Справа № 826/6491/15
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6491/15 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Файдюка В.В., Старової Н.Е.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ложістік Україна» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ложістік Україна» до управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ложістік Україна» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування вимоги УПФУ в Печерському районі міста Києва про сплату боргу № Ю-947 від 05.12.2014 року

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю постановою від 30 червня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року та постановити нову про задоволення адміністративного позову. На думку апелянта, зазначену постанову суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з наступних підстав.

Порядок визначення суб'єктів підприємницької діяльності, які зобов'язані сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, нарахування, обчислення та сплати таких внесків до органів Пенсійного фонду України, регулюється Законом України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року № 400/97-ВР (надалі - Закон № 400), Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058), а також прийнятою відповідно до вищезазначених Законів Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року № 64/8663 (надалі - Інструкція).

Статтею 15 Закону № 1058 передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону № 1058 страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Ч. 6 ст. 18 Закону № 1058 встановлено, що законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Частинами 3 статті 15 Закону № 1058 встановлено, що страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь; платникам страхових внесків у десятиденний термін після їх реєстрації видається повідомлення про реєстрацію платника страхових внесків за формою, встановленою правлінням Пенсійного фонду.

Як вбачається з наведених норм та підтверджується матеріалами справи, позивач є платником страхових внесків до солідарної системи Пенсійного фонду України.

З 01.01.2011 року набрав чинності Закон України від 08.07.2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у зв'язку з чим втратили чинність положення частин першої-дев'ятої ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно абз. 6 п. 7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону № 1058 строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Інструкція № 21-1 визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно пункту 8.1 Розділу 8 Інструкції № 21-1 стягнення заборгованості із сплати внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосування штрафних санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 червня 2011 року відповідачем було винесено рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків № 1305 від 16.06.2011 року за період з 20.09.2004 року по 27.03.2009 року в розмірі 71 159, 49 грн. Дане рішення узгоджено головним бухгалтером TOB «Ложістік Україна» Лисенко Н. 16.06.2011 року.

У зв'язку з тим, що протягом 10-денного строку з дня отримання рішення № 1305 (сплата на 01.07.2011 року) TOB «Ложістік Україна» сплачено не було, управлінням було подано адміністративний позов до Окружного адміністративного суду міста Києва до TOB «Ложістік Україна» про стягнення заборгованості в розмірі 71 159, 49 грн. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2012 року по справі № 2а-125/12/2670 позовні вимоги управління задоволено повністю.

28 березня 2012 року Окружним адміністративним судом міста Києва було видано виконавчий лист по справі № 2а-125/12/2670 для примусового стягнення з TOB «Ложістік Україна» заборгованості в розмірі 71 159, 49 грн.

25 червня 2012 року управлінням Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва, керуючись ст. 257 КАС України, було направлено виконавчий лист по справі № 2а-125/12/2670 до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві для примусового стягнення з TOB «Ложістік Україна» на користь держави боргу в розмірі 71 159, 49 грн.

15 листопада 2013 року управлінням Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва була подана скарга на бездіяльність відділу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення по справі № 2а-125/12/2670.

Після направлення відповідачем скарги, по виконавчому листу № 2а-125/12/2670 було відкрито виконавче провадження та винесено оскаржувану постанову від 18.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 42574221.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.08.2014 року по справі № 826/11045/14, постанову державного виконавця від 18.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 42574221, було визнано протиправною та скасовано.

Як зазначає відповідач, станом на 19 серпня 2015 року заборгованість TOB «Ложістік Україна» по виконанню судового рішення по справі № 2а-125/12/2670 є несплаченою. У зв'язку з цим постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2012 року по справі № 2а-125/12/2670 є невиконаною TOB «Ложістік Україна» ні добровільно, ані примусово. Дана заборгованість підтверджується витягом з картки особового рахунку страхувальника TOB «Ложістік Україна».

У зв'язку з тим, що борг по рішенню № 1305 від 16.06.2011 року на момент повернення оригіналу виконавчого листа на адресу відповідача сплачено TOB «Ложістік Україна» не в повному обсязі, а лише на суму 34 618, 70 грн., тому управлінням було сформовано вимогу про сплату боргу № Ю-947 від 05.12.2014 року в розмірі 36 540, 79 грн. на залишок несплаченого боргу.

Сума боргу по рішенню № 1305 від 16.06.2011 року (виконавчому листу № 2а-125/12/2670) становила 71 159, 49 грн.

Часткова сплата заборгованості по рішенню № 1305 від 16.06.2011 року (виконавчому листу № 2а-125/12/2670) відбулася за рахунок того, що у TOB «Ложістік Україна» станом на 20.01.2011 року в картці особового рахунку обліковувалася переплата по страховим внескам в розмірі 24 308, 67 грн. (33,2 %) та 338, 41 грн. (2 %). Також позивачем було сплачено самостійно 07.07.2011 року 10 000, 00 грн. (33,2 %). 31.05.2012 року на рахунок відповідача надійшла сума в розмірі 22, 64 грн. (33,2 %) згідно рішення № 3882, яке було застосовано до позивача 13.10.2011 року (термін сплати - 02.11.2011 року) в розмірі 51, 02 грн.

Таким чином, борг по рішенню № 1305 від 16.06.2011 року (по виконавчому листу № 2а-125/12/2670) виглядає наступним чином: 35 324, 50 грн. + 1 216, 29 грн. = 36 540, 79 грн.

За таких обставин, а також враховуючи той факт, що заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва виникла у зв'язку з несплатою TOB «Ложістік Україна» сум нарахованих фінансових санкцій та пені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, управлінням була виписана та вручена вимога про сплату боргу: № Ю-947 від 05.12.2014 року в розмірі 36 540, 79 грн.

Вимогу про сплату боргу № Ю-947 TOB «Ложістік Україна» було отримано 16 січня 2015 року, про що свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення.

Отже, позивач самостійно визначив суми зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування перед Пенсійним фондом, проте такі зобов'язання не були виконані у відповідності до вимог законодавства.

У зв'язку з тим, що недоїмка згідно вимог № Ю - 947 від 05.12.2014 року в зазначений законодавством термін TOB «Ложістік Україна» сплачена не була, відповідачем було направлено її до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві для стягнення коштів в примусовому порядку.

Таким чином, за TOB «Ложістік Україна» обліковується заборгованість з фінансових санкцій та нарахованої пені, яка і була включена до вимоги про сплату боргу № Ю-947 від 05.12.2014 року.

Вимога № Ю - 947 від 05.12.2014 року в розмірі 36 540, 79 грн. сформована на підставі даних картки особового рахунку TOB «Ложістік Україна».

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, формуючи вимогу № Ю-947 від 05.12.2014 року в розмірі 36 540, 79 грн. діяв на підставі та у межах своїх повноважень, а тому законно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ложістік Україна» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений 16.09.2015 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.