Справа № 811/127/13-а
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року м. Київ К/800/15110/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Моторного О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Приватної фірми «Кампус К»

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.01.2013 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року

у справі № 811/127/13-а

за позовом Приватної фірми «Кампус К»

до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби

про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Приватна фірма «Кампус К» звернулась до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської митниці про скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.01.2013 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального права.

В запереченнях на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 07.09.2015 року замінено Кіровоградську митницю правонаступником - Кіровоградською митницею Державної фіскальної служби.

Згідно із пунктом 1 частини першої ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за результатами невиїзної документальної перевірки стану дотримання законодавства України з питань державної митної справи позивачем під час митного оформлення товарів за вантажно-митною декларацією від 16.11.2010 року № 901000008/2010/007978 відповідачем складено акт від 07.12.2012 року №0014/2/901000000/, яким встановлено порушення вимог рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29.09.2009 року № АД-216/2009/4402-37; п.п. 6, 8 ст. 16 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», ст.ст. 4, 13 Закону України «Про Єдиний митний тариф», в результаті чого занижено податкове зобов'язання на суму антидемпінгового мита в розмірі 228 442, 34 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове-повідомлення рішення форми «Р» від 28.12.2012 року № 49, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем антидемпінгове мито в розмірі 228 442, 34 грн. за основним платежем.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що зупинення дії нормативно-правового акта як один із способів забезпечення позову не змінює обсягу прав та обов'язків сторін у спорі, а лише тимчасово зупиняє їх реалізацію до вирішення спору по суті та не є підставою для звільнення позивача від виконання встановленого законом обов'язку після скасування таких заходів.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» цей Закон визначає механізм захисту національного товаровиробника від демпінгового імпорту з інших країн, митних союзів або економічних угруповань. Він регулює засади і порядок порушення та проведення антидемпінгових розслідувань і застосування антидемпінгових заходів.

Антидемпінгові заходи, як зазначено у статті 1 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту», - це попередні або остаточні заходи, що застосовуються відповідно до цього Закону під час або за результатами антидемпінгового розслідування.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» попереднє або остаточне антидемпінгове мито справляється за ставкою і на умовах, встановлених у відповідному рішенні Комісії про застосування антидемпінгових заходів. Зазначене мито сплачується незалежно від сплати інших податків і зборів (обов'язкових платежів), у тому числі мита, митних зборів тощо, які, як правило, справляються при ввезенні на митну територію країни імпорту певних товарів.

Відповідно до п. 2.4 рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29.09.2009 року № АД-216/2009/4402-37 (далі - рішення Комісії) розмір ставки остаточного антидемпінгового мита на імпорт в Україну товару становить: для шприців з полімерних матеріалів з голками або без голок, двокомпонентних та трьохкомпонентних, зокрема, об'ємом 5 мл походженням з Королівства Іспанія - 10, 54 %, об'ємом 10 мл походженням з Королівства Іспанія - 196, 38 %.

У рішенні Комісії йдеться про те, що за результатами антидемпінгового розслідування встановлено факт демпінгового імпорту в Україну шприців з полімерних матеріалів, у зв'язку з чим національні інтереси України потребують застосування остаточних антидемпінгових заходів.

Згідно з пунктами 2.7 та 5 рішення Комісії остаточне антидемпінгове мито справляється митними органами України незалежно від сплати інших податків і зборів (обов'язкових платежів), у тому числі мита, митних зборів тощо, які, як правило, справляються під час імпорту в Україну товарів. Це рішення набирає чинності через 30 днів з дня опублікування повідомлення про нього в газеті «Урядовий кур'єр». Повідомлення було опубліковане у зазначеному виданні 06.10.2009 року.

Порядок здійснення митних процедур та оформлення, переміщення через митний кордон України товарів, митне регулювання та справляння податків, зборів регулюється Митним кодексом України.

Правові засади застосування ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України, визначаються Законом України «Про митний тариф України», приписами якого встановлено, що митний тариф України - це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТЗЕД) перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України. Класифікація товарів за УКТЗЕД - це віднесення товарів до певного класу із цифровим позначенням (кодом), від якого залежить оподаткування товару, а також надання необхідних пільг, преференцій, якщо вони передбачені законодавством.

За змістом ст. 13 Закону України «Про Єдиний митний тариф» антидемпінгове мито підлягає застосуванню, зокрема, відповідно до Закону України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту» у разі ввезення на митну територію України товарів, які є об'єктом демпінгу, яке заподіює шкоду національному товаровиробнику.

Статтею 86 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом.

В силі ст. 313 Митного кодексу України саме митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Згідно із ст. 10 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно нормативно-правові акти, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання зовнішньоекономічного контракту від 01.03.2008 року №354, укладеного ПФ «Кампус К» з Компанією «Gutenberg TRADE LIMITED» (Королівство Великобританія), на митну територію України було ввезено партію шприців ін'єкційних, зокрема, 5 мл та 10 мл (країна походження - Іспанія), які оформлені у митному режимі «імпорт» за вантажно-митною декларацією від 16.11.2010 року № 90100008/2010/007978 за кодом 9018 31 10 00 згідно УКТ ЗЕД зі ставкою ввізного мита 0%.

Позивач при ввезенні на територію України відповідного товару не обчислював та не сплачував антидемпінгове мито у зв'язку із зупиненням дії рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 29.09.2009 року № АД-216/2009/4402-37 у період з 01.11.2010 року по 25.11.2010 року на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2010 року у справі № 2а-3851/10/2670.

25.11.2010 року рішення Комісії було визнано протиправним та скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №2а-3851/10/2670, яка була скасована Вищим адміністративним судом України лише 16.03.2011 року.

Верховний Суд України у постановах від 09.12.2014 року у справі №21-421а14 та від 20.01.2015 року 21-295а14 дійшов до такого правового висновку: ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якою відповідно до статті 117 КАС України зупинено дію нормативно-правового акта, не скасовує його чинність, не змінює обсягу прав та обов'язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених цим актом заходів до вирішення спору по суті.

Натомість, якщо суд за наслідками розгляду справи визнав нормативно-правовий акт незаконним і це судове рішення набрало законної сили, положення зазначеного нормативно-правового акта не підлягають застосуванню.

Таким чином, покладення митницею на позивача після скасування судом заходів забезпечення адміністративного позову обов'язку щодо сплати антидемпінгового мита відповідно до рішення Комісії за ВМД від 16.11.2010 року, тобто за період, коли дію зазначеного рішення було зупинено, є правомірним, а висновки судів попередніх інстанцій ґрунтуються на правильному застосуванні норм права.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та встановлених обставин справи.

З урахуванням викладеного, є підстави вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено законні і обґрунтовані рішення, які постановлені з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для їх скасування не вбачається.

Стаття 220 Кодексу адміністративного судочинства України визначає межі перегляду судом касаційної інстанції.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Приватної фірми «Кампус К» залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.01.2013 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2013 року у справі № 811/127/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та на неї може бути подана заява про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

О.А.Моторний