Справа № 2а-6445/10/0670
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6445/10/0670 Головуючий у 1-й інстанції: Попов О.Г.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"27" вересня 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Беспалова О.О.

суддів Губської О.А., Парінова А.Б.,

при секретарі Кропивному Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2010 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Флорес-Плюс" до Державної податкової інспекції у м. Житомирі про визнання дій неправомірними,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій неправомірними.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2010 року позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Вирішуючи даний спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.04.2010 року ДПІ в м. Житомирі було проведено документальну невиїзну перевірку податкової декларації по податку на додану вартість поданої ТОВ "Флорес-Плюс" за березень 2010 року, за результатами якої складено акт № 2563/15-2 від 29.04.2010 року.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ "Флорес-Плюс" при заповнення податкової декларації безпідставно перенесено до р.23.2 залишок відємного значення попереднього звітного періоду в сумі 287787,00 грн., який зменшено актом планової виїзної перевірки № 679/23-1 від 09.02.2010 року, за результатами якого платником допущено порушення пп.7.2.1, пп.7.2.3 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 ЗУ "Про податок на додану вартість" та п.5.12.5 Наказу /порядку "Про затвердження форми податкової декларації та Порядку її заповнення і подання". На підставі вказаного акту та з урахуванням службової записки відділу ризикованих операцій № 74/23-2 від 18.02.2010 року було зроблено висновок про завищення залишку від'ємного значення по декларації з ПДВ (р.26) за вересень 2009 року в сумі 287787 грн., який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. В подальшому позивачем було оскаржено акт перевірки № 2563/15-2 від 29.04.2010 року в адміністративному порядку, проте йому було відмовлено в задоволенні поданих скарг.

Суд першої інстанції при задоволенні позові дійшов висновку, що оскільки в акті про результати документальної невиїзної перевірки податкової декларації по податку на додану вартість ТОВ "Флорес-Плюс" не вказано, що при проведенні даної перевірки податковим органом було виявлено арифметичну або методологічну помилки, то у відповідача були відсутні законні підстави для вчинення будь яких дій щодо коригування податкового обліку ТОВ "Флорес-Плюс". Крім того, акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб"єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства суб"єктами господарювання. Акт перевірки не має обов"язкового характеру, оскільки у ньому зазначаються лише виявлені в ході перевірки порушення законодавства. Таким чином суд першої інстанції прийшов до висновку, що зменшення суми, що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту із посиланням на акт перевірки є неправомірним. Крім того, в акті планової виїзної перевірки № 679/23-1 від 09.02.2010 року взагалі відсуне посилання на зменшення залишку від"ємного значення ПДВ.

Однак, колегія суддів вважає такий висновок є помилковим виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ст. 11 ЗУ "Про державну податкову службу в Україні" зазначено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), та складати за результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання акт, що передбачено п. 1.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10 серпня 2005 р. № 327, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 925/11205.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що за результатами акту перевірки не було винесено рішення контролюючого органу, а отже підприємством фактично оскаржуються дії ДПІ по складанню акту перевірки, винесення якого не можна розцінюватися як факт порушення прав позивача.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

До таких актів можна віднести зокрема акти Державної податкової адміністрації України. Право видання таких актів передбачено п. 2 ст 8 ЗУ "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990р. №509-ХП (далі - Закон №509). відповідно до якого до функцій Державної податкової адміністрації України віднесено видання у випадках, передбачених законом, нормативно-правових актів і методичних рекомендацій, які підлягають обов'язковому опублікуванню.

Також, судом першої інстанції не враховано те, що до функцій державних податкових інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових інспекцій, встановлених ст. 10 Закону № 509 видання нормативно - правових актів не відноситься.

Крім того, до функцій таких інспекцій відносяться: здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів); забезпечення застосування та своєчасного стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами; проведення перевірки фактів приховування і заниження сум податків та зборів (обов'язкових платежів) у порядку, встановленому цим Законом та іншими законами України.

За результатами проведення невиїзних документальних, виїзних планових, позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт, відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Державною податковою адміністрацією України.

Акт - службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного чи іншого законодавства суб'єктами господарювання.

Отже, поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що акт податкового органу, складений за результатами проведеної перевірки, не має обов'язкового характеру і не набуває статусу рішення в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, внаслідок чого не може бути оскаржений в адміністративному суді в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, проаналізувавши викладені обставини на підставі встановлених фактичних обставин справи та керуючись вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не було взято до уваги, що юридичною формою рішення податкового органу є податкове повідомлення-рішення, яке має певні правові наслідки, яке відповідно до відповідно до п.4.11 Порядку приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів від дня реєстрації акта невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок або вручення його поштою суб'єкту господарювання (на підставі відмітки на поштовому повідомленні).

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що оспорювані дії ДПІ по не можуть оскаржуватися в суді, оскільки певним чином встановити, змінити чи припинити права позивача могло б лише рішення ОДПС, а оскільки, за обставин, які склалися у даній справі, таке рішення прийнято не було обраний позивачем спосіб захисту права не відповідає його змісту та не підлягає розгляду в суді, що також підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29 квітня 2010 р. в справі № К-8680/07.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі.

Частиною 1 ст. 203 КАС України передбачено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно ст.ст. 155 і 157 цього Кодексу.

За таких підстав, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 157, 159, 195, 198, 203, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

УХВ А ЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Житомирі на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2010 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Флорес-Плюс" до Державної податкової інспекції у м. Житомирі про визнання дій неправомірними задовольнити.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2010 року - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Беспалов

Суддя О.А.Губська

Суддя А.Б.Парінов

(Повний текст ухвали складено 03.10.2011р.)