Справа № 752/8611/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 752/8611/13-а Головуючий у 1-й інстанції: Хоменко О.Л. Суддя-доповідач: Губська Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ганечко О.М.,

Федотов І.В.,

при секретарі: Агаркові Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва на постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва про визнання рішення нечинним та зобов'язання виплатити пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 зернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати нечинним розпорядження УПФУ від 20.12.2011 року про закриття особового рахунку НОМЕР_1 на її ім»я як одержувача пенсії та зобов»язати відповідача виплатити їй невиплачені суми пенсії за січень, лютий та березень 2012 року.

Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2015 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування апеляційної скарги наголошує на тому, що суд першої інстанції, поклавши обов»язок на УПФУ виплатити за спірний період пенсію позивачці як матері дитини-інваліда, не врахував, що за цей період суми пенсії були отримані батьком дитини, тому виконання покладеного судовим рішенням обов»язку потягне за собою подвійну виплату.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва позивачці було призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років, як матері інваліда з дитинства, з 12.12.2008 року.

Також, управлінням Пенсійного фонду України в м.Каневі та Канівському районі Черкаської області було призначено пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років батькові цієї ж дитини-інваліда з дитинства з 02.08.2007 року.

Розпорядженням УПФ України в Голосіївському районі м.Києва від 20.12.2011 року особовий рахунок позивачки було закрито до з`ясування питання подвійної виплати пенсії, після чого розпорядженням від 05.04.2012 року виплату пенсії було поновлено з 01.02.2012 року.

З відповіді начальника управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на запит відповідача вбачається, що переплата пенсії позивачу за період з 12.12.2008 року по 31.12.2011 року в розмірі 47698,83 грн. була зменшена при поновленні пенсії з 01.02.2012 року по 31.03.2012 року в розмірі 2488,42 грн. та становила 45210,41 грн.

Зменшення пенсії позивачки за спірний період відповідачем не оспорюється та обґрунтовується виниклою переплатою.

Відповідно до п.3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу.

При цьому, за виборомматері, якщовихованняп'ятьохабобільшедітейчидитини-інвалідаздійснювалосьбатьком, йомупризначаєтьсядостроковапенсія за віком, але не раніщеніж за 5 років до досягненняпенсійноговіку, передбаченого ст.26 цього закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність їх задоволення, оскільки відповідач, як суб»єкт владних повноважень, не довів суду, що переплата пенсії виникла внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних.

Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції порушив норми процесуального права щодо дотримання строків звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, відповідно до абз.1 ч.2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Як на час подання цього позову, так і на момент прийняття судом оскаржуваної постанови відповідно до частини першої статті 99 КАС адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті визначено, що для звернення за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шести місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачка про порушення свого права, якщо вона вважала його порушеним, повинна була дізнатися при виплаті їй відповідачем зменшеної пенсії у березні-квітні 2012 року, проте, до суду з цим позовом вона звернулася лише у травні 2013 року, тобто, через рік.

При цьому, звернення позивача до УПФУ із заявою з питання проведення перерахунку пенсії за минулий час не є передбаченою законом можливістю досудового порядку вирішення спору в розумінні частини четвертої статті 99 КАС України.

З огляду на зазначене, позивачка пропустила установлений законом шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду з позовом.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процессу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можутьв важатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставіпозовної заяви та доданих до неїматеріалів не знайдепідстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляєть сяухвала.

Також, згідно з п.9 ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Частиною 1 статті 203 КАС України установлено, що постанова або ухвала суду першої інстанції скасовуються в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.99,100,155,183-2,195,198,202,254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва - задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м.Києва від 04 червня 2015 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва про визнання рішення нечинним та зобов'язання виплатити пенсію,- залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Л.В.Губська

Судді: О.М. Ганечко

І.В.Федотов

.

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.