Справа № 2а-78/10/0570
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2010-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І. М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2010 року справа №2а-78/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів : Міронової Г.М.,Жаботинської С.В.

розглянувши в порядку письмово провадження апеляційні скарги Державного підприємства «Торезантрацит», ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції, на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2010 року у адміністративній справі № 2а-78/10/0570 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі до ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції, за участю третьої особи державного підприємства «Торезантрацит» про визнання дій щодо зупинення виконавчого провадження по примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження про стягнення суми боргу, зобовязання поновити зведене виконавче провадження шляхом внесення відповідної постанови та зобовязання провести виконавчі дії по примусовому стягненню заборгованості шляхом винесення за рішенням суду постанови про арешт грошових коштів боржника на розрахункових рахунках в установах банків та інших фінансових установах,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26.01.2010 року задоволено частково позов Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі, в наслідок чого визнані неправомірними дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції щодо зупинення виконавчого провадження по виконанню в примусовому порядку вимоги про сплату боргу № Ю-178-У від 02.11.2009 року на суму 4059419,57 грн.; зобовязано державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції поновити зведене виконавче провадження по виконанню в примусовому порядку вимоги про сплату боргу № Ю-178-У від 02.11.2009 року на суму 4059419,57 грн. шляхом прийняття відповідної постанови; в інший частині позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Державне підприємство «Торезантрацит», ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції звернулися з апеляційними скаргами, в яких просять постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції письмово просив розглянути справу за відсутності їх представника. Згідно приписам ч. 4 статті 196 КАС України неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а постанову суду І інстанції без змін, з наступних підстав.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2009 року Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі направило до відділу Державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції вимогу про сплату боргу № Ю-178-У від 02.11.2009 року прийняту відносно ДП «Торезантрацит» на суму 4059419,57 грн., що є виконавчим документом та підлягає виконанню Державною виконавчою службою, відповідно до пункту 9 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-ХІV.

30.11.2009 року відповідачем було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вимоги №Ю-178-У від 02.11.2009 р., про що було складено відповідну постанову та направлено її копію до позивача.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.12.2005 року заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції ОСОБА_3 зведене виконавче провадження щодо стягнення на користь УПФУ в м. Торезі суми заборгованості з ДП «Торезантрацит» у розмірі 4059419,57 грн. було зупинено, оскільки підприємство боржник внесено до реєстру, передбаченого Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Державне підприємства «Торезантрацит» включено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені обставини, що зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження. Пунктом 15 вказаної статті передбачено таку підставу обовязкового зупинення виконавчого провадження, як внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Проте, відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що набрав чинності з 01.01.2004 року, кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на загальнообовязкове державне пенсійне страхування є страховими внесками, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду, а гірничі підприємства зобовязані сплачувати страхові внески не пізніше як через 28 календарних днів з дня закінчення цього періоду.

Згідно ст.2 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу» дія цього Закону поширюється на підприємства паливно енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Пунктом 1.3 ст. 1 вказаного Закону до учасників розрахунків відносяться підприємства паливно енергетичного комплексу, субєкти господарської діяльності, розпорядники коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Державний комітет України з державного матеріального резерву, правонаступники ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядник цільового галузевого фонду створення ядерно паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим Законом.

Згідно п. 1.4. ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу» до заборгованості відноситься сума коштів, підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату, яка 1) підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена; 2) є податковим боргом та підлягає сплаті, але не сплачена, до бюджетів усіх рівнів та державних цільових, у тому числі ліквідованих; 3) підлягає сплаті, але не сплачена, до цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України; 4) передбачена видатками бюджетів усіх рівнів, але не отримана субєктами господарської діяльності, у тому числі за пільгами та субсидіями, для сплати за спожиті енергоносії; 5) підлягає сплаті і виникла внаслідок відсутності у Державному бюджеті України минулих років видаткових статей або передбачення видатковими статтями часткового фінансування видатків для розрахунків за енергоносії, у тому числі за пільгами та субсидіями (трансфертами), спожиті підприємствами, організаціями, закладами та установами, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Наведеною нормою встановлений вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під визначення заборгованості при застосуванні Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу», на які поширюється п. 15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обовязкового зупинення виконавчого провадження.

Аналізуючи вищенаведені норми Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу» дія цього Закону поширюється на паливно енергетичні підприємства та субєкти господарської діяльності, перераховані в п. 1.3. ст. 1 наведеного Закону щодо заборгованості, що виникла внаслідок несплати або неповних розрахунків за енергоносії. Згідно наведених норм Закону позивач не відноситься до учасників розрахунків, борг боржника не відноситься до боргу у сфері енергопостачання (енергоспоживання) чи за несплату електроенергії або податкового боргу, спірний борг виник внаслідок несплати обовязкових страхових внесків, на які не поширюється податкове законодавство та Закон України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно енергетичного комплексу».

У частині 4 ст. 18 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено, що страхові внески не включаються до податків та інших обовязкових платежів, які складають систему оподаткування. Крім цього, на ці внески не поширюється податкове законодавство, тобто, виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення, сплати страхових внесків і стягнення за ними заборгованості. Дія інших нормативно правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечать цьому Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції вірно зазначив, що на стягнення страхових внесків не поширюються вимоги статті 34 Закону України «Про виконавче провадження», а тому дії державного виконавця та оспорювані постанови відповідача про зупинення виконавчого провадження, прийняті з підстав внесення ДП «Торезантрацит» до реєстру, є неправомірними.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не порушив норми процесуального права, що дає підстави визнати рішення суду таким, що є законним і обґрунтованим, а тому постанова суду не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 11, 21, 160, ч.1 статті 184, 195, 196, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Державного підприємства «Торезантрацит», ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Торезького міського управління юстиції залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2010 року у адміністративній справі № 2а-78/10/0570 залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за наслідками розгляду у письмовому провадженні набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

.

Головуючий суддя Т.Г. Арабей

Судді Г.М. Міронова

ОСОБА_4