Справа № 308/9826/14-а
Суддя: Ференц А. М.
Дата ухвалення: 2015-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючої судді Ференц А.М.

при секретарі- Пазяк С.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

з участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Ужгородської міської ради про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення ХХІІІ сесії VІ скликання від 11.07.2014 року № 1363 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» у частині відмови ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду (кадастровий номер :68:001:0127) площею 0,0909 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Урожайній та зобовязання Ужгородську міську раду повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначив, що вказане рішення в оскарженій частині є протиправним оскільки проект землеустрою складений у відповідності до вимог законодавства, належним чином погоджений, відповідачне мотивував рішення про відмову у затвердженні проекту, рішення відповідача порушує права позивача на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, а тому просить його визнати протиправним й зобовязати відповідача повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду позивачу.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з наведених вище мотивів.

Представник відповідача проти позову заперечив та пояснив, що рішення відповідача в оскарженій частині є законним і прийнято у відповідності до встановленого порядку. Водночас зазначив, що рішення про відмову у затверджені проекту землеустрою позивачу приймалося колегіальним органом шляхом таємного голосування у межах його повноважень.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

31.05.2013 року Ужгородською міською радою прийнято рішення № 919 «Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок». Згідно п. 1.19 цього рішення позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою з відведення земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в районі вул. Урожайної в м.Ужгород для передачі такої земельної ділянки позивачу в оренду.

08.08.2013 року позивач звернулась до Приватного підприємства «Технології інформаційних систем аналізу» (Ліцензія Державного агентства земельних ресурсів України серія АД № 076086 від 20.09.2012 року, сертифікат інженера-землевпорядника № 003093 від 26.03.2013 року) із заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0909 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої в м.Ужгород, вул. Урожайна, Закарпатська область та уклала договір № 08/08-01/13 на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду.

Приватним підприємством «Технології інформаційних систем аналізу» виготовлений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташованої в м.Ужгород, вул. Урожайна, Закарпатська область для передання такої в оренду.

Частиною третьою ст. 50 Закону України «Про землеустрій» встановлено перелік документів, які повинні бути включені до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Суд констатує, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу, виготовлений Приватним підприємством «Технології інформаційних систем аналізу» відповідає вимогам встановленим ч. 3 ст. 50 Закону України «Про землеустрій».

Частиною четвертою ст. 123 Земельного кодексу України встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Статтею 186-1 Земельного кодексу України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх форм власності підлягає обовязковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, органом містобудування та архітектури, та, в окремих випадках, з природоохоронним органом, органом охорони культурної спадщини, органом лісового господарства, а також, в окремих випадках, підлягає обовязковій державній експертизі землевпорядної документації.

Судом встановлено, що згідно висновку № 1794 від 05.02.2014 року Управлінням містобудівного комплексу та земельних ресурсів Ужгородської міської ради погоджено відведення земельної ділянки в оренду позивачу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м.Ужгород по вул. Урожайна площею 0,0909 га.

Також судом встановлено, що згідно висновку № 97/03-14 від 18.02.2014 року Управлінням Держземагентства в Ужгородському районі Закарпатської області погоджено відведення земельної ділянки в оренду позивачу для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м.Ужгород по вул. Урожайна площею 0,0909 га.

Вказані погодження здійснено на меншу площу, ніж надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відтак їх здійснено у межах площі визначеної відповідачем.

Частиною першою ст. 123 Земельного кодексу України визначено, що рішення про надання земельної ділянки приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання).

Частиною шостою ст. 123 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Відповідно до ч. 13 ст. 123 ЗК України встановлено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Інших підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою законодавством України не передбачено.

Судом встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу складений у відповідності до вимог законодавства України і погоджений у встановленому порядку, дозвіл на виготовлення проекту землеустрою відповідачем прийнято у межах його компетенції та у відповідності до повноважень, визначених законом.

Відповідачем у судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів у доведення невідповідності вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів поданого позивачем на затвердження відповідачу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду. Так само суд констатує, що відповідачем у рішенні № 1363 від 11.07.2014 року не вказано правову підставу для відмови у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу.

Тобто при прийнятті рішення відповідач порушив ч. 13 ст. 123 Земельного кодексу України та незаконно відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :68:001:0127) площею 0,0909 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Урожайній для передання в оренду, а наведені представником відповідача заперечення проти позову не можуть прийматися до уваги.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 122 ЗК України, до повноважень місцевих рад належить передача земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради сесії.

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Таким чином, рішення відповідача про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у оренду позивачу є протиправним, а відтак порушує права позивача на набуття права на землю й потребує захисту у спосіб визначений законом.

Із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Частиною 2 ст. 11 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивач у позовних вимогах просить визнати оскаржуване рішення протиправним, але не визначив способу захисту у звязку із цим, тобто скасування чи визнання нечинним рішення. Водночас позивач просить зобовязати відповідача вчинити дії у вигляді повторного розгляду проекту землеустрою.

Керуючись ч. 2 ст. 11 та ч. 1 ст. 162 КАС України суд приходить до висновку, що є підстави для виходу за межі позовних вимог задля повного захисту прав позивача. У звязку з цим є необхідність застосувати спосіб захисту порушених прав, крім зобовязання вчинити дії, також скасування рішення відповідача у частині відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до ч. 3. ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 186-1, 122, 123 Земельного кодексу України, ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 2, 4, 6, 11, 17-19, 71, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - зодоволити.

Визнати протиправним рішення Ужгородської міської ради, прийняте на XXIII сесії VI скликання 11.07.2014 року № 1363 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» у частині відмови ОСОБА_4 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :68:001:0127) площею 0,0909 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Урожайній

Зобовязати Ужгородську міську раду повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідача (кадастровий номер :68:001:0127) площею 0,0909 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Урожайній, для передання в оренду ОСОБА_4.

Стягнути з Ужгородської міської ради на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 73,08 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Ференц А.М.