Справа № 2а-5614/10/1370
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2012 р. Справа № 37325/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Каралюса В.М.

при секретарі судового засідання: Стецків І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами у Львівський області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2010 року за позовом Управління Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області до Державної інспекції з контролю за цінами у Львівський області про скасування рішення,-

встановила:

У червні 2010 року позивач звернулася з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами у Львівський області про скасування рішення відповідача від 01.03.2010 року №65 про застосування економічних санкцій в сумі 19245 грн. за порушення державної дисципліни цін.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, посилається, що підставою для винесення вказаного рішення став акт, складений за результатами проведення Відповідачем перевірки, Управління від 24.02.2010 року №000074. Управлінням було порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 року №1619, спільного наказу Держкомзему України, Міністерства фінансів України та Міністерства економіки України від 15.06.2001 року №97/298/124.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2010 року позов задоволено. Скасовано рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області від 01.03.2010 року №65 про застосування економічних санкцій в сумі 19245 грн. за порушення державної дисципліни цін.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Державної інспекції з контролю за цінами у Львівський області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову, якою в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін,якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що посвідченням №000427 від 04.02.2010 року, виданого Державної інспекції з контролю за цінами у Львівський області, в період з 17 по 24 лютого 2010 року працівниками Державної інспекції з контролю за цінами у Львівській області проведена планова перевірка позивача за період його діяльності з жовтня 2008 по 23 лютого 2010 року, за результатами якої виявлено, що таким допущено порушення вимог: спільного наказу Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства фінансів України, Міністерства економіки України від 15 червня 2001 року №97/298/124 «Про затвердження розмірів оплати земельно-кадастрових робіт», шляхом застосування вільних (договірних), а не фіксованих, цін при наданні послуг з інформації про грошову оцінку земельних ділянок; Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Постанови Кабінету Міністрів України №1619 від 01 листопада 2000 року «Про затвердження Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів», шляхом завищення плати за видачу висновків про наявні сервітути і обмеження у користуванні земельними ділянками, про надання місця розташування земельних ділянок, висновків про погодження проекту відведення земельних ділянок та складання технічного завдання на виконання землевпорядних робіт, оформлення проектів договорів оренди землі, про що складено відповідний Акт №000074 від 24 лютого 2010 року.

Разом з тим, як вбачається з Акту перевірки відповідачем 01.03.2010 року винесено рішення №65, яким вирішено, за одержання позивачем необґрунтованої виручки внаслідок справляння плати за послуги, що надаються безоплатно та застосування вільних тарифів, замість регульованих, вилучити у останнього в дохід Державного бюджету 19245 грн.

Згідно абзаців 7 та 17 ст.4 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 р. N1819, Держцінінспекція відповідно до покладених на неї завдань: вживає відповідно до законодавства заходів за порушення суб'єктами господарювання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також невиконання вимог органів державного контролю за цінами; застосовує відповідно до законодавства адміністративно-господарські санкції за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін (тарифів).

У відповідності до п. 1 «Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 року №1619 зазначено, що даний порядок визначає основні вимоги щодо виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, бюджетними установами та організаціями, які належать до сфери їх управління, на платній основі.

Крім того, п. 5 «Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів» встановлено види, а не вичерпний перелік, земельно-кадастрових робіт та послуг, які можуть виконуватися та надаватися на платній основі державними органами земельних ресурсів.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що твердження відповідача, щодо «визначення в вищенаведеному Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 року № 1619, вичерпного переліку консультацій і довідок, які можуть надаватися на платній основі державними органами земельних ресурсів» не може братися до уваги судом, оскільки таке не відповідає дійсності, а Інспекція з контролю за цінами не наділена повноваженнями давати роз'яснення нормативно-правових актів чи тлумачити їх зміст на власний розсуд.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами у Львівський області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2010 року по справі №2а-5614/10/1370 - без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29.03.2012 року