Справа № 2а-527/10
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2012-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2012 р. Справа № 29202/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білківчанка" на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.07.2010 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білківчанка" до Білківської сільської ради, третя особа ОСОБА_1 про скасування рішень №140 та №142 Білківської сільської ради від 22.12.2005 року,-

встановила:

У червні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Білківської сільської ради, третя особа ОСОБА_1, в якому просив визнати незаконними та скасувати рішення 17 сесії 4-го скликання Білківської сільської ради №140 №142 від 22.12.2005 року, якими скасовано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, наданого акціонерному товариству "Білківчанка" 05.02.1998 року на підставі рішення Білківською сільської ради №89 від 18.02.1997 року

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.07.2010 року закрито провадження у даній справі.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржило ТзОВ "Білківчанка". Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами,які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції ухвалюючи дане рішення, виходив з того, що за змістом статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України спори за участю юридичних осіб і громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, в тому числі спори, які виникають при укладенні, зміні і виконанні господарських договорів і з інших підстав, відносяться до компетенції господарських судів.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, є хибними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 01.04.2010 року №10-рп/2010 року у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 143 Конституції України, пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України, пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України Конституційний Суд вирішив:

- положення частини першої ст. 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

З огляду на викладене даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства місцевим адміністративним судом, а тому оскаржувану ухвалу слід скасувати та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно зі статтею 6 КАС України ніхто не може бути позбавлений права на судовий розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена законом та ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 204 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, ухвала підлягає скасування так як прийнята з порушенням норм процесуального права, справу слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Білківчанка" задоволити. Скасувати ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.07.2010 року у справі №2а-527/10/0705 та прийняти нову ухвалу, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_2