Справа № 819/302/15-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року Справа № 876/5941/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Матковська З.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третя особа ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області та ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.04.2015р. по справі № 819/302/15-а за позовом ОСОБА_1 до Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області третя особа - виконувач обов'язків голови районної державної адміністрації ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

09.02.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до відповідача - Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області (Лановецької РДА) про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання до вчинення певних дій, визнання розпоряджень протиправними, їх скасування, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Вимоги обґрунтовані тим, що з листопада 2000 року ОСОБА_1 працював на посаді керівника апарату Лановецької РДА, був незаконно звільнений з роботи і постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.10.2014 р. поновлений на посаді керівника апарату Лановецької РДА. Вказане рішення в частині поновлення на роботі підлягало до негайного виконання, однак було виконане відповідачем лише 03.11.2014 р., про що видано розпорядження. 12.01.2015 р. в.о. голови Лановецької РДА прийнято нове розпорядження № 02-к "Про звільнення ОСОБА_1." у зв`язку із скороченням посади, відмовою від переведення на іншу посаду. Вказане розпорядження прийняте в.о. голови Лановецької РДА ОСОБА_3, яка, на думку позивача, незаконно видала розпорядження №159-к від 29.12.2014 р. "Про виконання обов'язків голови Лановецької районної державної адміністрації".

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.04.2015 року позов задоволено частково.

Розпорядження в.о. голови Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області №02-к від 12 січня 2015 р. "Про звільнення ОСОБА_1." - визнано протиправним та скасовано.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області.

Стягнено з Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 січня 2015 року по 22 квітня 2015 року в розмірі 12 065 (дванадцять тисяч шістдесят п'ять гривень) 25 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із викладеними у вищевказаній постанові суду першої інстанції висновками, Лановецька районна державна адміністрація Тернопільської області та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

Відповідач у поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскільки покладені в основу рішення висновки є невмотивованими та не підтвердженими належними доказами. На думку апелянта, при винесенні постанови суд першої інстанції врахував лише позицію позивача, не беручи до уваги докази, подані відповідачем та невірно застосував правові норми. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу в задоволенні позову.

В свою чергу, позивач у поданій апеляційній скарзі зазначає, що не згідний із рішенням суду щодо відмови в задоволенні частини позовних вимог, оскільки допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права призвели до того, що судом не забезпечено реалізацію завдань адміністративного судочинства, так як не здійснено повною мірою захисту прав, свобод та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, а також не дотримано таких принципів адміністративного судочинства як верховенство права, законності та офіційного з`ясування всіх обставин справи. Крім цього, суд першої інстанції не прореагував на порушення відповідачем норм трудового законодавства, а також не надав належної оцінки та не прийняв до уваги обгрунтованих доводів позивача. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримує, проти апеляційної скарги Лановецької РДА заперечує.

Лановецька РДА Тернопільської області проти скарги позивача заперечує, просить постанову суд першої інстанції скасувати, прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Третя особа підтримує вимоги апеляційної скарги відповідача. Проти апеляційної скарги позивача заперечує.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, апеляційні скарги апелянтів слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи наступні обставини.

ОСОБА_1 з 24.11.2000 року (розпорядження про призначення № 288) по 12.01.2015 року працював на посаді керівника апарату Лановецької РДА та являється державним службовцем відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року.

Розпорядженням голови Лановецької РДА ОСОБА_4 № 52-с від 19.08.2014 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, а розпорядженням № 85-к від 19.09.2014 року було звільнено із займаної посади у зв`язку із систематичним невиконанням службових обов`язків.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.10.2014 року у справі № 819/1934/14-а за результатами розгляду позову ОСОБА_1 до Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області та її голови визнано протиправними та скасовано згадані обидва оскаржувані розпорядження, а позивача поновлено на посаді з 20.09.2014 року, із зобов`язанням відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу по 08.10.2014 року.

Судом видано виконавчий лист від 14.10.2014 року, за яким 28.10.2014 року відділом примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Тернопільській області відкрито виконавче провадження № 45228987.

Розпорядженням голови Лановецької РДА № 119-к від 03.11.2014 року позивача було поновлено на посаді керівника апарату.

10.11.2014 р. ОСОБА_1 приступив до виконання обов'язків керівника апарату Лановецької РДА, про що відповідач склав акт. Одночасно позивача ознайомили із розпорядженням голови Лановецької РДА № 119-к від 03.11.2014 року про поновлення на посаді та із розпорядженням №316-од від 17.10.2014 року "Про зміни в структурі апарату районної державної адміністрації", згідно якого було скорочено посаду керівника апарату та виведено посаду заступника голови - керівника апарату Лановецької РДА та письмово попереджено про подальше вивільнення з посади керівника апарату райдержадміністрації і запропоновано вакантну посаду спеціаліста 1 категорії загального відділу апарату Лановецької райдержадміністрації (тимчасово, на період відпустки основного працівника по догляду за дитиною).

Позивач відмовився від запропонованої вакантної посади, про що було складено акт від 10.11.2014 року.

Розпорядженням Президента України №1346/2014-рп від 23.12.2014 р. ОСОБА_4 звільнено з посади голови Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області.

Як вбачається із розпорядження №158-к від 26 грудня 2014 р. голови Лановецької РДА, відповідно до ст. 9 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" ОСОБА_4 припинив роботу на посаді голови Лановецької РДА з 26 грудня 2014 р., згідно із поданою заявою.

Відповідно до розпорядження №159-к від 29 грудня 2014 р. першого заступника голови Лановецької РДА ОСОБА_3 приступила до виконання обов'язків голови Лановецької РДА.

12.01.2015 року ОСОБА_3, як виконувачем обов`язків голови Лановецької РДА, прийнято розпорядження № 02-к "Про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника апарату Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області у зв`язку із скороченням посади та відмовою від переведення на іншу посаду відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України".

Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, у зв`язку з чим подав до суду відповідний адміністративний позов.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до п.п.1-4-1 ст.39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" голови місцевих державних адміністрацій: очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень; представляють відповідні місцеві державні адміністрації у відносинах з іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, політичними партіями, громадськими і релігійними організаціями, підприємствами, установами та організаціями, громадянами та іншими особами як в Україні, так і за її межами; призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону; призначають на посади та звільняють з посад керівників апаратів місцевих державних адміністрацій та керівників структурних підрозділів апаратів місцевих державних адміністрацій; затверджують положення про апарат місцевої державної адміністрації та положення про її структурні підрозділи.

У разі відсутності голови місцевої державної адміністрації його функції і повноваження виконує перший заступник голови, а у разі відсутності останнього - один із заступників голови місцевої державної адміністрації. ( ч.3 ст.39 цього Закону).

Оскільки вищенаведеними правовими нормами прямо передбачено можливість у визначених випадках здійснення функцій голови місцевої державної адміністрації його першим заступником, суд не приймає до уваги посилання позивача ОСОБА_1 на те, що виносячи оскаржуване розпорядження №159-к від 29 грудня 2014 р. перший заступник голови Лановецької РДА ОСОБА_3, приступаючи до виконання обов'язків голови Лановецької РДА порушила Конституцію України та вийшла за межі своїх повноважень, оскільки зазначене розпорядження винесено законно, відповідно до вимог Закону України "Про місцеві державні адміністрації", а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування, як незаконного і необгрунтованого розпорядження першого заступника голови Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської обл. №159-к від 29.12.2014 р. "Про виконання обов`язків голови районної державної адміністрації".

Що стосується розпорядження в.о. голови Лановецької РДА №02-к від 12 січня 2015 р. "Про звільнення ОСОБА_1.", колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування зазначеного розпорядження, а також поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Лановецької РДА та стягнення з Лановецької РДА на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 12 січня 2015 року по 22 квітня 2015 року в розмірі 12 065 (дванадцять тисяч шістдесят п'ять гривень) 25 копійок з огляду на наступне.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначено Законом України «Про місцеві державні адміністрації» від 09.04.1999 року № 586-XIV. Відповідно до статті 5 даного Закону склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій. У межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій. Типове положення про структурні підрозділи місцевої державної адміністрації та рекомендаційний перелік її структурних підрозділів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2012 року № 606 затверджено рекомендаційний перелік структурних підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій. Пунктом 4 даної постанови визначено, що структура апарату місцевої державної адміністрації та статус його структурних підрозділів визначаються головою обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної в мм. Києві та Севастополі державної адміністрації з урахуванням вимог частини першої статті 44 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та інших нормативно-правових актів щодо утворення апарату для правового, організаційного, матеріально-технічного забезпечення діяльності місцевої державної адміністрації, проведення кадрової роботи, здійснення документообігу та контролю, розгляду звернень громадян, роботи патронатної служби, забезпечення мобілізаційної роботи, запобігання та виявлення корупції, доступу до публічної інформації, адміністрування (ведення) Державного реєстру виборців тощо.

Враховуючи вищенаведене слід зазначити, що голова районної державної адміністрації визначає склад та структуру місцевих державних адміністрацій, враховуючи типові та примірні переліки структурних підрозділів.

Так, розпорядження від 17.10.2014 року № 316-од про зміни в структурі апарату Лановецької РДА встановлює порядок заміщення повноважень першого заступника, заступника голови, керівника апарату районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Лановецької РДА від 18.07.2014 року № 199-од «Про розподіл обов'язків між головою, першим заступником голови, заступником голови та керівником апарату районної державної адміністрації», яким визначалось заміщення посади керівника апарату, зокрема, заступником голови районної державної адміністрації.

Прийняті зміни до структури апарату райдержадміністрації передбачали скорочення посади керівника апарату, виведення посади заступника голови та введення посади заступника голови - керівника апарату Лановецької РДА. Перелік змін до штатного розпису Лановецької РДА, який вводився в дію з 17.10.2014 року, затверджений головою Тернопільської обласної державної адміністрації. Розпорядженням голови Лановецької РДА від 03.11.2014 року № 327-од «Про розподіл обов'язків між головою, першим заступником голови, заступником голови - керівником апарату районної державної адміністрації» визначено повноваження заступника голови - керівника апарату, в тому числі в частині діяльності апарату райдержадміністрації.

Таким чином відповідач мав право на свій розсуд вносити зміни до штатного розпису, проте при цьому повинні додержуватись правила щодо переведення звільнених працівників на іншу роботу за наявності вакантних робочих місць (посад) і за їх згодою.

Так, згідно ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Тобто при вивільненні ОСОБА_1 відповідач повинен був запропонувати йому роботу за відповідним фахом (спеціальністю) і лише при відсутності такої роботи - іншу роботу, яка є.

При звільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП України повинні діяти переваги на залишення на роботі, встановлені статтею 42 КЗпП України, частиною першою якої передбачено, зокрема, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Як вбачається з пояснень представника відповідача, присутнього у судовому засіданні суду, ними при визначенні осіб, що мають переважне право на залишенні на роботі порівнювались лише позивач та ОСОБА_5 При цьому відповідач не врахував вимог ч.1 ст. 42 КЗпП України. Зокрема, позивач має дві вищі освіти (інженера - механіка та магістра державного управління), а ОСОБА_5 за фахом економіст - кібернетик. Також не враховано, що ОСОБА_1 працював з 24.11.2000 року на посаді керівника апарату Лановецької РДА та є державним службовцем, тобто має тривалий, безперервний стаж у даній установі.

Крім того ОСОБА_5, при попередженні про можливе вивільнення 17.10.2014 р., було запропоновано посаду заступника голови - керівника апарату Лановецької РДА, а ОСОБА_1 попереджено про можливе вивільнення 10.11.2014 р. та запропоновано тимчасову посаду спеціаліста 1 категорії загального відділу апарату Лановецької РДА (на період відпустки основного працівника по догляду за дитиною).

Колегія суддів не бере до уваги посилання відповідача на те, що оскільки на момент пропонування ОСОБА_5 посади заступника голови - керівника апарату Лановецької РДА ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з райдержадміністрацією, тому визначення переважного права на залишення на роботі до ОСОБА_1 відповідачем не розглядалося, так як постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.10.2014 року у справі № 819/1934/14-а позивача було поновлено на посаді з 20.09.2014 року, про що відповідачу було відомо, оскільки представник останнього був присутній у судовому засідання під час проголошення рішення. Попри це, не з вини позивача, його було поновлено на посаді керівника апарату лише 03.11.2014 року розпорядженням голови Лановецької РДА № 119-к, а 10.11.2014 року одночасно із попередженням про можливе вивільнення запропоновано тимчасову посаду з категорією, що є нижчою від присвоєної позивачу. Таким чином, це значно погіршує становище позивача як працівника, що згідно ст. 9 КЗпП України є неприпустимим.

Також відповідачем невірно трактовано відмову позивача від переведення на іншу роботу, оскільки йому було запропоновано лише одну тимчасово вакантну посаду, на переведення на яку він згоди не дав, однак станом на 10.11.2014 року, коли ОСОБА_1 попереджено про можливе вивільнення, у відповідача було в наявності 26 вакантних посад, які позивачу взагалі запропоновані не були, попри обов`язок виконання даної умови відповідачем.

Відповідачем не надано суду переконливих доказів того, що звільнення позивача із займаної посади відбулося обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо та з дотриманням принципу рівності перед законом.

Виходячи з положень частини 6 статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що звільнення позивача не відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на викладене, у зв'язку із наявним порушенням трудових прав позивача, судом першої інстанції правомірно було визнано протиправним та скасувано розпорядження в.о. голови Лановецької РДА №02-к від 12 січня 2015 р. "Про звільнення ОСОБА_1." та поновити позивача на посаді керівника апарату Лановецької РДА, а також стягнено з Лановецької РДА на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12 січня 2015 року по 22 квітня 2015 року в розмірі 12 065 (дванадцять тисяч шістдесят п'ять гривень) 25 копійок.

При стягненні середнього заробітку позивача суд першої інстанції вірно виходив з того, що його середньомісячна зарплата становить - 3 628 грн., середньоденна відповідно - 168,75 грн., період вимушеного прогулу з 12 січня по 22 квітня становить 3 місяці і 7 робочих днів (3 місяці х3 628 грн. = 10 884 грн. + 7 робочих днів х 168,75 грн. = 1 181,25 грн =12 065 грн. 25 коп.).

Згідно ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За вказаних обставин, колегія суддів зазначає, що вимоги позивача, в яких він просить зобов'язати Лановецьку РДА поновити ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Лановецької РДА з 12.01.2015 року та зобов'язати Лановецьку РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середню заробітну плату з урахуванням індексу інфляції за час вимушеного прогулу, починаючи з 12.01.2015 року, а також зобов'язати Лановецьку РДА внести відповідні записи до трудової книжки про поновлення ОСОБА_1 на посаді керівника апарату Лановецької РДА з 12.01.2015 року слід залишити без задоволення, оскільки постановляючи рішення про скасування розпорядження в.о. голови Лановецької РДА №02-к від 12 січня 2015 року "Про звільнення ОСОБА_1." суд першої інстанції фактично вирішив ці вимоги.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Лановецької РДА, що полягає у не проведенні виплати усіх сум, що належали до виплати ОСОБА_1 при звільненні 12.01.2015 року з посади керівника апарату Лановецької РДА у зв'язку із скороченням посади відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України та зобов'язання Лановецької РДА провести виплату ОСОБА_1 всіх сум, що належали йому до виплати 12.01.2015 року про звільненні з посади керівника апарату Лановецької РДА у зв'язку із скороченням посади відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, то судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вказані виплати позивач отримав повністю, чого не заперечує відповідач, а тому в даний час відсутній спір з цього приводу.

Також не підлягають до задоволення вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Лановецької РДА, що полягає у не доведенні до відома органів державної служби зайнятості за адресою реєстрації та проживання ОСОБА_1 інформації, згідно порядку встановленого ст. 49-2 КЗпП України, про його вивільнення у зв'язку із скороченням посади із зазначенням професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці та зобов'язання Лановецької РДА довести до відома органів державної служби зайнятості за адресою реєстрації та проживання ОСОБА_1 інформації згідно порядку встановленого ст. 49-2 КЗпП України, про його вивільнення у зв'язку із скороченням посади із зазначенням професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці, оскільки зазначена норма передбачає таке повідомлення у випадку масового вивільнення працівників, а в даному випадку вивільнення не було масовим у розумінні ст. 48 Закону України "Про зайнятість населення", відтак відповідач правомірно не направив повідомлення до центру зайнятості.

З огляду на наведене, доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.04.2015р. по справі № 819/302/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Матковська З.М.

Ліщинський А.М.

.