Справа № 2а-6025/08/0970
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2011-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2011 р. Справа № 20157/09/

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ВАТ «Калуський завод комунального устаткування» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2009 року у справі за позовом ВАТ «Калуський завод комунального устаткування» до Калуської ОДПІ про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

встановила:

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що 06 червня 2008 року Калуською ОДПІ в Івано-Франківській області проведено невиїзну документальну (камеральну) перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 2006 рік. За результатами перевірки складено Акт № 927/1501/03327730 згідно з яким контролюючим органом виявлено порушення підпункту «б» п. 17.2. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 - ІІІ від 21 грудня 2000 року (із змінами та доповненнями), а саме заниження суми сплати податку на прибуток в розмір 5 736,00 грн. На підставі вказаного Акту видано податкове повідомлення-рішення від 09 червня 2008 року № /0 яким товариство зобов'язано сплатити суму1 штрафних санкцій, що становить 5 736,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним повідомленням-рішенням, ВАТ «Калуський ЗКУ» в порядку процедури адміністративного оскарження, передбаченої вищевказаним Законом, зверталось з первинною та повторними скаргами, відповідно до Калуської ОДПІ, ДПА в Івано-Франківській області та Державної податкової адміністрації України. Однак, за результатами розгляду його скарг контролюючими органами всіх рівнів прийняті рішення про відхилення скарг, а податкове повідомлення-рішення від 09 червня 2008 року № /0 залишено в силі.

Вважаючи дане податкове повідомлення-рішення незаконним, звернувся до суду.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2009 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду оскаржило ВАТ «Калуський завод комунального устаткування». Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.06.2008 року Калуською ОДПІ було проведено невиїзну документальну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 2006 рік по ВАТ «Калуський завод комунального устаткування», за результатами якої було складено Акт №927/1501/03327730 та виявлено порушення підпункту "б" п. 17.2. ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" - заниження суми сплати податку па прибуток в розмірі 5 736 грн.

На підставі даного акту винесено податкове повідомлення-рішення за №/0 від 09.06.2008року, про нарахування штрафних санкцій відносно ВАТ «Калуський завод комунального устаткування» в сумі 5 736 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням, ВАТ «Калуський завод комунального устаткування», звернулось із скаргами до Калуської ОДПІ, ДПА в Івано-Франківській області та Державної податкової адміністрації України які залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Встановлено, що дані штрафні санкції були застосовані до позивача, в

зв'язку із тим, що при поданні декларації, з податку на прибуток за 2006 рік, 08.02.2007 року, згою товариством було відображено 458 862 грн., доходів, не врахованих в обчисленні валового доходу періодів, що передують звітному та виявлені у звітному періоді, однак не було збільшено вищевказану суму на суму штрафу у розмірі 5% від даної суми.

Підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 статті 2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-111 від 21.1.2000 р. із змінами та доповненнями встановлено: контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо: платник податків не подає у встановлені строки податкову

декларацію; дані документальних перевірок результатів діяльності платника

податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових

зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях; контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 17.2 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення

зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими

фондами" №2181-111 від 21.1.2000 р. із змінами та доповненнями платник

податків, який до початку його перевірки контролюючим органом самостійно

виявляє факт заниження податкового зобов'язання минулих податкових

періодів, зобов'язаний: або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму такої недоплати та штраф у розмірі п'яти відсотків від такої суми до подання

такого уточнюючого розрахунку; або відобразити суму такої недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за наступний податковий період, збільшену на

суму штрафу у розмірі п'яти відсотків від такої суми, з відповідним

збільшенням загальної суми податкового зобов'язання з цього податку.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.01.2005 року, було порушено справу про визнання ВАТ «Калуський завод комунального устаткування» банкрутом та введено мораторій на задоволення всіх вимог кредиторів з часу порушення справи. 12.08.2008 року, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області, провадження по цій справі було припинено. Дана обставина сторонами не заперечується та не потребує доказування. А тому, позивач, зазначає, що штрафні санкції, що мали бути самостійно нарахованими у зв'язку з виправленнями помилок в податковій декларації з податку на прибуток за 2006 рік товариством не відзначались.

Стосовно застосування частини четвертої ст.12 Закону України №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" слід зазначити наступне.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, а також не нараховується неустойка, (штраф, пеня) не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання, зокрема, грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Застосування положень зазначеної норми можливо з урахуванням змісту поняття мораторію на задоволення вимог кредиторів, яке у ст. 1 Закону України №2343-ХІІ визначено як зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зборів щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Отже, мораторій не зупиняє виконання боржником, грошових зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), які виникли після дня введення мораторію, - нарахування санкцій, застосування заходів, спрямованих на забезпечення виконання зазначених зобов'язань та примусове стягнення на підставі виконавчих документів коштів на виконання таких грошових зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також штрафних санкцій.

Введення мораторію на задоволення вимог кредиторів не забороняє контролюючим органам нараховувати як поточні податкові зобов'язання та штрафні (фінансові) санкції за ними, так і податкові зобов'язання, які виникли до а виявлені після порушення провадження у справі про банкрутство платника податків, а також штрафи за їх невиконання.

З приводу термінів проведення камеральних перевірок податкової звітності то слід зазначити що згідно п.п. 15.1.1. п. 15.1. ст. 15 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами " №2181-111 від 21.1.2000 р. із змінами та доповненнями, ...податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів -

установила:

Апеляційну скаргу ВАТ «Калуський завод комунального устаткування» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.04.2009 року у справі №2а-6025/08/0970 без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_1