Справа № 826/13941/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 вересня 2015 року № 826/13941/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О, суддів Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного агентства України з управління зоною відчуження

про зобов'язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного агентства України з управління зоною відчуження (далі по тексту - відповідач 1) про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на закони України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну службу», Постанову Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», Постанову Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049 «Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів» та вказує, що пункт 2 наказу Державного департаменту -Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення від 25.01.2011 №02 (по особовому складу) є незаконним, оскільки ним скасовано доплату за вислугу років у полуторному розмірі за час роботи на державній службі з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження. Позивач також зазначає, що наказ по особовому складу від 08.06.2012 №55-ос підлягає визнанню не чинним з моменту його реєстрації - 08.06.2012, оскільки умови та розмір оплати праці визначається Кабінетом Міністрів України, а не наказами Адміністрації зони відчуження та державного агентства України з управління зоною відчуження, які порушують встановлений чинним законодавством порядок. Вказує, що станом на 18.03.2011 стаж його державної служби складає 25 років, тому відповідач зобов'язаний провести відповідний перерахунок заробітної плати з 19 березня, за квітень та травень 2011 з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% та видати відповідну довідку.

Просив суд :

- визнати таким пункт 2 наказу Адміністрації зони відчуження від 25.01.2011 №02 (по особовому складу),що втратив чинність з моменту його реєстрації - 25.01.2011;

- зобов'язати Державне агентство України з управління зоною відчуження визнати таким, що втратив чинність наказ по особовому складу від 08.06.2012 №55-ос з моменту його реєстрації - 08.06.2012;

- зобов'язати Державне агентство України з управління зоною відчуження провести відповідний перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження за наступні місяці: з 19 березня, за квітень та травень 2011 року;

- зобов'язати Державне агентство України з управління зоною відчуження надати позивачу довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2015 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до попереднього судового розгляду на 30.07.2015.

18.09.2015 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання таким пункт 2 наказу Адміністрації зони відчуження від 25.01.2011 №02 (по особовому складу), що втратив чинність з моменту його реєстрації - 25.01.2011.

Також, 18.09.2015 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву у частині вимог про зобов'язання Державного агентства України з управління зоною відчуження провести перерахунок заробітної плати позивачу з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% за час роботи на державній службі у зоні відчуження за наступні місяці: з 19 березня, за квітень та травень 2011 року, а також надати довідку про заробітну плату, яка подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, залишено без розгляду.

Таким чином, предметом розгляду у даній постанові є вимоги позивача щодо правомірності наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження по особовому складу від 08.06.2012 №55-ос.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

В судове засідання відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду належним чином повідомлений, суду не надав письмових заперечень проти позову, направив клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку із знаходженням представника у відпустці.

Згідно частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене та неприбуття представника відповідача у судове засідання, в судовому засіданні 11.08.2015 суд ухвалив про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходив службу в Державному департаменті - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення.

Наказом Державного агентства України з управління зоною відчуження «Про обчислення стажу за вислугу років» від 08.06.2012 №55-ос (по особовому складу) визначено державним службовцям Державного агентства України з управління зоною відчуження, які постійно працюють у зоні відчуження, час роботи зараховувати до вислуги років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» у полуторному розмірі.

Про зазначений наказ позивач дізнався 21.05.2015, отримавши його разом із супровідним листом від 19.06.2015 №01-1269/1.6, зо не спростовано при розгяляді даної справи.

Позивач, вважаючи зазначений наказ від 08.06.2012 №55-ос таким, що втратив чинність з моменту його реєстрації - 08.06.2012, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ОСОБА_1 перебував на державній службі.

Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі по тексту - Закон №3723-XII) регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу та визначає загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Згідно із приписами частини другої статті 33 зазначеного Закону N 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Судом встановлено, що наказом голови комісії з ліквідації державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення від 25.01.2011 №02 (по особовому складу) визначено: нарахувати та виплатити працівникам Державного департаменту за підсумками у січні 2011 року премію у розмірі 10% посадового окладу та надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50% посадового окладу, доплатити за ранг і вислуги років (пункт 1); доплату за вислугу років, до надходження додаткових роз'яснень, здійснювати з урахуванням зауважень ревізійної служби МНС, згідно з додатком (пункт 2).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.07.2011 у справі № 2а-7601/11/2670, яка набрала законної сили згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2012, визнано не чинним пункт 2 наказу Державного департаменту - Адміністрації зони відчуження і зони безумовного (обов'язкового) відселення від 25.01.2011 №02 (по особовому складу).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, листа Державного агентства України з управління зоною відчуження від 19.06.2015 №01-1269/16:

працівникам ДАЗВ припинено нарахування доплати за вислугу років з урахуванням коефіцієнту 1,5 на виконання пункту 2 наказу (по особовому складу) від 25.01.2011 №02 та згідно з пунктом 5.4.1 акту ревізії фінансово-господарської діяльності Департаменту від 29.10.2010 №31, проведеною Управлінням протидії корупції та контрольно-ревізійної роботи МНС,

з липня 2012 року розпочато проведення нарахування надбавки за вислугу років у полуторному розмірі на виконання: пункту 3 наказу (по особовому складу) від 08.06.2012 №55-ос; подання прокурора Київської області і припису державного інспектора праці Київської області від 05.04.2012 №10-04-039/16, яким було визначено, що особам, які працюють або виконують обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі; постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження».

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі по тексту - Закон №796-XII).

У відповідності до частини першої статті 56 Закону №796-XII час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно Постанови постанова Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження», в редакції, чинній з 01.01.2012 по 31.10.2012, установлено, що особам, які постійно працюють або виконують службові обов'язки у зоні відчуження, час роботи або служби зараховується до стажу роботи і вислуги років у полуторному розмірі (в тому числі за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36).

Отже, з аналізу зазначеного вбачається, що оскаржуваний позивачем наказ від 08.06.2012 №55-ос було прийнято відповідачем на підставі чинної постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831, що не спростовано при розгляді даної справи.

Тобто законодавчо встановлено та реалізовано наказом відповідача від 08.06.2012 №55-ос зарахування до стажу роботи та вислуги років часу роботи у зоні відчуження у полуторному розмірі.

Згідно з приписами частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 цього Кодексу, відповідно до якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, у даному випадку, обов'язок доказування правомірності дій відповідачів щодо проведення перевірки та її висновків, покладений на відповідача - Державне агентство України з управління зоною відчуження.

Проте, згідно пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України одним з основних принципів судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, норми частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не суперечать одна одній, оскільки частиною другою статті 71 Кодексу тільки покладає обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх, зокрема, дій та рішень (висновків) не звільняє іншу сторону від доказування своєї правоти, інакше це суперечило б загальним принципам судочинства, встановленим статтею 129 Конституції України.

Суду не надано доказів, які б підтверджували обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для визнання не чинним (протиправним) оскаржуваний наказ відповідача від 08.06.2012 №55-ос.

З огляду на зазначене, суд відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_1.

Судовий збір у відповідності до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 5 Закону України «Про судовий збір» зі сторін не стягується.

Керуючись статтями 69-71, 94, 160-163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головучий суддя І.О. Іщук

Судді І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко