Справа № 2а-1670/10351/11
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09 грудня 2011 рокум. ПолтаваСправа № 2а-1670/10351/11

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Сич С.С., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

08 грудня 2011 року позивач ОСОБА_1 управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернувся до ОСОБА_2 окружного адміністративного суду з позовною заявою до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу ВП № 22147638 від 23.11.2011 року.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Судом із матеріалів позовної заяви встановлено, що позивач оскаржує постанову державного виконавця про накладення штрафу від 23.11.2011 року, прийняту у виконавчому провадженні ВП № 22147638 на виконання виконавчого листа № 2а-2017/10, виданого 08.10.2010 року Автозаводським районним судом м. Кременчука.

Згідно частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" від 04.11.2010 року, Закон України "Про виконавче провадження" був викладений в новій редакції.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції, яка діє з 09.03.2011 року (надалі Закон), рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч. 4 ст. 82 Закону рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач є стороною виконавчого провадження (боржником), а виконавчий лист виданий Автозаводським районним судом м. Кременчука, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" вказана справа підлягає розгляду Автозаводським районним судом м. Кременчука як адміністративним судом та не підсудна ОСОБА_2 окружному адміністративному суду.

При вирішенні конкуренції між положеннями Закону України "Про виконавче провадження" та Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить з наступного.

Закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України.

Конституція не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого Закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України в п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

Виходячи з висновків Конституційного Суду України, наведених у рішенні від 03.10.1997 року по справі за № 4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) до даних правовідносин підлягає застосуванню Закон України "Про виконавче провадження", оскільки був прийнятий пізніше Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 6 частини 3 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому адміністративному суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 108, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві право звернутися із вказаним позовом до Автозаводського районного суду м. Кременчука в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через ОСОБА_2 окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.С. Сич