Справа № 826/10715/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 вересня 2015 року скорочене провадження № 826/10715/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві
до Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк»
простягнення заборгованості

Державна податкова інспекція у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві (надалі - позивач) звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути податковий борг з Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» (надалі - відповідач) шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника на суму податкового боргу у розмірі 4 266 389,78 грн.

Позов обґрунтовано наявністю у Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» податкового боргу у розмірі 4 266 389,78 грн., що складається із заборгованості з земельного податку, податку на прибуток, з податку на додану вартість.

Представник позивача просив розглядати справу в порядку скороченого провадження.

Представник відповідача у судові засідання не з'явися, причини неявки суду не повідомив про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Суд відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні.

За результатами розгляду документів і матеріалів поданих сторонами, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

Комунальний заклад «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» (), знаходиться за адресою: 02660, м. Київ, острів Передмістна Слобідка

Як платник податків та зборів зареєстрований у Державній податковій інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві з 01.08.1996 за №06676 згідно довідки про взяття на облік платника податків №14008/14/29-06676 від 17.09.2009.

З наданих позивачем доказів вбачається, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 4 266 389,78грн.

Судом встановлено, що вказаний податковий борг виник у зв'язку із самостійно поданою податковою звітністю та несплати коштів у строки встановлені податковим законодавством, а саме:

- декларація з податку на додану вартість №4 від 17.03.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 428,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість № від 16.04.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 3 960,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість № від 16.05.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 154,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість № від 19.06.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 5 500,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість №8 від 16.07.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 406,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість № від 19.08.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 241,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість № від 17.09.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 519,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість № від 17.10.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 3 603,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість № від 18.11.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 1 807,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість № від 16.12.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 2 530,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість №3 від 18.02.2015 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 1 687,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість № від 19.03.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 1 873,00грн.;

- декларація з податку на додану вартість №95 від 16.04.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 4 420,00грн.;

- декларація по земельному податку з юридичних осіб № від 20.01.2014 самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 17 601.00грн.;

- уточнююча декларація по земельному податку з юридичних осіб № від 28.08.2014 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 16 952,00грн.;

- декларація по земельному податку з юридичних осіб № від 20.02.2015 в якій самостійно визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 1 508 670грн.

Також судом встановлено, що 15.09.2008 податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати за землю ( земельного податку, орендної плати за землю) відповідача за період з 01.01.2006 по 30.06.2008 за результатами якої складено акт №3554/23-0222/219.

За результатами перевірки було винесено податкове повідомлення-рішення з земельного податку з юридичних осіб від 26.09.2008 №/0 в якому визначено суму грошового зобов'язання в розмір 4 167268,34грн.

Зазначене податкове повідомлення - рішення оскаржувалось в судовому порядку до Окружного адміністративного суду міста Києва, справа 2/430, Постановою від 08.04.2009 у задоволені позову відмовлено. Київський апеляційний адміністративний суд виніс 19.11.2014 Ухвалу по справі 2-а-11095/08, якою апеляційну скаргу залишено без задоволення Постанову без змін.

Позивачем 19.11.2014 проведено камеральну перевірку Відповідача з питання повноти і своєчасності зарахування до бюджету плати за землю за період 01.07.2012-30.08.2014 за результатом якої складено акт №7780/26-53-15-04-09/02221219.

За результатами перевірки винесено податкове повідомлення-рішення з земельного податку з юридичних осіб від 10.12.2014 № в якому визначено суму грошового зобов'язання в розмір 5 440,73грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку оскаржене не було, тому нарахована сума є узгодженою і підлягає сплаті до Державного Бюджету.

Податковим органом було проведено камеральні перевірки податкової звітності з податку на прибуток відповідача за результатами яких:

- 24.11.2014 складено акт №7960-15/26-53-15-02-19, винесено податкові повідомлення-рішення з податку на прибуток від 08.12.2014 № визначено суму грошового зобов'язання в розмірі 170,00 грн., № сума грошового зобов'язання становить 680,00 грн.;

- 20.02.2015 складено акт №1377-15/26-53-15-03, винесено податкове повідомлення - рішення № від 10.03.2015 на суму зобов'язання в розмірі 1020,00грн.;

Винесенні податкові повідомлення - рішення не оскаржувались, нарахована сума є узгодженою і підлягає сплаті.

Позивачем проведено перевірку своєчасності подання платіжного доручення до установи банку по сплаті податку на додану вартість відповідача:

- 24.02.2014 складено акт № 878-15/02221219 та винесено податкове повідомлення - рішення з податку на додану вартість від11.03.2014 № визначено суму грошового зобов'язання 1 472,73грн.,

- 16.05.2014 складено акт № 2686-15/02221219, винесено податкове повідомлення - рішення з податку на додану вартість від 30.05.2014 № сума зобов'язання 300,00грн.;

- 24.06.2015 складено акт № 3697-15/02221219 винесено податкове повідомлення - рішення з податку на додану вартість від 16.07.2014 № сума зобов'язання 200,00грн.;

- 19.08.2014 складено акт № 4927-15/02221219, винесено податкове повідомлення - рішення з податку на додану вартість від 05.09.2014 № сума зобов'язання 200,00грн.;

- 26.01.2015 складено акт № 553-15/02221219, винесено податкове повідомлення - рішення з податку на додану вартість від 13.02.2015 № сума зобов'язання 996,93грн.;

Зазначені податкові повідомлення-рішення ні в адміністративному, ні в судовому порядку не оскаржені, нарахована сума є узгодженою і підлягає сплаті до Державного Бюджету.

Загальна сума заборгованості відповідача згідно облікових карток платника податків , на день звернення становить 4 266 389, 78грн.:

1 472,73грн. ППР від 11.03.2014 № + 4 428,00грн. декларація від 17.03.2014 № + 3 960,00грн. декларація від 16.04.2014 № + 4 145,00грн. декларація від 16.05.2014 № + 300,00грн. ППР від 30.05.2014 № + 5500,00грн. декларація від 19.06.2014 № + 4 406,00 грн. декларація від 16.07.2014 №8 + 200,00 грн. ППР від 16.07.2014 № + 4 241,00 грн. декларація 19.08.2014 № + 200,00грн. ППР від 05.09.2014 № + 4519,00грн. декларація від 17.09.2014 № + 3 603,00грн. декларація від 17.10.2014 № + 1 807,00грн. декларація від 18.11.22548 + 2530,00грн. декларація від 16.12.2014 № + 1 687,00грн. декларація від 18.02.2015 №3 + 996,93грн. ППР від 13.02.2015 № + 1 873,00грн. декларація від 19.03.2015 № + 4 420,00грн. декларація від 16.04.2015 №95 + 4244,25грн. пеня + 17 601,56 грн. декларація від 20.01.2014 № + 16 952,86грн. уточнююча декларація від 28.08.2014 № + 4167268,34 грн. ППР від 26.09.2008 №/0 + 5 440.73грн. ППР від 10.12.2014 № + 1 508,67 декларація від 20.02.2015 №+ 1 888,53грн. пеня + 170,00грн. ППР від 08.12.2014 № - 3,82грн. переплата 1 020,00грн. ППР від 10.03.2015 №.

З метою погашення податкового боргу, Державна податкова інспекція у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві направило на адресу Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» податкову вимогу №1/3396 від 06.12.2010, яку вручено 21.07.2011.

Інших доказів здійснення будь-яких заходів щодо стягнення податкового боргу, контролюючим органом під час розгляду справи не надано.

Відповідно до підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків. обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно з абзацом другим підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" стягнення коштів та продаж інших активів платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту надіслання йому другої податкової вимоги.

Так, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази щодо винесення контролюючим органом другої податкової вимоги, що є порушенням пункту 6.2.3 статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та свідчить про неузгодженість податкових зобов'язань платника.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Податковий кодекс України, Глава 9 Розділу ІІ якого визначає новий порядок погашення податкового боргу платників податків.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, норма статті 59 Податкового кодексу України про направлення лише однієї податкової вимоги не може бути поширена на правовідносини щодо направлення податкових вимог відповідачеві, оскільки вони виникли до набрання ним чинності.

Натомість, на момент звернення позивача до суду із позовом про стягнення податкового боргу діяв Податковий кодекс України, згідно з пунктом 95.2 статті 95 якого стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

При цьому, Податковий кодекс України не містить положень про те, що формування та направлення платнику податків до 01.01.2011 лише першої податкової вимоги відповідно до Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є достатньою підставою для стягнення податкового боргу.

Таким чином, оскільки позивачем не було дотримано порядок направлення податкових вимог, визначений Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», він мав направити податкову вимогу за правилами, визначеними Податковим кодексом України.

Суд враховує надані позивачем докази направлення податкових повідомлень-рішень, разом з тим, на думку суду, зазначені докази не спростовують висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на те, що податковим органом не надсилалася на адресу Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» податкова вимога згідно вимог Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи надані сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги про примусове стягнення податкової заборгованості з Комунального закладу «Парк культури та відпочинку «Гідропарк» в сумі 4 266 389,78 грн. задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 71, 94, 128, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій