Справа № 2-а-103/10
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2011-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-103/10 Головуючий у 1-й інстанції: Короїд Ю.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Беспалова О.О.

суддів Губської О.А., Парінова А.Б.,

при секретарі Кропивному Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Чернігівського міжрайонного природоохоронного прокурора на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2010 року по справі за адміністративним позовом Чернігівського міжрайонного природоохоронного прокурора до Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення Надинівської сільської ради та його скасування,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2010 року позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення тридцять п"ятої сесії 5 скликання Надинівської сільської ради Козелецького району від 02 жовтня 2009 року.

Постановою Козелецького районного суду від 05 листопада 2010 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до ст.50 ЗУ "Про землеустрій", на яку посилається позивач, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок. У даному випадку питання про надання, передачу, вилучення (викупу), відчудження земельних ділянок не ставиться. А тому позивач помилково послався на дану норму закону. Крім цього позивач вказує на те, що нормами Постанови КМУ № 677 від 26.05.2004р. встановлено, що зміна цільового призначення земельної ділянки здійснюється лише за проектами відведення. Однак п.2 даної постанови містить перелік випадків, коли проект відведення земельної ділянки не розробляється, у тому числі і в інших випадках, передбачених законом.

З таким висновком суду не можна погодитися у повній мірі.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Ст. 19 ЗК України передбачено перелік категорій земель України, що визначають їх основне цільове призначення.

Оспорюваним рішенням тридцять п"ятої сесії п"ятого скликання Надинівської сільської ради Козелецького району від 2 жовтня 2009 року приведено у відповідність до чинного законодавства, змінивши цільове призначення земельних ділянок переданих у приватну власність громадянам згідно рішення 10 сесії 22 скликання від 28.11.1997р. із ведення особистого підсобного господарства на будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до вимог ст. 20 ч. 2, 3 ЗК України зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об"єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавець пов"язує зміну цільового призначення земельних ділянок із двома обставинами - прийняттям повноважним органом рішення щодо передачі у власність або у користування земельної ділянки для іншого цільового призначення чи наявністю у власності особи земельної ділянки.

Як вірно встановлено судом першої інстанції земельні ділянки у власності громадян - третіх осіб, не перебували, а тому не було жодних правових підстав для застосування відповідачем норм ч. 3 ст. 20 ЗК України.

Колегія суддів зауважує, що оскаржуваним рішенням питання щодо надання у власність (користування) земельних ділянок громадянам не вирішувалося, тому і були відсутні підстави для зміни цільового призначення земельних ділянок.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених ст.ст. 31, 33-37 цього Кодексу (ч. 5 ЗК України).

У той же час, з огляду на вищезазначені норми законодавства, враховуючи те, що цільове призначення земельної ділянки визначається категорією земель, зміна виду використання земельних ділянок в межах однієї категорії землі законодавством не передбачається. Тобто, не можливо та недоцільно змінювати один вид використання земельної ділянки на інший шляхом зміни цільового призначення земельної ділянки у межах однієї категорії землі.

Колегія суддів зазначає, що зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення (ведення особистого підсобного господарства) на землі житлової та громадської забудови (будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) відповідно до норм Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 677 (далі - Порядок), здійснюється виключно за проектами відведення.

Так, п. 2 Порядку передбачає, що проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення. Випадків звільнення від виготовлення проектів відведення земельних ділянок у разі зміни цільового призначення земель, законодавством не передбачено.

Водночас, зміна цільового призначення земельної ділянки виходячи з норм ст. 20 ч. 2 ЗК України здійснюється виключно при прийнятті рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у користування або у власність, а не при уточненні рішень виконавчих органів сільської ради.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що зазначені вимоги законодавства судом першої інстанції враховані не були.

У той же час суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення послався на припущення можливості існування інших випадків звільнення від виготовлення проектів відведення земельних ділянок (у тому числі і при зміні їх цільового призначення), шо суперечить вимогам ст. 161 КАС України.

Поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі організації нових і впорядкування існуючих об'єктів землеустрою ( ст. 20 ЗУ "Про землеустрій"')

Окрім того, судом першої інстанції не взято до уваги вимоги ст. 36 ЗУ "Про охорону земель", згідно з якими зміна цільового призначення земель сільськогосподарського призначення допускається лише за умови обгрунтування доцільності такої зміни в порядку, визначеному законом.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції при розгляді справи не взяв до уваги вищевказану норму закону і поклав на позивача неналежний обов"язок доводити протиправність дій відповідача.

Суд першої інстанції не врахувавши вищевказане, допустивши численні порушення норм матеріального і процесуального законодавства України, не врахувавши вимоги п.2 ст. 71 КАС України, виніс необгрунтовану та незаконну постанову.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги про визнання незаконним рішення Надинівської сільської ради та його скасування підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чернігівського міжрайонного природоохоронного прокурора на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2010 року по справі за адміністративним позовом Чернігівського міжрайонного природоохоронного прокурора до Надинівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення Надинівської сільської ради та його скасування - задовольнити.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2010 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати рішення тридцять п"ятої сесії 5 скликання Надинівської сільської ради Козелецького району від 02 жовтня 2009 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Беспалов

Суддя О.А.Губська

Суддя А.Б.Парінов

(Повний текст постанови складено 03.10.2011р.)