахунку щорічної допомоги ОСОБА_2, відповідно до діючого законодавства.

Таким чином, 09 серпня 2011 року старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Сумській області правомірно винесено постанову ВП №27450319 про накладення на управління праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації штрафу в розмірі 680,00 грн. за невиконання у встановлений для добровільного виконання строк рішення Білопільського районного суду Сумської області (а.с.6).

Доводи представника позивача про поважність причин невиконання рішення суду, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, натомість судом встановлено, що позивачем без поважних причин, всупереч Конституції України, КАС України, Закону України "Про виконавче провадження", а тому суд вважає, що відповідачем правомірно, у відповідності до ст. 19 Конституції України, ч.3 ст.2 КАС України, в межах повноважень та у спосіб, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", з використанням цих повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, було винесено постанову про накладення на позивача штрафу, підстави для її скасування в судовому порядку відсутні, у звязку з чим не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову управління праці та соціального захисту населення Білопільської районної державної адміністрації до підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області, відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області, третя особа - ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення штрафу, визнання дій неправомірними відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду в десятиденний строк з дня отримання постанови в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження, набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження, закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) С.М. Гелета

З оригіналом згідно

Суддя С.М. Гелета

Повний текст постанови складено та підписано 10.10.2011 року