Справа № 2а-5695/10/1370
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2012-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2012 р. Справа № 29392/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Личаківському районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова до відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в особі Підрозділу примусового виконання рішень, стягувач: ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та скасування постанови від 14.06.2010 року,-

встановила:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області в особі Підрозділу примусового виконання рішень, стягувач: ОСОБА_1, просив визнати дії відповідача неправомірними та скасувати постанову про накладення штрафу від 14.06.2010 року № ВП 16841414. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що оскаржувана постанова є безпідставною, незаконною та такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки в Управління є поважні причини щодо невиконання судового рішення: законодавством України не визначено поняття "мінімальна пенсія за віком" як розрахункової величини для обчислення розміру пенсії згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни", а застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з Законом України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 (далі-Закон № 1058). Вважає, що постанова про накладення штрафу винесена без встановлення фактичних обставин справи, а тому є порушенням державним виконавцем ст. 87 Закону України Про виконавче провадження.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постанову суду першої інстанції оскаржило управління Пенсійного фонду в Личаківському районі м. Львова. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін,якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено, спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" (чинного на момент виникнення спірних відносин) від 21 квітня 1999 року № 606-XIV з наступними змінами (далі-Закон №606).

Статтею 3 Закону 606 передбачено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, що видаються судами.

Судовою колегією встановлено, що Львівським окружним адміністративним судом 19.10.2009 року видано виконавчий лист у справі № 2а-3605/2008.

Оскільки виконавчий документ відповідав вимогам ст. 19 Закону №606, державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (далі-ППВР) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2010 року та надано строк позивачу (боржнику) для добровільного виконання рішення суду до 01.02.2010 року.

Листом (клопотання) від 29.01.2010р. за №783/06-19 Управління просило ППВР зупинити дане виконавче провадження до внесення апеляційним судом ухвали про розяснення рішення.

Вимогою державного виконавця від 25.05.2010 року було повторно зобовязано боржника Управління у строк до 01.06.2010 року виконати рішення суду та надати державному виконавцю письмове підтвердження про виконання, проте у встановлений строк виконавчий документ боржником не виконано.

Судом встановлено, державному виконавцю ППВР позивач жодних доказів про вжиття заходів щодо виконавчого судового рішення не подавав, і тому останнім винесено постанову від 14.06.2010 року № ВП 16841414 про накладення штрафу у розмірі 510,00 грн. за невиконання Управлінням рішення суду у встановлений строк.

З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що суд зобовязував Управління як боржника у виконавчому провадженні нарахувати та виплатити ОСОБА_1 невиплаченого у 2007 році та недоплаченого у 2008 році щомісячного підвищення до пенсії з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 30 вересня 2008 року, проте Управління безпідставно посилаючись на неможливість виплати кошти, які не передбачені Державним бюджетом України, не провело не тільки виплати, а й нарахувань спірного підвищення до пенсії.

Ні в листі (клопотання) від 29.01.2010р. за №783/06-19 адресованому ППВР, ні в позовній заяві не наведено жодних обґрунтованих законних підстав порушення державним виконавцем вимог Закону №606 при прийнятті постанови про накладення штрафу на Управління від 14.06.2010 року № ВП 16841414, а лише наведено аналіз законів України "Про соціальний захист дітей війни" та "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" та безпідставне посилання на порушення ст. 87 Закону №606.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки, згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України, то суд розцінює дії Управління щодо оскарження вищезазначеної постанови не інакше, як ухилення від виконання судового рішення щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 спірного підвищення до пенсії як дитині війни.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду в Личаківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30.06.2010 року у справі №2а-5695/10/1370 без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_3