Справа № 2а-1670/579/11
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року м. ПолтаваСправа №2a-1670/579/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Супруна Є.Б.,

при секретарі Дубовик О.І.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2011 року Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція в Полтавській області звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу у сумі 1 567,20 грн.

Мотивуючи свої вимоги, позивач посилається на ту обставину, що за відповідачем станом на 10.12.2010 р. числиться заборгованість перед бюджетом у розмірі 1 567,20 грн., яка виникла внаслідок застосування до підприємця штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, а саме - п.п. 11, 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/96-ВР від 06.07.2009 р. (далі - Закон №265/96-ВР).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач позов у частині застосованої штрафної санкції у розмірі 85,00 грн. за порушення п.11 ст. 3 Закону №265/96-ВР визнав. В частині застосування санкції у розмірі 1482,20 грн. за порушення п.12 ст. 3 Закону №265/96-ВР проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що висновок перевіряючих про відсутність взагалі будь-яких накладних на товар не відповідає дійсності.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії В01 №351484 ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області 20.03.2006 р. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), перебуває на обліку платників податків в Кременчуцькій об'єднаній державній податковій інспекції.

21.08.2010 р. співробітниками Державної податкової адміністрації у Полтавській області проведена перевірка щодо контролю за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій господарської одиниці - закусочна "Шинок", що по вул. Котлова, 144 у м. Кременчук Полтавської області, належний відповідачу.

Результати перевірки зафіксовано актом №0011036/0975/16/03/23/НОМЕР_1 від 21.08.2010 р. згідно висновків якого виявлено порушення, зокрема п.п. 11, 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР.

Відповідно до статті 3 Закону №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості (пункт 11);

- вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг) (пункт 13).

Відповідальність за встановлені порушення визначена п.6 ч.1 ст. 17 та ст. 20 Закону №265/95-ВР.

Так приписами п.6 ч.1 ст. 17 Закону №265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції, зокрема у розмірі п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.

Статтею 22 Закону №265/95-ВР передбачено, що до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

03.09.2010 р. Кременчуцькою об'єднаною державною податковою інспекцією в Полтавській області у зв'язку з встановленим порушенням п.п. 11, 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР та на підставі акту від 21.08.2010 р. №0011036/0975/16/03/23/НОМЕР_1 винесено рішення №/1912 про застосування до ОСОБА_2 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1 567,20 грн.

Вказане рішення вручене відповідачу, про що свідчить підпис ОСОБА_2 на корінці рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Згідно статті 25 Закону №265/95-ВР суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню субєктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких санкцій.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи зазначене рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідачем не оскаржувалося, на момент розгляду справи відповідач має непогашену заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 567,20 грн.

Відповідно до ст. 41.1.1 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи державної податкової служби - щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у підпункті 41.1.2 цього пункту, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби.

Згідно зі ст.61.1 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Статтею 20.1.28 Податкового кодексу України встановлено, що органи державної податкової служби мають право, зокрема застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом.

Стосовно доводів відповідача щодо неправомірності застосування штрафних санкцій, то суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення штрафних санкцій, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов'язує можливість стягнення штрафних санкцій у судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, тошо.

При цьому, питання правомірності застосування штрафних санкцій не може бути предметом доказування, оскільки рішення суб'єкта владних повноважень, яким такі санкції застосовані, не є предметом позову у даній справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

Враховуючи викладене, суд вважає доводи позивача обґрунтованими і такими, що підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції в Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість перед бюджетом у розмірі 1 567,20 грн. на р/р №0219, код платежу 21080900, одержувач: УДК у Кременчуцькому районі, код 34698579, банк одержувача: ГУДК України у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 09 березня 2011 року.

Суддя Є.Б. Супрун