Справа № 2а-702/10/0570
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2010-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2010 року справа №2а-702/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Арабей Т.Г.

суддів: Міронової Г.М., Юрко І.В.

при секретарі Тімченко М.Ю.

за участю:

прокурора Вартанової О.М.

представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довіреністю

представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2010р. по справі № 2а-702/120/0570 за позовом Комунального виробничого підприємства "Краматорський водоканал" до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне виробниче підприємство "Краматорський водоканал" звернулося до суду з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про визнання недійсним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області від 26 листопада 2009р. № 328 про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін у розмірі 2 829 209,43 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що інспекцією допущені порушення встановленого законом порядку при проведення перевірки; відсутні підстави для застосування економічних та фінансових санкцій; викладені в акті перевірки та оскаржуємому рішенні висновки не відповідають обставинам справи.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2010 року позов було задоволено, внаслідок чого визнано недійсним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області № 328 від 26.11.2009р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін у розмірі 2 829 209,43 грн.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції, як прийняту з порушенням норм матеріального права та процесуального права та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування поданої скарги відповідач наполягає на допущенні з боку підприємства порушення вимог п. 21 «Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», затвердженого постановою КМУ від 12.07.2006р. № 959; п. 2.10, п. 2.11 «Положення про впровадження по будинкових та по квартирних засобів обліку споживання холодної та гарячої води і теплової енергії, їх технічне обслуговування, ремонт та повірку з наявності житловому фонді», затвердженого розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації від 18.02.03 № 76, «Правил користування системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.08р. № 190; рішення виконкому Краматорської міської ради від 21.07.99р. № 338 «Про затвердження норм витрат води» продовженого рішенням від 03.12.08 № 689, а також завищення нормативів водоспоживання для населення, що не має приладів обліку, в розмірі, що перевищує затверджений.

Представники апелянта у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні також підтримав апеляційну скаргу.

Представники позивача у судовому засіданні просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Закону України Про ціни і ціноутворення визначено повноваження Кабінету ОСОБА_6 України в галузі ціноутворення, зокрема, встановлено, що Кабінет ОСОБА_6 України визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін ( тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами). Таким органом відповідно до Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами ( далі- Положення), затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_6 України від 13.12.2000р. № 1819 є державна інспекція з контролю за цінами ( далі Держінпекція). Вона є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки і підпорядковується останньому.

Відповідно до пункту 5 Положення Держінспекція, зокрема, має право проводити в органах виконавчої влади, ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших документів, повязаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів.

Згідно з Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001р. № 298/519, прийняття рішень про застосування економічних або фінансових (штрафних) санкцій за фактами порушення державної дисципліни цін покладено на Держінспекцію та відповідні державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

З наведеного випливає, що Держінспекція, приймаючи рішення про застосування санкцій за порушення державної дисципліни цін, діє як орган державної влади у здійсненні управлінських функцій, і відповідно, як субєкт владних повноважень та відповідає вимогам, передбаченим ст. 3 КАС України, тому колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що в даних правовідносинах відповідач здійснює повноваження з контролю за цінами, наданими їх вищенаведеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 4.1.3 плану роботи Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області на 1У квартал 2009 року була проведена перевірка Комунально-виробничого підприємства "Краматорський водоканал" з питань дотримання державної дисципліни цін при встановленні та застосуванні тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, про що було складено ОСОБА_3 №659 від 19.11.2009р. підставі якого відповідачем було прийнято Рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін №328 від 26.11.2009р. на суму 2829209,43 грн. (безпідставно отримана виручка в розмірі 943069,81 грн., штраф у двократному розмірі необґрунтовано отриманої виручки 1886139,62 грн.).

У вказаному спірному рішенні зазначено, що позивачем порушені вимоги п.21 «Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», затвердженого постановою КМУ від 12.07.2006р. №959; п.2.10, п.2.11 «Положення про впровадження побудинкових та поквартирних засобів обліку споживання холодної та гарячої води і теплової енергії, їх технічне обслуговування, ремонт та повірку в наявності житловому фонді», затвердженого розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації від 18.02.2003р. №76; «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008р. №190; рішення виконкому Краматорської міської ради від 21.07.1999р. №338 «Про затвердження норм витрат води», продовженого рішенням від 03.12.2008р. №689. (а.с.8).

Стосовно висновків відповідача щодо завищення нарахувань КВП "Краматорський водоканал" садовим товариствам у сумі 101903,68 грн. та іншим споживачам у сумі 629742,48 грн., колегія погоджує висновок суду першої інстанції, що такі висновки не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до п.21 «Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», затвердженого постановою КМУ від 12.07.2006р. №959, рівень рентабельності формується з урахуванням необхідності сплати податку на прибуток підприємств та спрямування частини отриманого прибутку на технічне переоснащення підприємств і не повинен перевищувати в цілому по підприємству 12 відсотків (в редакції Постанови від 24.10.2007р.), а для категорій споживачів - бюджетних установ та інших споживачів - не повинен перевищувати 15 та 50 відсотків відповідно (в редакції Постанови від 02.04.2009р., яким пункт 21 було доповнено зазначеним реченням.

Згідно розрахунків відповідача в акті перевірки, рівень рентабельності апелянтом розраховувався за конкретним видом послуг технічному водопостачанню саме садових товариств і технічному водопостачанню інших споживачів, який на погляд апелянта повинен складати 12%, тобто відповідачем було відокремлено категорії споживачів , що є помилковим та суперечить вимогам положенням п.21 Постанови КМУ №959 від 12.07.2006р., оскільки дані вимоги стосуються рівня рентабельності в цілому по підприємству, а не відокремленого споживача. Відповідно до довідки підприємства, з урахуванням зниження тарифів на покупку технічної води для садівників, з 01.04.2008р. рентабельність, з урахуванням сплати податку на прибуток, у цілому по підприємству склала в 2008 році 4,32%, у 2009 році 3,86%, що не спростовано апелянтом у судовому засіданні (а.с.44).

Щодо застосування тарифів з порушенням інших запроваджених методів регулювання, а саме, стягнення плати за надання послуг з технічного приймання (опломбування) лічильників, що, як вважає відповідач, не передбачено діючими законодавчо-нормативними актами, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки Постановою КМУ від 20.05.2009р. №529 затверджений «Порядок формування тарифів на послуги по утриманню будинків та будівель, а також прибудинкових територій» та Типовий перелік послуг по утриманню будинків та будівель, а також прибудинкових територій, якими передбачено, що періодична перевірка, обслуговування та ремонт (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних приладів обліку води та теплової енергії повинні виконуватися виконавцем послуги по утриманню будинків та будівель, а також прибудинкових територій, а витрати на зазначені роботи повинні враховуватися при формуванні відповідних тарифів.

«Порядком формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення», затвердженого постановою КМУ від 12.07.2006р. №959, а саме ч.1 п.16 встановлено, що до складу витрат із збуту послуг з централізованого водопостачання та водовідведення включаються: витрати з операційної діяльності, безпосередньо пов'язаної із збутом таких послуг, зокрема з: періодичною перевіркою, обслуговуванням та ремонтом (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після перевірки) засобів обліку води(за їх наявності), якщо зазначені засоби є власністю підприємства. Такі витрати включаються до тарифів лише для тих споживачів, що проживають у будинках обладнаних будинковими засобами обліку, в тому числі у приватному секторі. Вказані роботи не були включені в тарифи на централізоване водопостачання, які були затверджені Краматорською міської радою та КВП «Краматорський водоканал», а тому позивач не має законних підстав виконувати роботи з періодичної перевірки, обслуговуванню та ремонту квартирних водомірів за свій рахунок.

Посилання апелянта на посадову інструкцію слюсаря КІПіА 2-го розряду не заслуговують на увагу, оскільки до повноважень даного робітника входить обслуговування засобів обліку води які є власністю підприємства, тобто позивача, а не надання безкоштовної послуги власникам квартир при встановлені особистих приладів обліку води.

Крім того,щодо включення у вартість послуг, тарифи на які регулюються, фактично виконаних не в повному обсязі послуг, а саме, завищення нормативів водоспоживання для населення, що не має приладів обліку, в розмірі, що перевищує затверджений, суд зазначає наступне.

В акті перевірки стверджується, що в січні 2009 року підприємство необґрунтовано одержало від населення, що не мають приладів обліку, 28119,94 грн.

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем був наведений розрахунок завищення підприємством норми водоспоживання щодо однієї особи, на суму 0,75 грн. (а.с.33-34), стосовно необґрунтованого одержання позивачем грошових коштів від інших осіб та зазначення цих осіб, інформація в акті перевірки та його додатках відсутня, будь-яких інших доказів стосовно таких фактів відповідачем у судовому засіданні надано не було, а тому суд не може погодитися з вищевказаними висновками відповідача, оскільки цифри наведені в додатку №5 до акту перевірки не підтверджені відповідними розрахунками щодо порушень відповідно до кожного споживача, не доведено суми які надішли на розрахунковий рахунок позивача як необґрунтовано отримана виручка. Оскільки відповідно до ч.2 ст.71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача як субєкта владних повноважень, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції з цього питання правомірним.

З огляду на зазначене, колегія судів погоджує рішення суду першої інстанції про необґрунтованість вилучення відповідачем у комунально-виробничого підприємства "Краматорський водоканал" в доход бюджету відповідно до вимог п.15 ст. 2 розділу І закону України "Про Державний бюджет" України на 2009р." від 26.12.2008р. № 835 безпідставно отриману суму виручку в результаті порушення державної дисципліни цін у розмірі 943069, 81 грн., а також штраф у двократному розмірі необґрунтовано отриманої виручки в сумі 1886139,62 грн., загальна сума 2829209,43 грн., оскільки відповідачем не доведено у судовому засіданні правомірність своїх дій щодо прийняття спірного рішення, а також інші обставини, що мають значення для прийняття рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не порушив норми процесуального права, що дає підстави визнати рішення суду таким, що є законним і обґрунтованим, а тому постанова суду не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 11, 21, 160, ч.1 статті 184, 195, 196, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2010 року у справі № 2-а-702/10/0570 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 липня 2010 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 28 липня 2010р.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Т.Г. Арабей

Судді Г.М.Міронова

ОСОБА_7