Справа № 800/334/15
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2015-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 вересня 2015 року м. Київ справа № 800/334/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Нечитайло О.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1

до Президента України,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Генерального прокурора України, Венеціанської комісії, Вищої ради юстиції, Міністерства юстиції України

про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання утриматися від бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із позовною заявою про:

у розумінні пункту 5 частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та статей 8, 55, 64 Конституції України, визнати бездіяльність Президента України, як гаранта Конституції України та Законів України, під час розгляду справи (та як гаранта конституційного права) у справі Апеляційного суду Дніпропетровської області №22 ц 774/6579/14;

у розумінні пункту 3 частини 4 статті 105 КАС України, зобов'язати Президента України утриматися від бездіяльності щодо виконання ним договірних відносин між позивачем та Президентом України у розумінні статті 104 Конституції України, пункту 3 та пункту 5 частини 4 статті 126 Конституції України (як гарантом Конституції України (зокрема конституційного права позивача) та Законів України);

у розумінні пункту 2 частини 4 статті 105 КАС України, зобов'язати Президента України вчинити певні дії щодо захисту конституційних прав позивача шляхом ініціювання питання перед Вищою радою юстиції, ВКК та ВРУ зняття з суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з підстав розуміння пункту 3 та пункту 5 частини 4 статті 126 Конституції України;

у розумінні пункту 5 частини 4 статті 105 КАС України та статей 8, 55, 64 Конституції України, зобов'язати Президента України виконати не вчинену дію, а саме як гаранта конституційного права при розгляду справи Апеляційним судом Дніпропетровської області (провадження №22 ц 774/6579/14), ініціювання перед Генеральним прокурором України порушення кримінальної справи у розумінні статті 375 Кримінального кодексу України (далі - КК України) відносно суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за судове рішення від 23 лютого 2015 року (внаслідок чиїх протиправних дій позивач став потерпілим), всупереч розумінню статті 8, 68, 129 Конституції України були ухвалені незаконні та необґрунтовані рішення;

зобов'язати Президента України виконати не вчинену дію, а саме - взяти безпосередню участь в перегляді судового рішення від 23 лютого 2015 року з підстав розуміння статті 104 Конституції України за нововиявленими обставинами (частина 1 та частина 2 статті 361 Цивільного процесуального кодексу України) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини суддів у вчиненні злочину розуміння статті 375 КК України, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення (пункт 5 частини 4 статті 105 КАС України);

зобов'язати Президента України виконати не вчинену дію, а саме - ініціювати перед ВРЮ звільнення з посади судді ВАСУ ОСОБА_5 за грубе порушення конституційного права позивача доступу до правосуддя, а також у розумінні пункту 3 та пункту 5 частини 4 статті 126 Конституції України.

Також просив судові витрати стягнути з відповідача.

Перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 на відповідність вимогам статей 105, 106 та 171№ КАС України, суддя-доповідач вважає, що така позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Пунктом 6 частини першої статті 3 КАС України передбачено, що адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 106 КАС України, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги - це конкретні юридичні факти, з настанням яких суб'єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Частиною другою статті 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

За змістом частини четвертої статті 18 КАС України, Вищому адміністративному суду України як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України передбачені статтею 171№ КАС України, згідно частини першої якої правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, а також рішень, дій чи бездіяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Частиною п'ятою статті 1711 КАС України встановлено, що Вищий адміністративний суд України за наслідками розгляду справи може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України незаконним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов'язати Верховну Раду України, Президента України, Вищу раду юстиції, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії;

3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 162 цього Кодексу.

Вказані норми визначають вичерпний перелік спорів, вирішення яких відноситься до повноважень Вищого адміністративного суду України як суду першої інстанції.

Разом з тим, звертаючись з вказаним позовом до суду, позивач не вказує в чому саме полягає порушення його особистого права, свобод та законних інтересів з боку Президента України та яким чином наведена бездіяльність впливає на права та обов'язки позивача, як безпосереднього суб'єкта правовідносин, а також не наводить належного правового обґрунтування вимог у цій частині.

Відтак, позивачу необхідно зазначити які саме дії чи бездіяльність у межах повноважень Президента України, визначених Конституцією України, були допущені з боку відповідача у правовідносинах з приводу яких виник спір та яким чином такі дії чи бездіяльність вплинули на права, свободи чи інтереси позивача, як суб'єкта вказаних відносин.

При цьому, слід звернути увагу позивача на те, що захисту підлягає фактично порушене право особи у публічно-правових правовідносинах з відповідачем і саме при здійсненні ним чітко визначених чинним законодавством владних управлінських функцій.

Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, вимоги позивача фактично зводяться до звільнення з посади колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області та судді Вищого адміністративного суду України, які здійснювали розгляд справ за участю позивача.

Однак, Вищий адміністративний суд України не наділений повноваженнями щодо розгляду інших категорій справ, ніж передбачено частиною п'ятою статті 1711 КАС України.

Також, відповідно до частини третьої статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Як вбачається з матеріалів поданої позовної заяви, позивачем не було надано суду документа про сплату судового збору, при цьому його відсутність обґрунтована наявністю ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2012 року у справі №К/9991/66046/12, якою позивача було звільнено від сплати судового збору за подачу касаційної скарги відповідно до статті 88 КАС України.

Посилання на вказану ухвалу не можна визнати обґрунтованими, оскільки вказаною ухвалою позивача звільнено від сплати судового збору лише за подання касаційної скарги у справі №К/9991/66046/12.

Частиною другою статті 87 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог статті 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відтак, для звільнення від сплати судового збору позивачу необхідно надати докази свого майнового стану на час звернення з адміністративним позовом до суду.

Згідно частини першої статті 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до вимог статей 105, 106 КАС України, з урахуванням положень статті 1711 КАС України, надати документ про сплату судового збору чи документ, який би підтверджував наявність пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивачу слід надати докази на підтвердження порушення прав позивача з боку Президента України, саме при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Враховуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху з наданням строку, достатнього для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 108 КАС України.

Керуючись статтями 106, 108, 1711 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви до 22 вересня 2015 року.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному КАС України.

Суддя О.М. Нечитайло