Справа № 823/2382/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2015 року справа № 823/2382/15

м. Черкаси

15 год. 10 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

при секретарі Попельнусі Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Смілянської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Смілянська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 11.09.2015 просила стягнути саме з фізичної особи ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг по єдиному податку на загальну суму 525,13грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 станом на час звернення з позовом до суду має податковий борг по єдиному податку на загальну суму 525,13грн., який виник під час провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 Оскільки, припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження такої діяльності, Смілянська ОДПІ звернулась до суду для стягнення такої суми заборгованості не з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а з ОСОБА_1

Позивач в судове засідання представника свого не направив, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи здійснювати без участі представника інспекції.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, представника не направив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 статті 41 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 до 01.08.2014 була зареєстрована, як фізична особа-підприємець, за ідентифікаційним номером НОМЕР_1, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09.09.2015, який міститься в матеріалах справи.

14.03.2012 ФОП ОСОБА_1 подала до Смілянської ОДПІ заяву про застосування спрощеної системи оподаткування обліку та звітності, згідно з якою було обрано ставку єдиного податку 10% до розміру мінімальної заробітної плати та ІІ групу платників єдиного податку.

З вищевказаної заяви вбачається, що відповідач обрала наступні види підприємницької діяльності:

- роздрібна торгівля поза магазинами (КВЕД 47.99);

- допоміжна діяльність у рослинництві (КВЕД 01.61).

15.03.2012 відповідачу було видано свідоцтво серії А № 044440, згідно якого вона є платником єдиного податку.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» на 1 січня 2013р. встановлено мінімальний розмір заробітної плати в сумі 1147,00грн.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 повинна була сплачувати до місцевого бюджету щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця: 114,70грн. єдиного податку у 2013 (1147,00грн. х 10% = 114,70грн.).

Матеріалами справи встановлено, що 14.07.2014 посадовими особами Смілянської ОДПІ була проведена перевірка відповідача з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання по єдиному податку за період з 01.01.2013 по 31.08.2013, про що складено акт № 1054/23-04-17-0108/НОМЕР_1. Висновками акту перевірки встановлено недотримання ФОП ОСОБА_1 вимог ПК України щодо строків сплати єдиного податку. За несплату єдиного податку у строки передбачені п.295.1 ст.295 ПК України (за січень та березень-серпень 2015), ФОП ОСОБА_1 були нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 50% від ставок єдиного податку, які діяли в 2013 (114,70грн. х 50% = 57,35грн.) та, як наслідок, прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.07.2014 № НОМЕР_2 на суму 401,45грн., що було отримане відповідачем 28.07.2014 особисто.

Станом на час звернення з позовом до суду за відповідачем рахується також заборгованість по сплаті пені в сумі 123,68грн., яка виникла внаслідок її нарахування на основну суму недоїмки за кожен день прострочення сплати податкового боргу (п.п.129.1.1 п. 129.1 ст.129 ПК України).

Загальну сума заборгованості відповідача станом на час розгляду справи становить 525, 13грн. (401,45грн. + 123,68грн.).

Смілянською ОДПІ на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ф» від 27.06.2013 № 59-28 на суму 402,35грн., яка отримана ОСОБА_1 05.09.2013, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

В подальшому, 01.08.2014 ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність за власним рішенням, про що у витязі з ЄДР юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців зроблено відповідну відмітку.

Оскільки, припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження такої діяльності, Смілянська ОДПІ звернулась до суду для стягнення вищевказаної суми заборгованості не з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а з ОСОБА_1

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 67 Конституції України закріплено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

Підпунктом 10.1.2 п.10.1 ст. 10 ПК України передбачено, що до місцевих податків і зборів належить єдиний податок.

Відповідно до п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Реєстрація суб'єкта господарювання, як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку, що передбачено п. 299.1 ст. 299 ПК України.

Пунктом 291.4. ст. 291 ПК України визначено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку, зокрема, до другої групи відносяться фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: - не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; - обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Пунктом 293.1 ст. 293 ПК України визначено, що ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, що передбачено п. 293.2 зазначеної статті.

У відповідності до п. 294.1 ст. 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року (п.295.1 ст. 295 ПК України).

Пунктом 300.1 ст. 300 ПК України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст. 57 ПК України).

Як передбачено п.п.129.1.1 ч.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п.59.3 ст.59 ПК України).

Суд наголошує, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця у відповідності до п.1 ч.1 ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 № 755-IV проводиться у разі прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням (ч.1 ст. 47 Закону № 755).

У відповідності до ч. 6 зазначеної статті Закону, державний реєстратор за відсутності підстав для залишення реєстраційної картки на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням без розгляду зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цього документа внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та в той же день видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) їй повідомлення про внесення такого запису.

У відповідності до витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09.09.2015, який міститься в матеріалах справи підприємницька діяльність ОСОБА_2 припинена за власним рішенням, про що 01.08.2014 державним реєстратором внесено запис № 2003038.

Разом з цим суд зазначає, що у відповідності до п.п.65.10.8 п.65.10 ст.65 ПК України, державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищевказаних обставин, а також беручи до уваги, що відповідач у встановлені законом строки суму податкового боргу по єдиному податку не сплатила, вимогу не оскаржила, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Смілянської ОДПІ про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 525,13грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь бюджету податковий борг по єдиному податку на загальну суму 525 (пятсот двадцять пять) грн. 13 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 14.09.2015 року.