Справа № 2а-690/11/1908
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року м. Київ К/9991/4542/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддів:Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І., Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 01 червня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача та зобов'язати комісію та керівництво Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області врахувати надану довідку МДПІ, призначити субсидію і провести нарахування її за період з жовтня 2010 року по квітень 2011 року до закінчення опалювального сезону.

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 01 червня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року, позов задоволено. Зобов'язано комісію та керівництво Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області нарахувати і сплатити розмір не нарахованої житлової субсидії за період з жовтня 2010 року по травень місяць 2011 року включно на особисті рахунки позивача по розрахунках за газопостачання № 12554 та електропостачання № 410576, згідно представлених довідок про доходи та розходи, вирахувавши суму чистого доходу гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рахунок не отриманої субсидії на відшкодування витрат з оплати житлово-комунальних послуг.

У касаційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судами попередніх інстанцій, 27 жовтня 2010 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області з заявою про призначення йому та дочці житлової субсидії. При подачі документів, крім всіх необхідних, ним було зазначено довідку про доходи за період з 01 квітня 2010 року по 30 вересня 2010 року. На вимогу відповідача позивачем 11 листопада 2010 року було надано довідку про доходи, видану Козівською МДПІ. Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 є підприємцем на спрощеній формі оподаткування, дану довідку до уваги не було прийнято і було відхилено по причині, що довідка не відповідала формі, яка затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 27 серпня 2004 року № 192.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відповідач внаслідок своїх дій, які виразилися у неповному і односторонньому розгляді заяви позивача, протиправно і незаконно порушив конституційні права позивача на отримання державної субсидії на відшкодування витрат з оплати житлово-комунальних послуг в період з жовтня 2010 року по травень 2011 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначені Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21 жовтня 1995 року № 848 (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення).

Відповідно до пункту 8 Положення розрахунок сукупного доходу для призначення субсидії провадиться відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої спільним наказом Мінсоцполітики, Мінфіну, Мінекономіки, Держкомсім'ямолоді, Держкомстату.

Згідно підпункту 5.4 пункту 5 Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України за №486/202/524/455/3370 від 15 листопада 2001 року (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять доходи від підприємницької діяльності та іншої незалежної професійної діяльності, в тому числі адвокатів, приватних нотаріусів, та від заняття літературною, художньою, музичною, артистичною та іншою творчою діяльністю. Доходи цих осіб визначаються на підставі даних державних податкових адміністрацій. Доходи осіб, які сплачують фіксований податок, визначаються на підставі прибуткового податку і розраховуються за шкалою ставок прогресивного оподаткування.

При цьому, згідно з пунктом 13 Положення для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає органу праці та соціального захисту населення довідки про доходи кожної особи, зареєстрованої у житловому приміщенні, за формами, затвердженими Мінпраці. У разі виникнення до 1 грудня 2006 року заборгованості з платежів за житлово-комунальні послуги субсидія призначається за умови укладення громадянином з підприємствами-надавачами житлово-комунальних послуг договорів про реструктуризацію заборгованості. Для нарахування субсидії можуть використовуватися відомості про доходи та розміри платежів у вигляді списків, довідок, даних на технічних носіях інформації, одержаних від Пенсійного фонду, служб зайнятості населення, житлово-експлуатаційних та інших підприємств і організацій.

Аналіз наведених норм свідчить про відсутність обмежень щодо призначення житлових субсидій приватним підприємцям, у тому числі тих, що перебувають на спрощеній системі оподаткування.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій, згідно копії довідки про доходи від 11 листопада 2010 року, виданої Козівською МДПІ, валовий дохід позивача становив - 2122 грн.

При цьому, враховуючи надані позивачем довідки, у спірний період чистого доходу він не отримував.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи та давши належну правову оцінку доказам, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано задовольнили позовні вимоги позивача, оскільки дії суб'єкта оскарження не відповідають чинному законодавству та порушили права, свободи і законні інтереси заявника.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 01 червня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.Л. Іваненко

Судді: М.І. Мойсюк

В.В. Тракало