Справа № 804/13480/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м. Київ К/800/56214/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Сороки М.О.

Логвиненка А.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ДП "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого структурного підрозділу "Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у справі за позовом ДП "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого структурного підрозділу "Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління" до Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області, третя особа - Криворізька прокуратура з нагляду за додержання законів у транспортній сфері Дніпропетровської області, про визнання дій протиправними,

в с т а н о в и л а:

ДП "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого структурного підрозділу "Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління" звернулося з позовом, в якому просило: визнати протиправними дії відповідача при проведенні та оформленні позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства України позивачем в особі відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління», результати якої оформлені згідно акту №311/17 від 15.07.2013 року; скасувати акт перевірки №311/17 відповідача від 15.07.2013 року; визнати протиправним та скасувати припис №248/17 від 25.07.2013 року; визнати протиправним та скасувати припис №249/17 від 25.07.2013 року.

Позов мотивовано тим, що про проведення перевірки не було належним чином повідомлено керівника підприємства, перевірка проведена за його відсутності. Також позивач зазначає, що приписи складені неправомірно та безпідставно.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення судів мотивовано тим, що відповідачем проведено перевірку в межах його повноважень та у спосіб передбачений законодавством України. Крім того, позивач використовує земельну ділянку площею 1,7 га без правовстановлюючих документів, що суперечить приписам ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а земельну ділянку площею 0,9836 га самовільно займає, що є порушенням законодавства.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувані рішення скасувати, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

На дану касаційну скаргу надійшло заперечення інспекції, у якому остання рішення суду першої та апеляційної інстанції вважає такими, що ухвалені із дотриманням норм матеріального та процесуального права, та просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі вимоги Криворізької прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері та відповідно до наказу №859 від 12.07.2013 року і направлення №859 від 12.07.2013 року у період з 15.07.2013 року по 19.07.2013 року інспекцією проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства позивачем в особі відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління», за результатами якої складено акт №311/17 від 15.07.2013 року.

Перед початком перевірки начальнику відокремленого підрозділу позивача було вручено копію направлення на перевірку та пред'явлено службове посвідчення головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель.

Відповідно до акта перевірки №311/17 від 15.07.2013 року встановлено, що земельна ділянка площею 1,7 га, що розташована за адресою: вул. Набережна, 134 на території Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, використовується без державної реєстрації права власності на користування. Також встановлено, що земельна ділянка площею 0,9872 га самовільно зайнята за адресою: вул. набережна, 134 на території Ленінської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (за межами населеного пункту).

Даний факт підтверджено актом обстеження земельної ділянки №62/17 від 15.07.2013 року, згідно якого позивач в особі відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» використовує огороджену парканом земельну ділянку площею 2,6680 га, що розташована на території Ленінської сільської ради народних депутатів Апостолівського району за межами населеного пункту, під розміщення бази відпочинку «Січ». Частина земельної ділянки площею 1,7 га використовується без правовстановлюючих документів (лише на підставі розпорядження виконкому Апостолівської районної ради народних депутатів №98-р від 17.07.1989 року «Про надання земельної ділянки»), що суперечить ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а частина земельної ділянки загальною площею 0,9836 га є самовільно зайнятою для обслуговування тимчасових будівель та споруд.

Відповідно до статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

25.07.2013 року відповідачем винесено приписи №248/17 та 249/17, якими зобов'язано вжити заходів для виготовлення документів, що підтверджують право на земельну ділянку, користування (оренда) площею 1,7 га. До 25.08.2013 року та зобов'язано вжити заходів для отримання відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у користування (оренду) земельної ділянки площею 0,9836 га або звільнити ділянку до 23.08.2013 року відповідно.

Відповідно до постанови №210 від 08.08.2013 року, начальника відокремленого структурного підрозділу «Криворізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,9836 га, на якій розташовано базу відпочинку «Січ», та накладено на останнього штраф.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що під час проведення перевірки належним чином повідомлено керівника підприємства, а перевірка проведена в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

При цьому оцінюючи висновки відповідача про використання позивачем частини земельної ділянки без правовстановлювальних документів, судами правомірно було враховано, що відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2012 року у справі №40/5005/1977/2012 земельна ділянка площею 1,7 га, що розташована на узбережжі Каховського водосховища була надана позивачеві в користування строком на 15 років за договором оренди земельної ділянки від 19.10.1990 року для некапітального будівництва будівель та споруд для бази відпочинку, строк якого закінчився в 2005 році.

Враховуючи встановлені у справі обставини, суди висновки судів попередніх інстанцій про правомірність дій інспекції, проведення перевірки в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України, судова колегія вважає обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи порушено норми матеріального та процесуального права та не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних рішеннях.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без змін, якщо визнає, що суд не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 220, 220-1, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

М.О. Сорока