Справа № 819/1840/13-а
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Справа № 876/11781/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді-доповідача Яворського І.О.,

суддів: Сеника Р.П., Кухтея Р.В.

за участі секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, треті особи - ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

У липні місяці 2013 року позивач звернувся в суду з позовом до Відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції про визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про стягнення виконавчого збору. В адміністративному позові зазначається, що 15 липня 2013 року ОСОБА_2 стало відомо про існування постанови від 01.12.2010 року, винесеної головним державним виконавцем Відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції про стягнення з позивача виконавчого збору в сумі 24 442, 61 гривень. Дана постанова винесена в межах виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого листа № 2-7523, виданого 28.01.2010 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в користь ВАТ КБ «Надра» 242 606, 17 гривень боргу за кредитним договором та 1 820, 00 гривень судових витрат. Дальше позивач зазначає, що основним боржником перед банком був ОСОБА_3. У зв'язку з порушенням строків повернення кредиту та сплати відсотків, передбачених кредитним договором, що був укладений між ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра», банк звернувся з позовом до суду про солідарне стягнення з боржника та поручителів заборгованості за кредитом. 30 грудня 2009 року Тернопільським міськрайонним судом позов було задоволено та вирішено стягнути солідарно з вказаних вище осіб в користь ВАТ КБ «Надра» 242 606, 17 гривень боргу за кредитним договором та 1 820, 00 гривень судових витрат. Рішення суду було заочним, оскільки жоден з відповідачів не був вчасно повідомлений про дату та час судового засідання і не зміг взяти участь у розгляді справи. Про існування вказаного рішення позивач дізналась у 2011 році.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2011 року заяву ОСОБА_3 було частково задоволено та розстрочено виконання рішення на три місяці. Протягом часу, який надав суд, ОСОБА_3 повністю виконав рішення суду - погасив борг перед ВАТ КБ «Надра». Підтвердженням цьому слугує постанова про закінчення виконавчого провадження № 22851341 від 26.04.2013 року, де вказано, що борг сплачено.

Представник позивача вказує, що державний виконавець неправомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору, порушив статтю 25 Закону України «Про виконавче провадження», так як не надіслав боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження та своїми діями унеможливив добровільне виконання рішення суду в строк, визначений самим державним виконавцем.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2013 року позов задоволено.

Суд першої інстанції, зокрема, вказав, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 2285134 прийнята державним виконавцем передчасно, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення та не у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження» і тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Постанова суду першої інстанції оскаржена в апеляційному порядку відділом державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції. Апелянт, зокрема, зазначає, що згідно ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилались адресатам з супровідним листом простою кореспонденцією.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи.

Так, 24 листопада 2010 року головним державним виконавцем відділу ДВС Тернопільського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-7523 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 22851341 та надано строк для добровільного виконання до 30.11.2010 року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам для відома та виконання 25.11.2010 року звичайними листами за вихідними номерами № 40906, № 40907, № 40908 (а.с. 29).

У зв'язку з непогашенням боржником у встановлений термін боргу, 01 грудня 2010 року головним державним виконавцем відділу ДВС Тернопільського РУЮ винесено постанову ВП № 22851341 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 24 442, 61 гривень.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 14 квітня 2011 року розстрочено виконання рішення суду на 24 місяці (а.с.6).

26 квітня 2013 року державним виконавцем була встановлена сплата боргу в сумі 24 442, 17 гривень і тому була винесена постанова ВП № 22851341 про закінчення виконавчого провадження. Копію постанови було направлено сторонам та органу, який видав виконавчий документ.

На підставі ч.2,3 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

Колегія суддів погоджується з тим, що у відповідності з ст.32 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» в судовому засіданні представником відповідача не були надані належні документи щодо своєчасного отримання боржниками постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.11.2010 року ВП № 22851341. Відсутні докази того, що відповідач вчиняв дії чи намагався зробити будь-що для вручення копії постанови боржникам.

Колегія суддів враховує і той факт, що рішенням суду від 14.04.2011 року задоволено частково заяву ОСОБА_3 про розстрочення виконання вищевказаного рішення - розстрочено виконання рішення суду від 30.12.2009 року на 24 місяці.

Тобто судом були встановлені нові строки для добровільного виконання рішення суду.

Безспірною є і та обставина, що боржник повністю погасив борг перед ВАТ КБ «Надра» в межах строку, визначеного судом.

Тому колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскільки вважає апеляційні вимоги неаргументованими.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2013 року в справі №819/1840/13а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.П. Сеник

Р.В. Кухтей

Повний текст виготовлено 15.09.2015 року