Справа № 824/1940/15-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р. м. Чернівці Справа № 824/1940/15-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання до вчинення певних дій.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області №36/24-10-17-047 від 26 червня 2015 року про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку; зобовязати Державну податкову інспекцію у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області відновити реєстрацію платником єдиного податку фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 шляхом включення в реєстр платників єдиного податку з 01 липня 2015 року.

В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_3 незаконно виключено з реєстру платників єдиного податку у звязку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Позивач зазначає про те, що відповідачем при розрахунку терміну наявності податкового боргу враховувались два попередні квартали, тобто період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року. Проте у вказаний період у позивача був наявний податковий борг зі сплати єдиного податку лише за кожне перше число двох місяців, а не кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Тому наявність такого податкового боргу, що був погашений, не може бути підставою анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Також позивач вказує про те, що йому не надходило від відповідача жодних податкових повідомлень-рішень або податкових вимог, які б свідчили про наявність будь-якої іншої податкової заборгованості за період з 01 грудня 2014 року по 01 липня 2015 року, що свідчить про відсутність у позивача податкового боргу протягом вказаного періоду, який міг би бути підставою для анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Крім цього, зазначає, що відповідач передчасно прийняв рішення про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку, оскільки за наявності визначених законом підстав таке рішення повинно було б прийматись 30 червня 2015 року, що є останнім днем другого із двох послідовних кварталів.

Від відповідача до суду надішли заперечення проти позову у письмовій формі, в яких він просить суд даний адміністративний позов залишити без задоволення. Зазначає, що оскільки у позивача станом на 26 червня 2015 року рахувалась заборгованість у сумі 17 грн 67 коп. по податковому зобовязанню по сплаті єдиного податку, то Державною податковою інспекцією у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області на підставі п.299.10 ст.299 з врахуванням абз.8 п.п. 298.2.3 п.298.2 ст. 298 Податкового кодексу України правомірно було прийнято рішення про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку.

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що у позивача заборгованість по сплаті єдиного податку мала місце лише за грудень 2014 року та за січень 2015 року, яка була погашена у лютому 2015 року. В наступні місяці 2015 року до винесення відповідачем рішення про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку остання своєчасно сплачувала єдиний податок. Наголосив, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки позивач не знав про нарахування контролюючим органом пені у розмірі 17 грн 67 коп. за несвоєчасну сплату єдиного податку, податкове повідомлення-рішення відповідачем відносно указаного не приймалось і, відповідно, не направлялось позивачу, що позбавило можливості платника податку його оскаржити в адміністративному чи судовому порядку. Вказав, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв не у спосіб, встановлений законом, а також з порушенням принципу пропорційності. Просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених у письмових запереченнях. При цьому вказав, що рішення про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку було прийнято фактично у звязку з наявністю у позивача станом на 26 червня 2015 року заборгованості у сумі 17 грн 67 коп., що є нарахованою пенею за несвоєчасну сплату єдиного податку. Податкове повідомлення-рішення відносно нарахування ОСОБА_3 указаної пені не приймалось і не повинно було прийматись. Зазначив, що оскаржуване позивачем рішення є правомірним. Просив суд в задоволенні заявлених вимог відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області, застосовує спрощену систему оподаткування та є платником єдиного податку другої групи з 01 грудня 2014 року (а.с.8 9).

26 червня 2015 року Державною податковою інспекцією у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області прийнято рішення №36/24-10-17-047 про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку (а.с.11).

В зазначеному рішенні вказано, що підставою для його прийняття є наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів (п.299.10 ст.299 з врахуванням абз.8 п.п. 298.2.3 п.298.2 ст. 298 Податкового кодексу України). Платник єдиного податку виключений із реєстру з 01 липня 2015 року.

Не погоджуючись з указаним рішенням субєкта владних повноважень, ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом.

До встановлених обставин суд застосовує наступні положення закону та робить відповідні висновки.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

За змістом пунктів 291.3, 291.4 статті 291 Податкового кодексу України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на чотири групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

У разі якщо сільська, селищна або міська рада приймає рішення щодо зміни раніше встановлених ставок єдиного податку, єдиний податок сплачується за такими ставками у порядку та строки, визначені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 цього Кодексу.

Згідно пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Пунктом 299.10 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв'язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Як вбачається з обставин справи, рішення про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку прийнято контролюючим органом у звязку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів на підставі абз.8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України.

При цьому згідно довідки Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 27 липня 2015 року №2828/Л/24-10-17-013 та квитанції від 25 лютого 2015 року №011701441 заборгованість по сплаті єдиного податку була допущена позивачем за грудень 2014 року та січень 2015 року й погашена у лютому 2015 року. З лютого 2015 року по червень 2015 року сплата єдиного податку позивачем здійснювалось своєчасно (а.с. 12, 37).

Абзацом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку зобов'язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Отже, аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що однією з підстав анулювання реєстрації платником єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу є наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Судом встановлено, що позивача виключено з реєстру платників єдиного податку з 01 липня 2015 року, тобто при розрахунку терміну наявності податкового боргу, згідно указаних вище вимог, відповідачем враховувались два попередні квартали - період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року.

Між тим, у вказаний період у позивача був наявний податковий борг зі сплати єдиного податку лише за кожне перше число двох місяців, а не кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Тому наявність такого податкового боргу, що був позивачем погашений, не може бути підставою анулювання реєстрації платником єдиного податку.

Крім цього, в ході судового розгляду справи, на підставі пояснень представника відповідача та згідно довідки Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 14 вересня 2015 року №3860/9/24-10-23 (а.с.38), встановлено, що рішення про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку було прийнято фактично в звязку з наявністю у неї станом на 26 червня 2015 року податкового боргу у сумі 17 грн 67 коп., що є нарахованою контролюючим органом на підставі підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України пенею за несвоєчасну сплату єдиного податку.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

З обставин справи слідує, що пеня у сумі 17 грн 67 коп., яка фактично і стала підставою для винесення відповідачем оскаржуваного рішення, була нарахована й визначена не платником податку, а контролюючим органом. При цьому останнім не приймалось податкове повідомлення-рішення з визначення указаної суми грошового зобов'язання, що позбавило можливості позивача, у разі незгоди, оскаржити його в адміністративному чи судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача наголошував на тому, що ОСОБА_3 станом на день прийняття відповідачем рішення про виключення її з реєстру платників єдиного податку не знала про наявність у неї боргу у розмірі 17 грн 67 коп.

Поряд з цим відповідач не довів суду того, що ним було вжито усіх необхідних заходів щодо повідомлення позивача про наявність у нього вказаного боргу.

Відповідачем не надано суду належних доказів щодо вчинення ним заходів для стягнення у встановленому порядку відповідної податкової заборгованості з позивача.

Водночас згідно частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем також не спростовано тверджень позивача про те, що оскаржуване рішення є передчасним, оскільки у разі наявності підстав, передбачених абз.8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України, рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку повинно було прийматись контролюючим органом не 26 червня 2015 року, а 30 червня 2015 року - останній день другого із двох послідовних кварталів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність рішення Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області №36/24-10-17-047 від 26 червня 2015 року про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку, а тому воно підлягає скасуванню.

Крім цього, на переконання суду, оскаржуване рішення субєкта владних повноважень є протиправним та підлягає скасуванню з тих підстав, що прийняте останнім без урахування усіх обставин, що мали значення при прийнятті, нерозсудливо й без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (пункти 3, 6, 8 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зокрема, контролюючим органом не було враховано те, що на час прийняття рішення про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку сума наявного боргу була незначною (17 грн 67 коп.). При цьому позивач, згідно матеріалів справи, фактично є добросовісним платником єдиного податку, а указана заборгованість виникла не у звязку з ухиленням позивача від свого обовязку сплачувати єдиний податок, а спричинена незнанням ОСОБА_3 станом на 26 червня 2015 року про нарахування контролюючим органом пені.

В ході судового розгляду справи суб'єктом владних повноважень не доведено суду правомірність та обґрунтованість оскаржуваного позивачем рішення.

За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення підлягають задоволенню.

Поряд з цим суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог щодо зобовязання Державну податкову інспекцію у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області відновити реєстрацію платником єдиного податку фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 шляхом включення в реєстр платників єдиного податку з 01 липня 2015 року, оскільки такі не ґрунтуються на законі.

Суд зазначає, що скасування в судовому порядку рішення Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області №36/24-10-17-047 від 26 червня 2015 року про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку є достатнім способом захисту порушеного права позивача та фактично підтвердженням його статусу платника єдиного податку із занесенням контролюючим органом, у звязку з цим, відповідних відомостей до реєстру платників єдиного податку.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених ОСОБА_3 позовних вимог.

Відповідно до положень частини третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Зважаючи на те, що задоволенню підлягає 1/2 частини позовних вимог немайнового характеру, а за подання даного позову сплачено 73,08 грн судового збору згідно квитанції від 10 серпня 2015 року, то поверненню позивачу підлягає 36,54 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 69, 70, 71, 86, 94, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Сторожинецькому районі Головного управління ДФС у Чернівецькій області №36/24-10-17-047 від 26 червня 2015 року про виключення ОСОБА_3 з реєстру платників єдиного податку.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн 54 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 18 вересня 2015 року.