Справа № 647/3050/14-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 647/3050/14-а

Категорія: 10.3 Головуючий в 1 інстанції: Миргород В.С.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області та ОСОБА_2 на додаткову постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 18 березня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Бериславського районного суду Херсонської області з заявою про винесення додаткової постанови стосовно іншої частини позовних вимог, питання по яким не було вирішено постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2014 року, а саме: про зобов'язання відповідача виплачувати позивачу пенсію, нараховану з 13 листопада 2012 року в сумі 2235,25 грн. та провести перерахунок і виплату з 01 травня 2014 року.

Додатковою постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 18 березня 2015 року заяву було задоволено частково. Суд доповнив постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2014 року по адміністративній справі №647/3050/14-а наступним: "Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області виплачувати ОСОБА_2 пенсію, яка була нарахована з 13 листопада 2012 року". В задоволенні решти вимог, зазначених у заяві, було відмовлено.

Не погоджуючись з додатковою постановою суду, УПФУ подало апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана додаткова постанова ухвалена з порушенням норм права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2.

Також, не погоджуючись з додатковою постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій зазначається, що вказана додаткова постанова ухвалена з частковим порушенням норм права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 в повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 01 липня 2001 року перебувала на обліку у Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги в управлінні соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації за статусом учасник бойових дій як малолітній в'язень та отримувала підвищення до пенсії відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

13 листопада 2012 року позивач отримала посвідчення жертви нацистських переслідувань, пред'явник якого є інвалідом 3-ї групи і має право на пільги, встановлені статтею 6 (2) Закону України "Про жертви нацистських переслідувань".

29 квітня 2014 року листом № 1896/04 УПФУ сповістило позивача про те, що при зміні статусу ветерана війни на статус жертви нацистських переслідувань такі виплати як щомісячна цільова грошова допомога відповідно до Закону України "Про підвищення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни державна адресна допомога відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 28 липня 2010 року № 656 та збільшення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 № 1381 не зберігається.

Не погоджуючись з наведеними обставинами та зі зміною пенсійного забезпечення ОСОБА_2 звернулась в жовтні 2014 року з позовом до суду.

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 03 грудня 2014 року, яка ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2015 року залишена без змін, позов було задоволено. Суд визнав дії УПФУ в частині зменшення пенсійних виплат позивачу з травня 2014 року неправомірними та зобов'язав УПФУ нарахувати та виплатити позивачу недоотримані з травня 2014 року по жовтень 2014 року 4180,95 грн..

Вважаючи, що вказаною постановою суд першої інстанції вирішив не всі її позовні вимоги, ОСОБА_2 звернулась з заявою про винесення додаткової постанови.

Розглядаючи вказану заяву та частково її задовольняючи, суд першої інстанції виходив з її часткової обґрунтованості та вважав, що частина позовних вимог вирішена не була.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з огляду на наступне.

Статтею 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цих законів, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ч. 1,2 ст. 23 БК України будь - які бюджетні зобов'язанні та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України".

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" права та пільги для ветеранів війни і членів їхніх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Згідно з ч. 3 цієї статті нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Виплата доплати до пенсії позивачу здійснюється з Державного бюджету відповідно до п.4 постанови КМ України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" № 1381 від 28 грудня 2011 року № 1381 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2014 року N 112) особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Про жертви нацистських переслідувань" і Про соціальний захист дітей війни", таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстав.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене та приймаючи до уваги наявність у позивача статусу, що дає право на відповідні виплати, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача виплачувати позивачу пенсію, нараховану з 13 листопада 2012 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в даному випадку, шляхом винесення додаткової постанови.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з частковою відмовою суду першої інстанції в задоволенні заяви про винесення додаткової постанови, зокрема, стосовно виплати пенсії в розмірі 2235, 25 грн., оскільки з прохальної частини адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_2 лише просила визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати УПФУ виплачувати їй пенсію, яка була нарахована з 13 листопада 2012 року та доплатити за цей час недоодержану суму пенсії, тобто, без зазначення суми розміру щомісячної пенсії.

Колегія суддів вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Додаткова постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому що всі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України у Бериславському районі Херсонської області та ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а додаткову постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 18 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є. Зуєва О.А. Шевчук