Справа № 2-а-1432/10
Суддя: Саржевська І. В.
Дата ухвалення: 2010-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1432-10 ПОСТАНОВА
05 лютого 2010 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Саржевської І.ІЗ.
при секретарі Олійник С.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красний Лиман
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
Фонду України в ОСОБА_2 Донецької області про поновлення строку для звернення до
суду, про визнання протиправною бездіяльність Пенсійного фонду в м. Красний Лиман з
невиплати щомісячної доплати до пенсії, починаючи з 01.01.2006 року та зобов*язання
здійснити нарахування доплати до пенсії,-
13.11.2008 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красний Лиман про визнання бездіяльністі ПФ України в м. Красний Лиман та стягнення недоплаченої доплати до пенсії (а.с.2).
25.01.2010 року позивач уточнив свої вимоги та просить поновити строк для звернення до суду, визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду в м. Красний Лиман з невиплати щомісячної доплати до пенсії, зобов*язання здійснити нарахування та виплату доплати до пенсії починаючи з 01.01.2006 року до теперішнього часу, обґрунтовуючи свої вимоги наступним.
Позивач належить до соціальної категорії „Дитина війни" та відповідно до ст.
6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" з 01 січня 2006 року має право на
отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.
У 2006р-та'по теперішній час йому така допомога не виплачувалась. В позовній заяві зазначає, що положення Законів України «Про Державний бюджет України на 2006, 2007-, 2008 роки» в частині зупинення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не відповідають Конституції України і тому не можуть застосовуватись.
Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.
Відповідач - Управління Пенсійного Фонду України в м. Красний Лиман позов не визнав, надав до суду заперечення та заяву, в якій просить розглянути справу в їх відсутності.
Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутністі позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.
Позивач має статус „Дитини війни", що також підтверджується пенсійним посвідченням серії АБ № 923580 від 03.07.2003 року.
Враховуючи зазначений статус позивача, він відповідно до ст.6 Закону України ..Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії з розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.
Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошозе утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.
Згідно ст. 7 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Законом України „Про Державний бюджет на 2006 рік" від 20 грудня 2005 року дію ст.6 зазначеного Закону на 2 006 рік зупинено.
Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік" від 19 грудня 2006 року, який набрав чинності 15 березня 2006 року, до статті 110 Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік" було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за
погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.
Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" запроваджені не були.
Закони України „Про Державний бюджет на 2006 рік" від 20 грудня 2005 року та ..Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік" від 19 січня 2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.
Таким чином, відповідно до вищезазначених Законів, у відповідачів не було підстав нараховувати та сплачувати позивачеві доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", оскільки до 15 березня 2С06 року дію зазначеної норми було зупинено, а потім передбачені нею виплати не запроваджені.
Крім того, надаючи перевагу Законам України „ Про Державний бюджет на 2006 рік " від 20 грудня 2005 року та „Про внесення змін до Закону України „ Про Державний бюджет на 2006 рік " від 19 січня 2006 року, суд виходить з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади - Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.
Конституційний Суд України у п.З мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: „Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".
Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог позивача, які стосуються виплат доплати до пенсії за 2006 рік.
Відповідач по справі протягом 2006 року діяв у відповідності з діючим законодавством та не мав підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки до 15 березня 2006 року дія ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" була зупинена, а з 15 березня 2006 року здійснення доплат, визначено у інший спосіб, тобто поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 року Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік".
Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний бюджет на 2007- рік", дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.
Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року за №6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо .відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, ЗО, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст., 98,' 101, 103, 111 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України „Про Державний б:-:д:;:ет на 2007 рік", яким зупинено дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим де виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Виходячи з приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України, відповідач повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату де пенсії,передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" з 0 9 липня 2СС7 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України", ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Отже, відповідач з 09 липня 2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч.З та 4 ст.8 КАС України звернення до адміністративного супу для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції країни гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає. Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „Про Пенсійний фонд України" і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обов'язок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст. б Закону України „Про соціальний захист дітей війни" покладено на відповідача, за місцем проживання позивача.

Порушення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тривало з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року і припинилось лише 01 січня 2008 року після внесення змін до Закону України 13.11.2008 року.

Статтею 9 9 КАС України встановлено строк звернення до суду. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинная була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Статтею 100 КАС України передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду. При цьому позивач не ставить питання поновлення чи продовження пропущеного процесуального строку.

Статус "Дитини війни" позивачу з його відома присвоєно у встановленому порядку в 2006 році, він проживає в звичайних для всіх громадян України умовах, спілкується з іншими громадянами, як і всі інші громадяни при бажанні має доступ до нормативно-правової бази України та засобів масової інформації.

Таким чином, суд, вбачає, що позивач пропустив строк звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни",- -без поважних причин.

Тому у зв*язку з тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогами про виплату підвищення до пенсії як дитині війни за 2007 рік, а відповідач наполягає на застосування вказаного строку, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у вимогах про підвищення пенсії як дитині війни за період з 09.07.2007 року по

13.11.2007 року ( дата звернення до суду відповідно до поштового штампу 13. 11.2008року),

а задоволенню підлягають лише позовні вимоги, пред*явлені в межах строку звернення до

суду з 13.11.2007 року по 31.12.2007 року.

Щодо позовних вимог позивача про здійснення йому доплати до пенсії з

01.01.2008 року до 31.12.2008 року суд вважає їх такими, що частково підлягають

задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до змін, внесених підпунктом 2 пунктом 41

розділу П Закону України "Про Державний бюджет України на 2008рік" від 28.12.2007 року з

01.01.2008 року внесено зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей

війни" від 18.11.2004 року відповідно до якого дітям війни ( крім тих, на яких

поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального

захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної

допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки,

встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року вищезазначені зміни визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв*язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов*язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до статті б Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ( у редакції від 18.11.2004 року, чинний у 2009 році) дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення пенсії

повинна здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідачем порушено норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд повинен визнати такі дії незаконними і зобов*язати відповідачів провести нарахування та виплату належних сум відповідно до закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. З, б Закону України „Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Красний Лиман Донецької області про зобов'язання' вчинення дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в м. Красний Лиман Донецької області.

Зобов*язати Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 підвищення до пенсії як "дитині війни" за період з 13 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, та за 2009 рік відповідно до вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в редакції, яка діяла на зазначені періоди, у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням фактично отриманих сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краснолиманськии міський суд суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до суду апеляційної інстанції, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження чи апеляційної скарги.

Головуючий суддя: