Справа № 745/472/15-а
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 745/472/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Стельмах А.П.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі Чернігівської області на постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі Чернігівської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі Чернігівської області, в якому просила визнати дії відповідача щодо зменшення розміру призначеної їй пенсії за віком через застосування нульового значення заробітної плати у період перебування нею на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю; зобов'язати відповідача поновити розмір пенсії, яка була їй призначена 29.07.2009 із урахуванням всіх доплат згідно чинного законодавства із 01.08.2010, тобто виключити періоди отримання позивачкою допомоги по безробіттю з 10.06.2004 по 07.03.2005, з 14.04.2006 по 09.04.2007, з 22.04.2008 по 12.06.2008, з 24.07.2008 по 28.07.2009; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та нарахування недоплаченої позивачці пенсії за віком із 01.08.2010 із урахуванням вже отриманих нею виплат; стягнути із відповідача на користь позивачки різницю між перерахованою та отриманою пенсією за віком із 01.08.2010 із урахуванням вже отриманих позивачкою виплат; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати з 01.08.2010 по теперішній час.

Постановою Сосницького районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2015 року позов задоволено частково, визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі Чернігівської області щодо зменшення ОСОБА_2 розміру пенсії з 18.12.2014, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі Чернігівської області перерахувати розмір пенсії ОСОБА_2 з 18.12.2014 з урахуванням коефіцієнту заробітку 1,3737, в решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Сосницькому районі та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Розмір пенсії позивача за віком розрахованого відповідачем станом на 29.07.2009 (а.с. 35) становив 1 122,69 грн., який складався з основного розміру пенсії в сумі 1041,09 грн., обчисленого із заробітної плати та страхового стажу 2162,19 х 0,4815, з доплати за 15 років понаднормативного стажу в сумі 81,6 грн.

Станом на 04.08.2009 відповідач розрахував заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії в сумі 2162,19 грн. шляхом помноження 1573,99 (показник середньої заробітної плати за 2008 рік для призначення пенсій) та 1,3737 (сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць: кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи) (а.с. 37).

Розпорядженням №114567 від 24.06.2010 (а.с. 77) відповідач зменшив розмір пенсії за віком позивача та станом на 01.01.2010 встановив її у 797,14 грн., який складався з основного розміру пенсії в сумі 680,91 грн., обчисленого із заробітної плати та страхового стажу 1414,15 грн. х 0,4815, з доплати за 15 років понаднормативного стажу в сумі 102,14 грн., доплати до прожиткового мінімуму в розмірі 14,09 грн.

Відповідач розрахував заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії в сумі 1414,15 грн. шляхом помноження 1573,99 (показник середньої заробітної плати за 2008 рік для призначення пенсій) та 0,89845 (сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць : кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи) (а.с. 80).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Нормативно-правові акти України, які б встановлювали, що період отримання допомоги з безробіття повинен враховуватися при розрахунку заробітку для обчислення пенсії в розмірі 0 грн. відсутні.

Виключно Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV), який набрав чинності 1 січня 2004 року, визначаються, зокрема, види пенсійних виплат, умови набуття та порядок визначення їх розмірів (ч. 2 ст. 5 Закону № 1058-IV).

Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії в солідарній системі законодавець урегулював у статті 40 Закону № 1058-IV.

За змістом абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії передбачено врахування не лише заробітної плати, а й іншого доходу за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Тобто при цьому законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід), отримана після 1 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.

Винятком із цього правила є в абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV, який передбачав допустимість за вибором особи, яка звернулася за пенсією, виключення з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періоду до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. При цьому закріплена у наведеній нормі можливість оптимізації заробітку не пов'язана із наявністю у періоді, який за вибором пенсіонера може бути виключено, тих чи інших періодів одержання допомоги по безробіттю.

Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. У абзаці третьому цієї частини ст. 24 законодавець установив норму про включення до страхованого стажу періоду, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності).

Абзац 5 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058-IV містить припис про врахування для обчислення пенсії заробітної плати (доходу) за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 41 зазначеного Закону до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із цим Законом були фактично обчислені та сплачені страхові внески до ПФУ в межах встановленої законодавством максимальної їх величини, з якої сплачуються страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Отже, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство, а саме положення статей 24, 40, 41 Закону № 1058-IV, передбачало, з одного боку, включення до страхового стажу періоду, протягом якого особа отримувала допомогу по безробіттю, а з другого - допускало врахування для обчислення пенсій заробітної плати (доходу) починаючи з 1 липня 2000 року лише за даними з системи персоніфікованого обліку, з яких були фактично обчислені та сплачені страхові внески до ПФУ (після 1 січня 2004 року) і внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (до набрання чинності Законом № 1058-IV).

Аналіз наведених норм дає колегії суддів підстави для висновку, що допомога по безробіттю, яка за своєю суттю становить дохід, за змістом абз. 1, 2 ч. 1 ст. 40, п.п. 1, 2 ст. 41 Закону № 1058-IV підлягає врахуванню при обчисленні пенсій, та оскільки така допомога за Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» не становить об'єкт обкладання збором на обов'язкове державне пенсійне страхування, то при визначенні заробітку (доходу) для обчислення пенсії за періоди перебування особи на обліку в центрі зайнятості застосовується нульовий дохід.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову, оскільки здійснюючи перерахунок пенсії, відповідач діяв виключно на підставі норм закону та у межах наданих йому повноважень.

Крім того, приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, нічим не обґрунтувавши, фактично вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач не просила зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі Чернігівської області перерахувати їй пенсію з урахуванням коефіцієнту заробітку 1,3737.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав на часткове задоволення позовних вимог необґрунтованими.

Таким чином, встановивши, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставин в справі, порушено норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2015 року та відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ч. 1 ст. 41, ст.ст. 160, п. 2 ч. 1 ст. 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сосницькому районі Чернігівської області задовольнити.

Постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2015 року скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді: Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.