Справа № 2а-11568/10/0570
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2010-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шальєва В.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2010 року справа №2а-11568/10/0570

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Арабей Т.Г., суддів Геращенка І.В., Губської Л.В.

при секретарі судового засідання Тімченко М.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_2, за довіреністю

представника відповідача ОСОБА_3, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Донпроммаш на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2010 року по справі № 2а-11568/10/0570 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Донпроммаш до Східної митниці, Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та рішення про визначення митної вартості, зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Донпроммаш звернулось до суду з адміністративним позовом до Східної митниці про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та рішення про визначення митної вартості, зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 02.03.2010 р. ТОВ „Донпроммаш було предявлено до митного оформлення за вантажною митною декларацією товар точильна стрічка на текстильній основі абразивна стрічка двох видів (800 шт.), митною вартістю 310,30 євро або 3353,20 грн., та цвяхи шевські холодноштамповані з дроту (225 кг), митною вартістю 1114,39 євро або 12042,58 грн., придбаний за контрактом № 7/09 від 18.06.2009 р., специфікації до контракту, укладеним з компанією „Sollini Gino s.r.l. (Італія). Митна вартість була розрахована позивачем за першим методом визначення митної вартості за ціною договору. Позивачем була здійснена повна оплата товару. Для підтвердження митної вартості товару митному органу були надані документи, передбачені ст. 7 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2006 р. № 1766. Східною митницею були витребувані у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, які були надані декларантом.

Відповідачем було прийняте рішення про визначення митної вартості № 700000006/2010/000176/1 від 03.03.2010 р., яким митний орган визначив митну вартість товару за шостим (резервним) методом. Так, митна вартість точильної стрічка на текстильній основі абразивної стрічки двох видів (800 шт.) склала 1547,67 євро або 16782,31 грн. замість 310,30 євро або 3353,20 грн. Митна вартість цвяхів шевських холодноштампованих з дроту (225 кг) склала 1467,28 євро або 15910,59 грн. замість 1114,22 євро або 12082,17 грн. Також відповідачем було відмовлено у митному оформленні ввезеного товару на підставі картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 70000000/0/000154 від 03.03.2010 р. у звязку з неподанням на вимоги митного органу у повному обсязі додаткових документів згідно вимог п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, як переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження.

Позивачем була подана нова вантажна митна декларація № 700000012/2010/002807 від 10.03.2010 р., в якій він визначив митну вартість за рішенням митного органу. Сума надмірно сплачених митних платежів склала 5865,2 грн., з яких 3852,23 грн. податок на додану вартість, 2012,97 грн. ввізне мито.

Позивач вважає, що при подані першої вантажної митної декларації ним були подані усі необхідні документи для митного оформлення, достатні для визначення митної вартості за ціною угоди. Внаслідок неправомірних дій митного органу позивач вимушений був подати нову вантажну митну декларацію та сплатити митні платежі у розмірі значно більшим, ніж це відповідає вимогам законодавства. Просить скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 700000006/0/000154 від 03.03.2010 року та рішення про визначення митної вартості товару № 700000006/2010/000176/1 від 03.03.2010 року; зобовязати Східну митницю надати органу Державного казначейства висновок про повернення коштів позивачу, зобовязати Головне управління Державного казначейства перерахувати на користь позивача надмірно сплачені митні платежі в сумі 5865,2 грн. Ухвалою суду від 15.06.2010 р. до участі в справі в якості відповідача притягнуте Головне управління Державного казначейства України в Донецькій області.

Постановою суду першої інстанції в задоволенні позову відмовлено. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції встановив, що під час декларування товару декларантом (позивачем) - ТОВ „Донпроммаш були надані митному органі документи для підтвердження заявленої митної вартості, в тому числі:

- ПП № 700000005.2010.001241 від 21.02.2010 р.,

- СМR № 0012971 від 18.02.2010 р.,

- інвойс № 925 від 16.02.2010 р.,

- TIR SX 62493401 від 19.02.2010 р.,

- контракт № 7/09 від 18.06.2009 р. з доповненням до нього № 1 від 15.10.2009 р.,

- специфікація № 3 від 28.01.2010 р.,

- довідка податкового органу,

- прайс - лист постачальника б/н від 26.01.2010 р.,

- комерційна пропозиція виробника б/н від 26.01.2010 р.,

- платіжні доручення № 11 від 10.02.2010 р., № 14 від 15.02.2010 р., які підтверджують оплату товару, декларація митної вартості.

На виконання вимог п. 11 Порядку декларування митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України і подачі відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 р. № 1766 для підтвердження митної вартості відповідачем були витребувані у декларанта документи, необхідні для підтвердження митної вартості товару а саме:

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями,

- переклад експортної ВМД,

- договір з третіми особами, що повязаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається,

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця,

- ліцензійний чи авторський договір,

- калькуляція фірми-виробника товару, інформація щодо вартості товару з мережі Інтернет.

Позивачем митному органу були надані листи б/н від 03.03.2010 р. фірми „Sollini Gino s.r.l. щодо неможливості надання контракту з компанією „Sait Abrasivi S.p.A (договір з третіми особами) у звязку з тим, що дана інформація є комерційною таємницею, а також лист б/н від 03.03.2010 р. фірми „Sollini Gino s.r.l. щодо неможливості надання калькуляції фірми-виробника у звязки з тим, що ця інформація є комерційною таємницею. Інші документи також надані не були. У звязку з цим Орган митної служби прийняв рішення про визначення митної вартості самостійно.

На думку суду першої інстанції, митним органом при здійсненні митного оформлення товару, який був ввезений на митну територію України позивачем, були дотриманні вимоги чинного законодавства, а тому підстави для скасування картки відмови у митному оформленні та рішення про визначення митної вартості товару відсутні.

Позивач з постановою суду першої інстанції не погодився та оскаржив її до Донецького апеляційного адміністративного суду. У скарзі апелянт, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляція мотивована тим, що згідно ст. 249 МК України, право митного органу на визначення митної вартості товару виникає виключно у випадку відсутності підтверджень або у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо достовірності відомостей про заявлену митну вартість. При цьому митниця таких підстав не навела. Згідно ст. 267 МК України, застосування методів визначення митної вартості має здійснюватися поступово. Митниця ж застосувала одразу шостий (резервний метод), при цьому в суді не дана правова оцінка цим діям. Позивач звертає також увагу на те, що митниця серед переліку документів витребувала ліцензійний чи авторський договір, хоча обєкт імпорту не був предметом права інтелектуальної власності. Такі дії митниці, взагалі унеможливлюють здійснити визначення митної вартості за ціною договору та призводять до зловживань правами з боку органу митної служби.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. Представник відповідача проти наведених доводів заперечував, просив у задоволенні скарги відмовити, постанову суду першої інстанції залишити без змін. Другий відповідач ГУ ДКУ в Донецькій області в судове засідання не прибув. Про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, представників сторін, вивчивши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судової справи встановила наступне.

02.03.2010 р. ТОВ „Донпроммаш предявило до митного оформлення Східній митниці за вантажною митною декларацією № 700000012/2010/002496 (а.с. 9 - 12) товар:

- точильна стрічка на текстильній основі абразивна стрічка двох видів (800 шт.), митною вартістю 310,30 євро або 3353,20 грн.,

- цвяхи шевські холодноштамповані з дроту (225 кг), митною вартістю 1114,39 євро або 12042,58 грн.

Товар придбаний за контрактом № 7/09 від 18.06.2009 р., укладеним позивачем з компанією „Sollini Gino s.r.l. (Італія), додатковою угодою № 1 від 15.10.2009 р., специфікацією № 3 від 28.01.2010 р. до контракту. Митна вартість зазначеного товару була визначена позивачем, виходячи з ціни контракту - за основним (першим) методом, встановленим ст. 266 Митного кодексу України. Позивачем була здійснена повна оплата товару.

Для підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу документи, передбачені ст. 7 Порядку 1776. Однак, відповідачем були витребувані у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості товару, а саме:

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями,

- переклад експортної ВМД, договір з третіми особами, що повязаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається,

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця,

- ліцензійний чи авторський договір,

- калькуляція фірми-виробника товару, інформація щодо вартості товару з мережі Інтернет.

Декларант надав митному органу лист б/н від 03.03.2010 р. щодо договору з третіми особами, лист б/н від 03.03.2010 р. щодо калькуляцій фірми-виробника, про що декларантом був здійснений запис на декларації митної вартості. Інші документи надані не були.

03.03.2010 року Східною митницею. було прийняте рішення про визначення митної вартості товарів № 700000006/2010/000176/1, в якому митна вартість товару, ввезеного позивачем, визначена за методом № 6 (резервним), а саме, митна вартість точильної стрічки на текстильній основі визначена в розмірі 7,69 доларів США або 5,6858 євро за кілограм (загальна вартість 1547,67 євро) та цвяхів шевських холодно штампованих в розмірі 8,82 доларів США або 6,5212 за кілограм (загальна вартість 1467,28 євро) (а.с. 30-31). Того ж дня Східною митницею була видана картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 700000006/0/000154 у звязку з неподанням на вимоги митного органу у повному обсязі додаткових документів.

ТОВ „Донпроммаш було прийняте рішення про здійснення митного оформлення товару не за ціною контракту, а за ціною, яка була визначена митним органом. Позивачем була подана нова вантажна митна декларація № 700000012/2010/002807 від 10.03.2010 р., тобто, митне оформлення було здійснено за митною вартістю, визначеною митним органом за шостим (резервним) методом.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою та не знаходить підстав для скасування рішення. Вказаних висновків колегія дійшла виходячи з того що, судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи і таким обставинам надана відповідна правова оцінка.

Так, згідно ст. 11 Митного кодексу України (далі - МК України) до основних завдань, покладених на митні органи України, відноситься захист економічних інтересів України, контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи, в тому числі, контроль за правильністю визначення вартості товарів, що імпортуються в Україну.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.98 № 339 затверджено Порядок здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості, який визначає що контроль за правильністю визначення митної вартості товарів під час проведення операцій їх митного контролю і митного оформлення здійснюється митним органом відповідно до ст. 41 МК України, зокрема, шляхом:

1. Перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товарів і відомостей, що необхідні для здійснення митного контролю, згідно з Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.06 № 1766 (далі-Порядок).

2. Порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з:

- рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено;

- наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.»

Відповідно до ч. 2 ст. 265 МК України митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Під час здійснення митного контролю й митного оформлення товарів, для поглибленого контролю за правильністю визначення їх митної вартості в рамках ст. 265 МК України, посадова особа митного органу, що здійснює такий контроль, використовує інформацію бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України, а також електронного та/або паперового бюлетеня «Огляд цін українського та світового товарних ринків/), біржову інформацію про ціни на товари та/або сировину, інші джерела, де наведено цінові характеристики таких товарів та/або сировини. Зокрема право митного органу використовувати під час контролю митної вартості таке джерело інформації як цінова база даних ЄА1С ДМСУ визначено наказом Держмитслужби від 24.06.09 № 602 (зареєстрований в Мін'юсті України 21.07.09 за № 669/10685) «Про затвердження Порядку роботи посадових осіб митного органу при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України" (далі - Порядок № 602)

Відповідно до ст. 88 МК України декларант зобов'язаний надати митному органу передбачені законодавством документи та відомості, необхідні для виконання митних процедур. При цьому, в рамках положень п. 11 Порядку, для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи, серед яких можуть бути:

- висновки про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями,

- ВМД країни відправлення (з перекладом),

- договір з третіми особами, що пов'язаний з договором про поставку товару,

- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця,

- ліцензійний чи авторський договір,

- калькуляція фірми-виробника товару.

Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів. Якщо декларантом не надано в установлений законодавством термін додаткові документи або якщо він відмовився від їх подання, то митний орган відповідно до ст. 265 МК України, п.14 Порядку, визначає митну вартість товарів на підставі наявних відомостей згідно із законодавством. Згідно п. 8 Порядку № 602 митний орган визначає митну вартість на підставі наявних відомостей з оформленням відповідного рішення у випадках, якщо, декларантам, зокрема, не подано або подано з порушенням строку, додаткові документи, необхідні для підтвердження митної вартості товарів. Тобто, як випливає з приписів вищевказаних норм, митний орган має право вимагати, а декларант зобов'язаний надати необхідні документи. Питання ж достатності для визначення митної вартості, тих чи інших відомостей визначає саме митний орган, як державний контролюючий орган, який має відповідні повноваження, покладені на нього митним законодавством, а не декларант.

Як встановлено, судами першої та апеляційної інстанції надані декларантом додаткові документи не підтверджували заявлену митну вартість, оскільки фактично містили інформацію про неможливість надання калькуляції та договору з третіми особами. Відтак орган митної служби обґрунтовано отримав право на самостійне визначення митної вартості товару а висновки суду першої інстанції в цій частині відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо твердження позивача, що спірний товар не є об'єктом інтелектуальної власності і за таких обставин вимога митниці про надання ліцензійного чи авторського договору є безпідставною, колегія суддів зазначає, що вимога про надання такого договору не буда єдиною і предявлялася у сукупності з іншими документами наведеними у п. 11 Порядку. З огляду на те, що позивачам не надано окрім цього договору також інші документи наведені у переліку, факт його витребування та ненадання не змінює тої обставини, що позивач не надав повного переліку додатково затребуваних документів.

Щодо послідовного застосування методів визначення митної вартості, під час розгляду справи, суду в письмових запереченнях були надані пояснення щодо неможливості їх застосування в спірному випадку (а.с. 109-115). Вказані пояснення були досліджені судом і таким поясненням була надана правова оцінка. Як встановлено в суді першої інстанції, декларантом позивача не надано жодного додаткового документа в обґрунтування митної вартості, та за неможливістю застосувати попередні методи визначення митної вартості, митницею було здійснено коригування митної вартості спірного товару з урахуванням цінової інформації бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби та прийнято рішення щодо можливості застосування шостого методу визначення митної вартості цього товару відповідно до чинного законодавства.

За таких обставин судова колегія доходить висновку про те, що визначаючи митну вартість за шостим (резервним) методом та виносячи спірні рішення про визначення митної вартості товару № 700000006/2010/000176/1 та Картку відмови № 700000006/0/000154 відповідач діяв в рамках наданих повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Донпроммаш на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2010 року по справі № 2а-11568/10/0570 залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2010 року по справі № 2а-11568/10/0570 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Донпроммаш до Східної митниці, Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України та рішення про визначення митної вартості, зобовязання вчинити певні дії без змін.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 22 вересня 2010 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Виготовлення ухвали у повному обсязі відкладено на 23 вересня 2010 року

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, а у випадку складення у повному обсязі відповідно до вимог ст. 160 КАС України з дня складення її у повному обсязі.

Головуючий Т.Г. Арабей

Судді І.В. Геращенко

ОСОБА_4