Справа № 2а-7099/10/0570
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2010-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Крилова М.М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2010 року справа №2а-7099/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Геращенка І.В.

суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М

при секретарі Тімченко М.Ю.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2 за довіреністю

представника відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2010 року по адміністративній справі № 2а-7099/10/0570 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» до Східної митниці про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2010 року у справі № 2а-7099/10/0570 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» до Східної митниці про визнання дій протиправними відмовлено в повному обсязі.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Меркурій» подана апеляційна скарга, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що суд першої інстанції не прийняв заходи щодо своєчасного, всебічного і обєктивного зясування обставин справи і прийшов до неправильного висновку.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив позов задовольнити.

Представник відповідача просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача , пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 11 Митного кодексу України безпосереднє керівництво митною справою покладається на спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади в галузі митної справи.

Тобто, відповідач у справі субєкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції відносно декларантів - юридичних чи фізичних осіб, інших субєктів, які здійснюють декларування або перевезення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Колегія суддів вважає, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 16 березня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальність «Меркурій» звернулось до відділу митного оформлення № 3 Східної митниці з метою митного оформлення вантажу «парафін нафтовий сірниковий НС».

Вантажна митна декларація була прийнята до митного оформлення та присвоєно реєстраційний номер 700000012/2010/003209. У графі 31 вантажної митної декларації та у поданих декларантом документах були відсутні характеристики товару, вирішальні для його класифікації.

Як зазначав відповідач в суді першої інстанції та апеляційної інстанції , у звязку з виникненням необхідності здійснення митного огляду зазначеного товару з метою його ідентифікації 18 березня .2010 року було здійснено відбір зразків для направлення до відділу номенклатури та класифікації товарів (ВНКТ) Східної митниці для підтвердження/зміни коду, зазначеного у поданій позивачем вантажній митній декларації № 700000012/2010/003209, про що був повідомлений позивач.

19 березня 2010 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Меркурій» була надана Східною митницею картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 700000006/0/20197.

Підставою для відмови стало неподання додаткових документів щодо підтвердження заявленої митної вартості товарів згідно з п. 11 Постанови КМУ від 20.12.2006 р. №1766, в наданих разом з ВМД документах наявні неточності та відсутні необхідні відомості для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до статті 72 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню.

Статтею 42 Митного кодексу України передбачено, що під час проведення митного контролю митні органи самостійно визначають форму та обсяг контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку, контроль за дотриманням яких покладено на митні органи.

Порядок здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації розроблено відповідно до Митного кодексу України, Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.97 N 574 (зі змінами та доповненнями), і з метою спрощення та оптимізації порядку митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації.

Відповідно до п.п.17 п. 3 зазначеного Положення одним з етапів здійснення митних процедур при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України є перевірка правильності класифікації та кодування товарів (згідно з поданими документами).

Строки митного оформлення встановлені ст. 78 Митного кодексу України, відповідно до якої митне оформлення здійснюється митним органом, як правило, протягом однієї доби з часу пред'явлення товарів і транспортних засобів, що підлягають митному оформленню, подання митної декларації та всіх необхідних документів і відомостей. Митне оформлення вважається завершеним після виконання митним органом митних процедур, визначених ним на підставі цього Кодексу відповідно до заявленого митного режиму.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами в суді першої інстанції, позивач лише 17 березня 2010 року подав заяву на здійснення митного оформлення товарів і транспортних засобів поза місцем розташування митного органу, або поза робочим часом, установленим для митного органу.

Таким чином, відповідач не мав можливості здійснити митне оформлення товару позивача внаслідок невиконання останнім приписів ст. 78 Митного кодексу України.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідачем виконаний обовязок, передбачений ст. 80 Митного кодексу України щодо повідомлення позивача із зазначенням причин відмови шляхом оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Крім того, статтею 78 Митного кодексу України визначений однодобовий термін для здійснення митного оформлення,однак даний строк не є пресекательним, жодним нормативно-правовим актом не передбачено процедуру письмово повідомлення декларанта, або надання обґрунтованої відповіді щодо стану митного оформлення , колегія вважає, що доводи апелянта є безпідставними .

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає постанову суду І інстанції такою, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Митним кодексом України, ст. 2, ст. 9, ст. 71, ст. 72, ст. 160, ст. 167, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 ст. 205, ст. 206, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» залишити без задоволення, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2010 року у справі № 2а-7099/10/0570 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09 липня 2010р. Ухвалу у повному обсязі складено 12 липня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді Т.Г.Арабей

ОСОБА_4