Справа № 2а-1660/09/2270
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 р. Справа № 24382/09/

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Курдобі Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Хмельницькому на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.03.2009 року у справі за позовом Державної податкової інспекції в м. Хмельницькому до відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат» про стягнення коштів одержаних без установлених законних підстав,

встановила:

У січні 2009 року ДПІ в м. Хмельницькому звернулася з позовом до ВАТ «Домобудівний комбінат» про стягнення коштів одержаних без установлених законних підстав в сумі 5 545 604 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що ДПІ в м. Хмельницькому в період з 29.08.2008 року по 09.10.2008 року була проведена виїзна планова перевірка ВАТ «Домобудівний комбінат» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005 року по 31.06.2008 року та складено акт «Про результати виїзної планової перевірки ВАТ «Домобудівний комбінат» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2005 року по 31.06.2008 року» №9798/23-4/01269394 від 16.10.2008 року. Даним актом перевірки встановлено, що в порушення ст. 2 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» відповідач отримував кошти від фізичних та юридичних осіб без отримання дозволу/ліцензії за період з 14.01.2006 року по 30.06.2008 року в сумі 15 913 714,67 грн.

У період, за який здійснювалась перевірка, відповідач здійснював будівництво житлових будинків та укладав договори на дольову участь у будівництві житла з фізичними і юридичними особами. Згідно договорів «дольовик» зобовязується перерахувати кошти, передбачені договором, на розрахунковий рахунок «Підприємства» «Промінвестбанку» м. Хмельницький, згідно з календарним графіком, що є невідємною частиною договору в період з 14.01.2006 року по 30.06.2008 року.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ВАТ «Домобудівний комбінат» кошти, одержані без встановлених законом підстав в сумі 5 545 604 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.03.2009 року в позові відмовлено.

Постанову суду оскаржила ДПІ в м. Хмельницькому. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята без повного і всебічного зясування обставин в адміністративні справі, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Зокрема апелянт посилається на те, що відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами. Відповідно до ст. 240 даного кодексу Прибуток (доход), одержаний суб'єктом господарювання внаслідок порушення встановлених законодавством правил здійснення господарської діяльності, а також суми прихованого (заниженого) прибутку (доходу) чи суми податку, несплаченого за прихований об'єкт оподаткування, підлягають вилученню в доход відповідного бюджету в порядку, встановленому законом. Крім того, з суб'єкта господарювання стягується у випадках і порядку, передбачених законом, штраф, але не більш як у двократному розмірі вилученої суми, а у разі повторного порушення протягом року після застосування цієї санкції - у трикратному розмірі вилученої суми.

Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до договорів на дольову участь у будівництві житла ВАТ "Домобудівний комбінат" надавало фізичним та юридичним особам послуги по будівництву житлових та офісних приміщень в період часу з 14.01.2006 року по 30.06.2008 року. За вказаний період відповідачем отримано за зазначеними договорами коштів на зальну суму 15913741,67 грн., в тому числі за договорами укладеними після 14.01.2006 року 5545604 грн.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України Судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу" на державну податкову інспекцію, крім інших, покладено функцію подавати до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в дохід держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Преамбулою Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" визначено, що цей Закон визначає види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлює державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб'єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" ліцензія є єдиним документом дозвільного характеру, який дає право на зайняття певним видом господарської діяльності, що відповідно до законодавства піддягає обмеженню.

Відповідальність за порушення Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" встановлена ст. 22 цього Закону, згідно якої до суб'єктів господарювання за провадження господарської діяльності без ліцензії застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, встановлених законом. Отже, за здійсненні відповідачем відповідної діяльності без ліцензії, Законом України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до вище наведеного суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачем кошти отримав на підставі договорів підряду, а від так і підстава одержання коштів, передбачена ст. 837 ЦК України.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Хмельницькому залишити без задоволення. а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.03.2009 року у справі №2а-1660/09/2270 без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 21.01.2011 року.