Справа № 296/7325/15-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Колупаєв В.В.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"17" вересня 2015 р. Справа № 296/7325/15-а

ОСОБА_2 апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

ОСОБА_3,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 організації "Сила Закону" на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від "30" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_4 організації "Сила Закону" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, ОСОБА_2 міської ради, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна технологія" про зобов'язання вчинити дії щодо розірвання договору про внесення змін до договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 організації "Сила Закону" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, ОСОБА_2 міської ради про зобов"язання вчинити дії щодо розірвання договору про внесення змін до договору купівлі-продажу об"єкта незавершеного будівництва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 організація "Сила Закону", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про те, що даний спір має розглядатися за правилами господарського судочинства, оскільки не розпочав розгляд справи по суті. Окрім того, не звернув уваги на те, що тільки в порядку адміністративного судочинства можливо захистити право територіальної громади по вказаним правовідносинам.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 організація "Сила Закону" звернулася до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, ОСОБА_2 міської ради та просила суд зобов"язання відповідачів розірвати договір від 06.06.2014 року про внесення змін до договору купівлі-продажу від 03.11.2004 №5596 об"єкта незавершеного будівництва спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області - гастрольного театру в м. Житомирі, бульвар Старий,14 з урахуванням змін внесених договором від 22.09.2009 №3207 та 28.09.2011 №4047.

В обгрунтування вимог позивач посилався на те, що відповідачами порушено вимоги Закону України "Про приватизацію державного майна", яким встановлено обов"язкові умови приватизації об"єктів незавершеного будівництва, а тому відповідно до вимог ст.526,215 та 203 ЦК України, ст. 207 ГК України вказував, що є всі підстави для розірвання зазначеного договору купівлі-продажу.

Суд першої інстанції закриваючи провадження у справі дійшов висновків, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 3 КАС України, відповідач суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Суб'єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3 КАС України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами частини 1 статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини 2 статті 17 КАС України).

Вирішуючи питання про визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, КАС України встановлює такі правила відмежування адміністративної юрисдикції від інших видів юрисдикцій:

понятійно-функціональне, тобто визначення адміністративної справи, що наведене у пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України;

визначення видів публічних правовідносин (управлінські правовідносини та правовідносини, пов'язані з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень), зазначених у частині 1 статті 17 КАС України;

встановлення переліку публічно-правових спорів, що підпадають під юрисдикцію адміністративних судів (частина 2 статті 17 КАС України);

встановлення переліку публічно-правових справ, що не належать до предмета адміністративної юрисдикції (частина 3 статті 17 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед субєктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх субєктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань. Таким чином, при визначенні питання до юрисдикції якого суду відноситься справа, суд має виходити із характеру спірних правовідносин, дослідивши природу прав та інтересів, на захист яких подано позов.

Як убачається з матеріалів справи, предметом розгляду даної справи є договір купівлі -продажу об"єкта незавершеного будівництва від 03.11.2004 року із змінами, внесеними 06.06.2014 року, який укладено між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та Закритим акціонерним товариством "Інвестиційні технології".

Зокрема, правовий статус регіональним відділенням Фонду державного майна України (на час укладення договору купівлі-продажу) було визначено Положенням про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого постановою КМУ від 15.06.1994 №412 та Положенням від 15.05.2012 №678 (чинного на час внесення змін до договору купівлі-продажу).

За змістом п.1 Положення регіональне відділення Фонду державного майна України (далі - регіональне відділення) утворюється в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і є територіальним органом Фонду державного майна України (далі - Фонд), що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління обєктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо обєктів державної власності, що належать до сфери його управління.

Основними завданням регіонального відділення є здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством, передачі державного майна в оренду та користування; повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства; управління корпоративними правами держави, які перебувають у сфері його управління.

В свою чергу правовий статус Міськради визначено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтею 10 якого встановлено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтею 16 цього Закону матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, позабюджетні цільові (у тому числі валютні) та інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Виключною компетенцією відповідної ради є прийняття рішень щодо відчуження комунального майна, затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають останній, визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності (пункт 30 статті 26 Закону № 280/97-ВР).

Отже, у відносинах, які склалися між сторонами, відповідач здійснював продаж об"єкта незавершеного будівництва як особа, яка наділена повноваженнями щодо відчуження цього майна у порядку, встановленому Законом України "Про приватизацію державного майна", а тому відповідно до пункту 1 статті 12 ГПК України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, підвідомчі господарським судам.

За змістом частини 2 статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення, а тому позивач не позбавлений права на захист порушеного, на його думку права до належного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» у рішенні від 12.10.1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій справ. З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Посилання апелянта на те, що громадська організація не може захистити право територіальної громади щодо розірвання договору купівлі-продажу в господарському суді, оскільки не є стороною спірного договору, не є підставою для розгляду справи адміністративним судом.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 організації "Сила Закону" залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від "30" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

ОСОБА_3

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 організація "Сила Закону" Житній базар,8,м.Житомир,10000

3- відповідачу ОСОБА_5 відділення Фонду державного майна України по Житомирській області вул. 1-го Травня,20,м.Житомир,10008

4 - відповідачу ОСОБА_2 міська рада майдан ОСОБА_6, 4/2,м.Житомир,10014

5-третій особі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна технологія" - вул.Анрі Барбюса,28-Б,м.Київ,03150,