Справа № 826/8112/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 вересня 2015 року 10:43 № 826/8112/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді Аблова Є.В.,

судді Федорчука А.Б.,

судді Шулежка В.П.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача - Безуха О.В.,

представника відповідача - Матвєєвої Д.О.,

представника третьої особи (Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт») - Саневича С.С., Цимбаленка Д.С.,

представника третьої особи (Головного управління Національної гвардії України) - Марченка А.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Компанії «МВА System s.r.o.» до Державної служби експортного контролю України за участю третіх осіб - Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт», Головного управління Національної гвардії України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Компанія «МВА System s.r.o.» до Державної служби експортного контролю України за участю третіх осіб - Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт», Головного управління Національної гвардії України про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, мотивуючи позовні вимоги тим, що дії відповідача щодо зупинення дії дозволів на здійснення постачання майна для реалізації на зовнішньому ринку є протиправними, оскільки зупинення дії дозволу на підставі листа СБ України чинним законодавством не передбачено.

У позовній заяві позивач просить суд:

- визнати дії Державної служби експортного контролю України щодо внесення до Контрольної картки №281363 0 4 від 13.03.2014 р. відносно Контракту №РОЕ-30.3-6-К/КЕ-13 від 15.08.2013 р., наступного запису: «На підставі листа СБУ №2/3/8-16495 - зупинити дію дозволів відп. до ст. 16 ЗУ №549 (підпис) С.Рябов 21.03.14», що призвело до зупинення дозволів №28136304, №28136305 на здійснення постачання військового майна в адрес компанії «МВА System s.r.o.» - протиправними, а запис в Контрольну картку нечинним;

- зобов'язати Державну службу експортного контролю України не чинити в подальшому перешкод щодо експорту вказаного вище Майна з України в Словацьку Республіку;

- виконати Розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.11.2012 року №925-р і Договору комісії №3/20/1-063-13 від 10.06.2013 р. щодо реалізації двох вертольотів Мі-24Р та навчального стенду-макету Мі-24 на зовнішньому ринку;

- продовжити чинність дозволів №28136304, №28136305 від 13.03.2014 р. на шість місяців з моменту вступу судового рішення у законну силу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність предмету публічно-правового спору між позивачем та відповідачем. Крім того, представник відповідача зазначив, що законодавчо не передбачено можливості продовження строку дії дозволів, оскільки рішення про надання дозволу, висновку чи міжнародного імпортного сертифіката приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, за результатами експертизи в галузі експортного контролю.

Представник Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» в судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник Головного управління Національної гвардії України залишив вирішення даного спору по суті на розсуд суду.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представників третіх осіб, суд дійшов висновків про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Кабінету Міністрів України №925- р від 21.11.2012 р. затверджено перелік рухомого військового майна внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, яке може бути відчужено.

Відповідно до даного розпорядження, Головним управлінням Національної гвардії України 10.06.2013 р. укладено договір комісії щодо відчуження та реалізації військового майна №3/20/1-063/13, яким доручено Дочірньому підприємству Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» здійснити реалізацію двох вертольотів та навчального стенду-макету Мі-24 на зовнішньому ринку.

На виконання умов зазначеного договору комісії Дочірнє підприємство Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» 15.08.2013 р. уклало зовнішньоекономічний контракт №РОЕ-30.3-6-К/КЕ-13 з компанією «МВА System s.r.o.» щодо реалізації вказаного вище майна.

Як встановлено судом, Державна служба експортного контролю України видано 13.03.2014 р. дозволи №28136304, №28136305 на здійснення постачання майна компанії «МВА System s.r.o.» Словаччина.

Позивач зазначає, що станом на момент звернення до суду зобов'язання за умовами зовнішньоекономічного контракту не виконані, оскільки посадовою особою відповідача прийнято рішення про зупинення дії дозволів №28136304, №28136305 на підставі листа СБУ №2/3/2-16495 від 21.03.2014 р.

Позивач, не погоджуючись з рішенням щодо зупинення дії дозволів, звернувся до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Діяльність, пов'язану з державним контролем за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання, з метою забезпечення захисту національних інтересів України, дотримання нею міжнародних зобов'язань щодо нерозповсюдження зброї масового знищення, засобів її доставки, обмеження передач звичайних видів озброєння, а також здійснення заходів щодо недопущення використання зазначених товарів у терористичних та інших протиправних цілях регулює Закон України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання» №549-ІV від 20.02.2003 р. (далі - Закон №549-ІV).

Відповідно до ст. 5 Закону №549-ІV методами здійснення державного експортного контролю є, зокрема, надання дозволів чи висновків на здійснення міжнародних передач товарів або проведення переговорів щодо здійснення таких передач.

Згідно з ст. 11 Закону №549-ІV експертиза в галузі державного експортного контролю проводиться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, для вирішення питання про можливість надання відповідних дозволів, висновків чи міжнародних імпортних сертифікатів, можливість проведення реєстрації суб'єктів господарювання у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, як суб'єктів здійснення міжнародних передач товарів або надання таким суб'єктам повноважень на право здійснення експорту, імпорту товарів військового призначення та товарів, які містять відомості, що становлять державну таємницю.

Частиною 2 ст. 11 Закону №549-ІV визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, має право отримувати від центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, установ та організацій інформацію з питань, віднесених до їхньої компетенції, та залучати такі органи, установи та організації до проведення експертизи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 3.4 Контракту датою поставки товару вважається дата, вказана у Акті приймання-передачі товару.

Пунктом 3.5 Контракту передбачено, що право власності на товар, а також ризик випадкової гибелі переходить від постачальника до покупця (позивача) з моменту підписання Акту приймання-передачі.

На запит Державної служби експортного контролю України №628/211-15 від 14.02.2015 р. Дочірнє підприємство Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» листом №РОЕ-30.2/310 від 20.02.2015 р. надано завірену копію Акту приймання-передачі товару по Контракту №РОЕ-30.3-6-К/КЕ-13 від 15.08.2013 року, що свідчить про виконання зобов'язання сторонами умов Контракту.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що Департаментом контррозвідки Служби безпеки України у ході здійснення контррозвідувального супроводження військово-технічного співробітництва отримано дані щодо негативних аспектів, які можуть призвести до нанесення шкоди національним інтересам України.

З урахуванням наведеного, на підставі ст. 7 Закону України «Про контррозвідувальну діяльність» вважається за необхідне негайно призупинити два разових дозволів на експорт (к.к.№28136304, №28136305) товарів військового призначення до Словаччини наданих ДП ДЗТІП «Промоборонекспорт», при що листом №2/3/2-16495 від 21.03.2014 р. повідомлено першого заступника Голови Державної служби експортного контролю України.

Статтею 16 Закону №549-ІV передбачено, що у наданні дозволу, висновку чи міжнародного імпортного сертифіката відмовляється, дозвіл, висновок чи міжнародний імпортний сертифікат скасовується або його дія зупиняється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, у разі: виникнення потреби в забезпеченні національних інтересів чи додержанні міжнародних зобов'язань України; припинення в установленому законодавством порядку діяльності юридичної особи - суб'єкта здійснення міжнародних передач товарів; визнання в установленому законодавством порядку банкрутом суб'єкта здійснення міжнародних передач товарів; необхідності проведення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного експортного контролю, додаткової експертизи документів, наданих для отримання дозволу, висновку чи міжнародного імпортного сертифіката; порушення суб'єктом здійснення міжнародних передач товарів законодавства, у тому числі допущення порушень, передбачених статтею 24 цього Закону; скасування реєстрації суб'єкта господарювання як суб'єкта здійснення міжнародних передач товарів.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що 26.02.2014 р. Дочірнє підприємство Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» здійснило експорт товарів позивачу, що підтверджується відповідним Актом приймання-передачі товарів по Контракту.

При цьому, суд звертає увагу, що зазначена дата експорту передує даті видачі відповідачем Дочірньому підприємству Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт» дозволів на експорт товарів (13.03.2014 р.), а відтак внесення відповідачем запису до контрольної картки при розгляді заяв на отримання дозволів №28136304, №28136305 від 13.03.2014 р. на експорт двох ветрольотів Мі-24Р та навчального стенду-макету Мі-24 не могло вплинути на передачу товарів згідно Контракту, оскільки сама передача товарів здійснена раніше.

Крім того, суд зазначає, що зазначені дозволи №28136304, №28136305, дію яких зупинено та рішення щодо яких оскаржується позивачем, видані Дочірньому підприємству Державної компанії «Укрспецекспорт» Державного зовнішньоторговельного та інвестиційного підприємства «Промоборонекспорт», а відтак в чому полягають порушення прав та законних інтересів позивача у правовідносинах, що склались, судом не встановлено.

Стаття 6 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що спосіб захисту, застосований судом у судовому рішенні, має призводити до поновлення права особи.

Крім того, здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки судом на момент прийняття рішення встановлено відсутність порушеного права позивача.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 2 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, підстави для присудження на користь позивача здійснених судових витрат, з урахуванням вимог ст. 94 КАС України, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 69-72, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Компанії «МВА System s.r.o.» відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Повний текст постанови складений 10.09.2015 р.

Головуючий суддя Аблов Є.В.

Суддя Федорчук А.Б.

Суддя Шулежко В.П.