Справа № 808/7671/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 вересня 2015 рокусправа № 808/7671/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Мелітопольський компресор» до Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство «Мелітопольський компресор» (далі - ПАТ «Мелітопольський компресор») звернувся до суду з позовом до відповідача Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області (далі - Мелітопольська ОДПІ), в якому з урахуванням уточнень просить визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем 21.10.2014 року податкове повідомлення-рішення № , яким до підприємства застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення строків декларування у сумі 170 грн., та податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності нарахована пеня у розмірі 5300,99 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2014 року по зов задоволено частково, визнане протиправним та скасоване прийняте 21.10.2014 року Мелітопольською ОДПІ податкове повідомлення-рішення № , та частково скасоване податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2014 року в частині нарахування пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 4669, 63 грн., з Державного бюджету України на користь позивача присуджено судові витрати в сумі 182,70 грн.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Мелітопольською ОДПІ подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 16.09.2014 року по 26.09.2014 року Мелітопольською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ «Мелітопольський компресор» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 13.08.2013 року по 09.01.2014 року по контракту № 804/046577918/01237 від 23.07.2013 року з нерезидентом ЗАО «Уралэлаткромаш», Російська Федерація, та по контракту № 00918 від 12.09.2013 року з нерезидентом «WUXI FANGSHEND HEAT EXCHANGER MANUFACTURING CO.,LTD», Китай, за результатами якої складено акт №1914/08-32-22-01/00217840 від 06.10.2014 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 року (далі - Закон №185/94-ВР) в частині несвоєчасного надходження товарів (повернення грошових коштів) за імпортним контрактом № 804/046577918/01237 від 23.07.2013 року від нерезидента ЗАО «Уралэлаткромаш», РФ, із затримкою 8 днів у сумі 78242,5 руб., або по курсу 19147,51 грн.; 6 днів у сумі 56927,5 руб., або по курсу 13864,69 грн. та імпортним контрактом № 00918 від 12.09.2013 року від нерезидента «WUXI FANGSHEND HEAT EXCHANGER MANUFACTURING CO.,LTD», Китай, із затримкою 11 днів у сумі 17408,75 дол. США, або по курсу 139148,14 грн.; ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993 року (далі - Декрет №15-93), не надано Декларацію про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами станом на 01.01.2014 року.

На підставі акту перевірки податковим органом 21.10.2014 року винесені податкове повідомлення-рішення № , яким до ПАТ «Мелітопольський компресор» застосовані штрафні (фінансові) санкції за порушення строків декларування у сумі 170 грн., та податкове повідомлення-рішення № , яким нарахована пеня у розмірі 5300,99 грн. за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, які оскаржені позивачем в судовому порядку.

Згідно приписів ч.1, 3 ст.2 Закону №185/94-ВР імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики. Строк та умови завершення імпортної операції без увезення товару на територію України визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням з Національним банком України.

Разом з тим, Закон надає право Національному банку України (далі НБ України) запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені статтями 1, 2 Закону.

Станом на час укладення позивачем договорів з контрагентами діяли постанови Правління НБ України № 475 від 16.11.2012р.,та № 163 від 14.05.2013р. «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті», якими встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в ст. 1, 2 Закону №185/94-ВР повинні здійснюватись у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Відповідно до приписів ст. 1,4 Закону №185/94-ВР визначено, що моментом вчинення імпортної операції, зокрема моментом поставки товару за такою операцією є момент перетину товаром митного кордону України; порушення резидентами строків, передбачених ст.2 цього ж Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 % від суми неодержаного (несвоєчасно одержаного) імпортного товару, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом НБ України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару). Державні податкові інспекції вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач уклав з компанією «WUXI FANGSHEND HEAT EXCHANGER MANUFACTURING CO.,LTD», Китай, контракт купівлі-продажу товару № 00918 від 12.09.2013 року, про придбання теплообмінників за специфікацією в кількості 125 штук, загальною вартістю 34817,5 дол. США.

На виконання умов договору ПАТ «Мелітопольський компресор» перераховано з власного валютного рахунку в ЗРУ ПАО КБ «Приватбанк» на валютний рахунок продавця валютні кошти на загальну суму 34817,50 дол. США, або по курсу 278296,28 грн. за платіжними дорученнями № 20 від 30.09.2013 року на суму 17408,75 дол. США, або по курсу 139148,14 грн. - граничний термін поставки 29.12.2013 року; № 25 від 31.10.2013 року на суму 17408,75 дол. США, або по курсу 139148,14 грн. - граничний термін поставки 29.01.2014 року.

Позивач ПАТ «Мелітопольський компресор» 23.07.2013 року уклав контракт № 804/046577918/01237 з ЗАО «Уралэлаткромаш», Російська Федерація, про поставку електродвигунів за специфікацією у кількості 2 штук вартістю 135170 руб., загальна вартість 270340 руб.

На виконання умов договору позивачем перераховано з валютного рахунку в ЗРУ ПАО КБ «Приватбанк» на валютний рахунок продавця валютні кошти на загальну суму 270340 руб., або по курсу 66352,25 грн. за платіжним дорученням № 14 від 13.08.2013 року на суму 78242,50 руб., або по курсу 19147,51 грн. - граничний термін поставки 11.11.2013 року; платіжним дорученням № 15 від 15.08.2013 на суму 56927,50 рублів, або по курсу 13864,69 грн. - граничний термін поставки 13.11.2013 року; платіжним дорученням № 22 від 03.10.2013 року на суму 135170 руб. - граничний термін поставки 01.01.2014 року.

У ході перевірки податковим органом встановлено надходження товару за імпортними контрактами № 00918 від 12.09.2013 року та № 804/046577918/01237 від 23.07.2013 року з порушенням строків, передбачених ст. 2 Закону № 185/94-ВР, при цьому відповідачем неправомірно визначено момент поставки товарів за контрактами не з моменту фактичного перетину імпортованим товаром митного кордону України, а з дат оформлення митних декларацій.

Із матеріалів справи вбачається, що товар за контрактом № 804/046577918/01237 від 23.07.2013 року перетнув митний кордон України 14.11.2013 року, що підтверджується відтиском штампу Сумської митниці «Під митним контролем» на рахунку фактурі № 00000998 від 04.10.2013 року.

Оскільки позивачем валютні кошти за імпортним контрактом перераховані контрагенту 13.08.2013 року та 15.08.2013 року, граничними строками поставки відповідно до здійснених платежів є 11.11.2013 року та 13.11.2013 року, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем за зазначеним контрактом порушено строки терміну розрахунків відповідно на 3 та 1 день, у зв'язку з чим загальний розмір пені за порушення термінів розрахунків повинен становити 213,92 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що товар за контрактом № 00918 від 12.09.2013 року перетнув митний кордон України 30.12.2013 року відповідно до відтиску штампу Південної митниці «Під митним контролем» на сервісному коносаменті № МSCUE А547933.

Враховуючи, що позивачем валютні кошти за імпортним контрактом перераховані контрагенту 30.09.2013 року та 31.10.2013 року, граничними строками поставки відповідно до здійснених платежів є 29.12.2013 року та 29.01.2014 року, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем за зазначеним контрактом порушено строки терміну розрахунків на 1 день, у зв'язку з чим розмір пені за порушення термінів розрахунків повинен становити 417,44 грн.

В силу викладеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що винесене Мелітопольською ОДПІ податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2014 року підлягає скасуванню в частині зайво нарахованої пені в сумі 4669,63 грн. (5300,99 - 631,36).

Відповідно до ст.9 Декрету №15-93 валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов'язковому декларуванню у Національному банку України; порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України.

Згідно зі ст.16 Декрету №15-93 за невиконання резидентами вимог щодо декларування валютних цінностей та іншого майна, передбачених статтею 9 цього Декрету, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції), як штраф у сумі, що встановлюється Національним банком України; санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами.

Оскільки за імпортним контрактом № 00918 від 12.09.2013 року товар перетнув митний кордон 30.12.2013 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для подачі позивачем Декларації про валютні цінності, доходи та майно,що належать резиденту України і знаходиться за її межами, та відсутності у органів державної податкової служби повноважень на застосовування санкцій, передбачених Декретом №15-93.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність своїх дій та їх відповідність нормам діючого законодавства України, суд першої інстанції правомірно скасував винесені Мелітопольською ОДПІ 21.10.2014 року податкове повідомлення - рішення № в повному обсязі та податкове повідомлення - рішення № в частині неправомірно нарахованої суми пені 4669,63 грн.

Судом першої інстанції також правомірно у відповідності до приписів ст. 94 КАС України присуджені на користь позивача здійснені ним документально підтверджені судові витрати в сумі 182,70 грн.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовуються.

За таких обставин суд вважає, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалене рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Мелітопольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова