Справа № 27/136А (3/102-10/82)
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 р. Справа № 32211/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Каралюса В.М..

при секретарі судового засідання: Ільницькій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові апеляційну скаргу фермерського господарства ОСОБА_1 на постанову господарського суду Львівської області від 18.08.2010 року у справі за позовом фермерського господарства ОСОБА_1 до Жидачівської райдержадміністрації про визнання нікчемним розпорядження,

встановила:

У лютому 2007 року фермерське господарство ОСОБА_1 звернулося з позовом до Жидачівської райдержадміністрації про визнання нікчемним розпорядження.

Позивач просив визнати нікчемними документи на основі яких прийнято розпорядження голови Жидачівської районної адміністрації №158 від 12.03.2004 року та нікчемне розпорядження №158 Жидачівської районної адміністрації від 12.03.2004 року щодо фермерського господарства ОСОБА_1.

Постановою господарського суду Львівської області від 18.08.2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду оскаржило фермерське господарство ОСОБА_1. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Земельна ділянка, користування якою припинено розпорядженням голови Жидачівської райдержадміністрації від 12.03.2004р. №158 "Про припинення користування земельною ділянкою фермером ОСОБА_1М.", ніколи не була в користуванні чи у власності фермерського господарства, поскільки факт реєстрації фермерського господарства у 1995р. не є підставою переходу у користування чи власність господарства. А поскільки земельна ділянка знаходилась в користуванні ОСОБА_1, всі дії контролюючих органів, як і факт припинення користування нею, були скеровані відносно ОСОБА_1. Правомірність та законність цих дій підтверджені судовими рішенш господарського суду Львівської області - постанова від 18.10.2006р., Львівського апеляційного суду - ухвала від 17.04.2007р.та Верховного Суду України постанова від 03.06.2009р..

Судом встановлено, що районна державна адміністрація дала дозвіл членам фермерського господарства на виготовлення технічної документації по передачі земельних ділянок у власність, про те жодних дій з цього приводу ними зроблено не було.

Відповідно до ст.31 Земельною кодексу України землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності.

Розпорядженням голови Жидачівської районної державної адміністрації від 19.05.2003р.за № 229 "Про надання дозволу членам фермерського господарства ОСОБА_1 на виготовлення документації по наданню земельної ділянки у приватну власність в розмірі середньої земельної частки" та Розпорядженням голови Жидачівської районної державної адміністрації від 30.05.2003р.за № 263 "Про надання дозволу фермеру ОСОБА_1 на виготовлення документації по наданню земельної ділянки у приватну власність в розмірі середньої земельної частки" надано дозвіл на замовлення в землевпорядній організації виготовлення документації по передачі спірної земельної ділянки в приватну власність. Оскільки жодних дій на виконання даних розпоряджень з боку позивача не вчинено, відповідачем винесено Розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації від 12.03.2004р. №158 "Про припинення користування земельною ділянкою фермером ОСОБА_1М.".

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач довів законність своїх дій, а тому підстав для скасування оскаржуваного розпорядження немає.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу фермерського господарства ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову господарського суду Львівської області від 18.08.2010 року у справі №27/136А без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 24.03.2011 року