Справа № 296/7736/15-а
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Колупаев В.В.
Суддя-доповідач:Мацький Є.М.
УХВАЛА

іменем України

"15" вересня 2015 р. Справа № 296/7736/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Мацького Є.М.

суддів: Євпак В.В.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю представника відповідача- Чернюк А.В.:

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "31" липня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання бездіяльності неправомірною і зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року позивач звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира із вказаним позовом, в якому просила визнати незаконною бездіяльність виконкому Житомирської міської ради щодо не розгляду її заяви про затвердження рішення житлово-побутової комісії апеляційного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року та надання їй ордера на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача на черговому засіданні розглянути та вирішити питання за її заявою про затвердження рішення житлово-побутової комісії Апеляційного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року та надання їй ордера на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_3 зазначала, що з 13.08.2004 року обіймає посаду судді апеляційного суду Житомирської області та з 13.10.2004 року перебуває на черзі працівників апеляційного суду, які потребують поліпшення житлових умов (рішення міськвиконкому №613 від 13.10.2004 року), що підтверджується копією контрольного списку квартирного обліку. На виконання ч.2 ст.44 Закону України « Про статус суддів», що діяв на час виникнення у неї права на одержання житла апеляційний суд Житомирської області на підставі договору від 24.11.2008 року був інвестором житла - двокімнатної квартири АДРЕСА_1. В даний час будинок зданий в експлуатацію та суд отримав свідоцтво про право власності на вказане жиле приміщення та рішенням житлово-побутової комісії апеляційного суду Житомирської області спільно з адміністрацією суду від 12.05.2015 року проведено розподіл зазначеного житла і квартира в порядку черговості виділена їй на сім'ю із двох осіб. У зв'язку з цим 18.05.2015 року за вх.№6289 нею було подано заяву до виконкому Житомирської міської ради про затвердження рішення житлової комісії та виділення ордера відповідно до вимог п.п.7,8 ст.30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" та положень п.60 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання жилих приміщень, затверджених 11.12.1984 року.

Однак, на засіданнях виконкому Житомирської міської ради від 01.07.2015 року та 15.07.2015 юку було безпідставно ухвалено зняти питання щодо розгляду заяви позивача про надання ордеру на жиле приміщення. Таку бездіяльність виконкому Житомирської міської ради позивачка вважає неправомірною, що і спонукало її звернутися до суду з вищевказаними вимогами.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 31 липня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність виконкому Житомирської міської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_3 про затвердження рішення житлово-побутової комісії апеляційного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року та надання їй ордера на квартиру АДРЕСА_3.

Зобов'язано виконком Житомирської міської ради на найближчому черговому засіданні розглянути та вирішити питання за заявою ОСОБА_3 про затвердження рішення житлово-побутової комісії апеляційного суду Житомирської області від 12 травня 2015 року надання їй ордера на квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі виконком Житомирської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши справу та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах, передбачених статтею 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач з 13.08.2004 року обіймає посаду судді апеляційного суду Житомирської області та з 13.10.2004 року перебуває на черзі працівників апеляційного суду, які потребують поліпшення житлових умов (рішення міськвиконкому №613 від 13.10.2004 року), що підтверджується копією контрольного списку квартирного обліку. На виконання ч.2 ст.44 Закону України « Про статус суддів», що діяв на час виникнення у неї права на одержання житла апеляційний суд Житомирської області на підставі договору від 24.11.2008 року був інвестором житла - двокімнатної квартири АДРЕСА_1. В даний час будинок зданий в експлуатацію та суд отримав свідоцтво про право власності на вказане жиле приміщення та рішенням житлово-побутової комісії апеляційного суду Житомирської області спільно з адміністрацією суду від 12.05.2015 року проведено розподіл зазначеного житла і квартира в порядку черговості виділена позивачу на сім'ю із двох осіб. У зв'язку з цим 18.05.2015 року за вх.№6289 нею було подано заяву до виконкому Житомирської міської ради про затвердження рішення житлової комісії та виділення ордера відповідно до вимог п.п.7,8 ст.30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" та положень п.60 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання жилих приміщень, затверджених 11.12.1984 року.

Відповідно до статті 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшених житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Відповідно до ст.44 Закону України „Про статус суддів" в редакції, яка діяла на момент виникнення у позивача права на одержання житла, судді мали бути забезпечені житлом не пізніше шести місяців після обрання на посаду.

У разі незабезпечення судді благоустроєним житлом у зазначені строки суд за рахунок державного бюджету може придбати квартиру або будинок за ринковими цінами і передати її у користування судді.

На виконання ч.2 ст.44 вищевказаного Закону апеляційний суд Житомирської області на підставі договору від 24.11.2008 року був інвестором житла - двокімнатної квартири АДРЕСА_4.

В даний час будинок зданий в експлуатацію та суд отримав свідоцтво про право власності на вказане жиле приміщення.

Рішенням житлово-побутової комісії Апеляційного суду Житомирської області спільно з адміністрацією суду від 12 травня 2015 року проведено розподіл зазначеного житла і квартира в порядку черговості виділена позивачу на сім"ю із двох осіб.

У зв'язку з цим 18.05.2015 року за вх.№6289 позивачем було подано заяву до апелянта Житомирської міської ради про затвердження рішення житлової комісії та виділення відповідно до вимог п.п.7,8 ст.30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні ", положень п.60 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання жилих приміщень, затверджених 11.12.1984 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що , не дивлячись на визначені законом строки розгляду питань, віднесенних до компетенції виконкому, 01.07.2015 року та 15.07.2015 року заява позивача не була розглянута.

Згідно ст.20 Закону України «Про звернення громадян», звернення має бути розглянуто та вирішено у термін не більше одного місяця від дня його надходження. А у разі продовженні цього терміну керівником відповідної установи - не пізніше сорока п'яти днів.

Таким чином, доводи апелянта про те, що відсутня бездіяльність з його боку, є безпідставними.

Відповідно до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, за приписами вищевказаної статті, правильне застосування норм матеріального та процесуального права необхідне для гарантування справедливого результату судочинства та справедливого процесу його здійснення, що забезпечує такий результат. Для ухвалення обґрунтованого рішення суду необхідно правильно оцінити докази, оцінка яких здійснюється на основі внутрішнього переконання, що має бути засноване на повному, безпосередньому, всебічному та об'єктивному дослідженні доказів.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції про задоволення позову ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Судом вірно встановлено характер спірних взаємовідносин та обґрунтовано застосовано норми матеріального права до їх вирішення. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення , не встановлено. Твердження апеляційної скарги зазначений висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м.Житомира від "31" липня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Є.М. Мацький

судді: В.В. Євпак

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_5

3- відповідачу/відповідачам: Виконавчий комітет Житомирської міської ради майдан С.П. Корольова, 4/2,м.Житомир,10014

- ,