Справа № 2а-1870/260/12
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2012-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2012 р. Справа № 2a-1870/260/12

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколов В.М.

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_2П.) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції (далі по тексту відповідач, Сумська МДПІ) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 21.07.2011 про визначення суми податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності в розмірі 10 975,91 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що посадовими особами Сумської МДПІ було проігноровано письмові заперечення проти висновків, викладених в акті перевірки і прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, посилався на відсутність підстав для визначення податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, оскільки протягом спірного періоду він перебував на спрощеній системі оподаткування.

Відповідач з позовом не погодився, з підстав викладених в запереченні, вважає, що позивач отримавши інші доходи від здійснення підприємницької діяльності, ніж ті, які можуть обкладатися єдиним податком згідно з правилами, встановленими спеціальним законодавством з питань спрощеної системи оподаткування, повинен сплачувати з цих доходів податок з доходів фізичних осіб (а.с.35).

В судове засідання представник позивача не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій справу просив розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, взятий на податковий облік в Сумській МДПІ, в періоді, охопленому перевіркою, перебував на спрощеній системі оподаткування.

Посадовими особами податкового органу було проведено планову перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_2 за період з 01.04.2008 по 31.12.2010, про що було складено акт від 25.06.2011 за №138/1700/НОМЕР_2 (а.с.10-21).

На підставі висновків, викладених в наведеному акті були прийняті податкові повідомлення-рішення від 21.07.2011 за № НОМЕР_1 (а.с.5) про донарахування податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності в сумі 10975,91 грн. та за № НОМЕР_3 (а.с.6) про донарахування податку з доходів фізичних осіб в сумі 1798,60 грн.

Із донарахуванням податку з доходів фізичних осіб у сумі 1798,60 грн. за податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_3 від 21.07.2011 позивач погодився повністю. Щодо донарахування відповідачем податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності в сумі 10975,91 грн., згідно з податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_1 від 21.07.2011, позивач не погодився та просить визнати його нечинним.

На переконання суду оскаржене податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам законодавства і не підлягає скасуванню з огляду на наступне.

При проведенні перевірки посадовими особами податкового органу встановлено, що на порушення вимог ст. 1 Указу Президента України від 03.07.1998 за № 727/98 (далі Указ) "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" позивачем у 2010 році отримано виручку в розмірі 713 276,39 грн. наростаючим підсумком з початку року. Позивач перевищив у 2010 році обсяг виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) допустимий для платника єдиного податку на 213 276,39 грн. з ПДВ.

Перевіркою визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи, безпосередньо повязаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, розбіжностей за період з 01.04.2008 по 31.12.2009 не встановлено, за період з 01.01.2010 по 31.12.2010 в ході перевірки встановлено розбіжності на суму 73 153,98 грн. Позивач на перевірку не надав реєстр задекларованих валових витрат, в ході перевірки був набраний реєстр витрат за період з 09.12.2010 по 31.12.2010.

На порушення вимог ч. 3 ст. 13 Декрету № 13-92 щодо правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи, безпосередньо повязаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки встановлено завищення витрат за період з 09.12.2010 по 31.12.2010 на суму 73 153,98 грн. документально не підтверджені.

Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій і натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо повязаними з одержанням доходу. На порушення вимог ч. 2 ст. 13 Декрету № 13-92 позивачем занижено податок з доходів фізичних осіб в сумі 10 975,91 грн., в тому числі за період з 01.01.2010 по 31.12.2010 на суму 10 975,91 грн.

Варто зазначити, що позивач не заперечує, що ним перевищені граничні обсяги виручки від здійснення підприємницької діяльності, встановлені Указом (чинним на час виникнення спірних відносин), однак помилково вважає, що єдиним наслідком цього може бути лише перехід з наступного кварталу на загальну систему оподаткування, що він і зробив з І кварталу 2011 року.

Так, спеціальним законодавством, зокрема, Указом (чинним на час виникнення спірних відносин) запроваджено спеціальний режим оподаткування, обліку та звітності, спрямований на підтримку суб'єктів малого підприємництва. За змістом статті 1 зазначеного Указу єдиний податок сплачується виключно з доходів, одержаних фізичною особою-суб'єктом підприємницької діяльності з додержанням вимог Указу, зокрема, якщо виручка платника єдиного податку за рік не перевищує 500 тис грн. Згідно зі статтею 5 Указу в разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

У той же час зазначений Указ не містить положень які б регулювали питання оподаткування сум, що перевищують виручки, встановлений граничний обсяг законодавцем.

За таких обставин оподаткування доходів, отриманих платником єдиного податку з порушенням умов перебування на спрощеній системі оподаткування, повинно здійснюватися із застосуванням правил загальної системи оподаткування, врегульованих, зокрема, Законом № 889-ІV з урахуванням загальних принципів оподаткування, закріплених Конституцією України та Законом України від 25.06.1991 за № 1251-XII "Про систему оподаткування" (чинним на час виникнення спірних відносин), якими встановлювалися засади податкових відносин в Україні.

Враховуючи викладене, доходи, отримані понад граничний розмір, встановлений Указом Президента повинні бути оподатковані на загальних підставах.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про відповідність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення Сумської МДПІ від 21.07.2011 за № НОМЕР_1 про визначення суми податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності в розмірі 10 975,91 грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 21.07.2011 за № НОМЕР_1 про визначення суми податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності в розмірі 10 975,91 грн. відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 27.02.2012 року.

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов