Справа № 2а-6285/10/2670
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6285/10/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Клименчук Н.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді Губська О.А., Борисюк Л.П.

за участі :секретаря с/з ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2010 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.12.2009 року та зобовязання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ВАТ ВТБ Банк звернувся в суд з даним позовом, після уточнення та доповнень до якого, просив скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.12.09р. по примусовому виконання виконавчого напису нотаріуса №3116 від 03.06.09р. про звернення стягнення на нерухоме майно будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, 20-д та належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 для погашення заборгованості на користь позивача. Зобовязати Департамент державної виконавчої служби організувати і проконтролювати відновлення відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби вказаного вище виконавчого провадження . Зобовязати Департамент державної виконавчої служби організувати і проконтролювати відкликання відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої службу арбітражного керуючого виконавчого напису нотаріуса № 3516 та зобовязати Департамент ДВС організувати і проконтролювати організувати та проконтролювати накладення відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби арешту на нерухоме майно, зазначене у виконавчому написі нотаріуса.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.10р. в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить постанову скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.198; п.4 ч.1. ст.202 КАС України визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно п.3 ч.1ст.202 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо є невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено визначений ч.2 ст.181 КАС України строк звернення до суду .

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.181 КАС України позовну заяву з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що 02.10.09р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого напису №3516,виданого 03.06.09р. приватним нотаріусом ОСОБА_7 Дніпропетровського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на нерухоме майно-будівлі та споруди (предмет іпотеки), що знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 20-д та належить ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, - для погашення заборгованості на користь ВАТ ВТБ Банк (стягував) у розмірі 114888440 грн.

04.01.2010р. на адресу позивача (стягувача) надійшла постанова Відповідача про закінчення виконавчого провадження від 14.12.09р. з підстав п. 7 ст.37 та ч.2 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження закінчено з тих підстав, що згідно постанов від 19.05.09р. господарського суду Дніпропетровського області № Б15/137-09, № Б15/138-09, Б15/139-09 визнано банкрутами фізичних осіб-підприємців: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 В звязку з чим виконавчий напис направлено до арбітражного керуючого ОСОБА_8

11.01.2010р. позивач подав до Окружного адміністративного суду м. Києва адміністративний позов про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Ухвалою суду від 20.01.10 р. позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків ( зазначено неналежного відповідача) позовної заяви до 10.03.10р.

25.02.10р. позивач на виконання ухвали подав позовну заяву, в якій визначив відповідачем відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ( замість первісного відповідача - державного виконавця , який виніс оскаржувану постанову). Ухвалою окружного адміністративного суду м. Києва від 10.03.2010р. позовну заяву повернуто, як неподану через те, що позивачем вимоги ухвали від 20.01.10 р. не усунуто, оскільки позивачем неточно зазначено найменування відповідача (Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України).

14.04.10р. позивач, після повернення йому позовної заяви, повторно звернувся в суд і подав клопотання про поновлення строку на звернення з даним позовом .

Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивач своєчасно оскаржив в судовому порядку постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. В подальшому провадження в справі за первісною заявою не було відкрите через недоліки позовної заяви. Звернення позивача в суд зупинило перебіг строку на оскарження вказаної вище постанови. З часу первісного звернення до суду та повторним поданням позову 14.04.10р. існували обєктивні та поважні, на думку колегії суддів апеляційного суду, підстави , через які позовна заява не вважалася прийнятою судом.

Ці обставини судом першої інстанції не було враховано і безпідставно відмовлено в поновленні строку та задоволенні позовних вимог за пропуском строку.

Що стосується правомірності оскаржуваної постанови , то колегія суддів апеляційної інстанції зважає на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони :1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»виконавче провадження підлягає закінченню у випадку передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника юридичної особи, або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом.

Відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»цей Закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності - боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Стаття 1 вказаного Закону визначає боржника - як суб'єкта підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами, у тому числі зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати;

Рішення головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_9 від 14.12.09р. про закінчення виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса ґрунтувалося на підставі постанов господарського суду Дніпропетровської області № Б15/137-09, № Б15/138-09, Б15/139-09.

Відповідачем не надано доказів, що на час прийняття оскаржуваної постанови рішення господарського суду набрали законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що вказані рішення господарського суду Дніпропетровської області були оскаржені в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду , та станом на 14.12.09р. не набрали законної сили.

Крім того, виконавчий напис нотаріуса винесено на виконання зобовязань за іпотечним договором, в якому ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6М.(боржники за виконавчим провадженням) виступали поручителями як фізичні особи, а не як субєкти підприємницької діяльності.

Тому у державного виконавця взагалі не було підстав до передачі виконавчого листа арбітражному керуючому та закінчення виконавчого провадження за п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 КАС України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції не надано беззаперечних доказів законності рішення про закінчення виконавчого провадження. Постанова про закінчення виконавчого провадження є неправомірною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, при визначенні способу відновлення порушеного права , колегія суддів вважає вимоги позивача мають бути задоволені частково, оскільки суд може покласти на відповідача виконання лише тих обовязків, які належать до його компетенції , в межах наданих повноважень, в порядку визначеному законом.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ВТБ Банк задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2010 року скасувати.

Постановити нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.12.09р. по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса №3516 ,виданого 03.06.09р. про звернення стягнення на нерухоме майно - будівлі та споруди, що знаходяться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,2-д.

Зобовязати Департамент державної виконавчої служби вжити заходів щодо організації відновлення виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій по примусовому виконання виконавчого напису нотаріуса №3516 від 03.06.09р.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

ОСОБА_10ОСОБА_1

суддя О.А.Губська

суддя Л.П.Борисюк