Справа № 684/536/15-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 684/536/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Сегін І.Р.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

16 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними, скасування рішень та зобов'язання призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просив: визнати неправомірним та скасувати рішення №3 від 12.02.2015 Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині відмови позивачу в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.1989 по 31.12.1989 та з 01.01.1991 по 30.04.1991; визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області щодо не зарахування до стажу тракториста роботи позивача в ТОВ "Племінний завод "Агрорегіон" з 01.07.2008 по 30.04.2009; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області зарахувати до стажу роботи, який дає право на пенсію відповідно до пункту "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" роботу позивача трактористом в колгоспі "Дружба" с. Новоселівка Старобешівського району Донецької області з 01.01.1989 по 31.12.1989, колгоспі "Росія" с.Бабино Старосинявського району з 01.01.1991 по 30.04.1991 та в ТОВ Племінний завод "Агрорегіон" з 01.07.2008 по 30.04.2009; скасувати протокольне рішення №585 від 27.02.2015 управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області про відмову у призначенні позивачеві пенсії та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "в" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня виникнення на пенсію, тобто з 04.09.2014.

Посилався на те, що він звернувся до відповідачів із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Однак, відповідачами протиправно не враховано спірні періоди його роботи на посаді тракториста до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Постановою Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року, позов задоволено повністю.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням відповідачі оскаржили його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У апеляційних скаргах ставиться питання про скасування постанови Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Позивач скористався правом регламентованим положеннями статті 191 КАС України та надав письмові заперечення на апеляційні скарги відповідачів. В своїх запереченнях позивач просить відмовити в задоволенні апеляційних скарг та залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання призначене на 16 вересня 2015 року не прибули, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Згідно з частиною 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З врахуванням приписів вищевказаних статей, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження, при цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до вимог частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41 КАС України.

Перевіривши за матеріалами справи доводи апеляційних скарг та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивач народився 03 вересня 1959 року.

03.09.2014 після досягнення 55 річного віку, звернувся з заявою до управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області про призначення йому пенсії на пільгових умовах. Однак відповідач листом від 27.02.2015 №1026 та протоколом №585 від 27.02.2015 відмовив йому в призначенні пенсії через відсутність первинних документів, які підтверджують безперервну зайнятість позивача на посаді тракториста-машиніста на виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах чи інших підприємствах сільського господарства, а саме те, що його трудовий стаж тракториста, який зазначений у трудовій книжці, не в повному обсязі підтверджується відомостями про нарахування заробітної плати, в яких не завжди вказана його посада, та нарахований стаж тракториста лише за 18 років 11 місяців 19 днів по відомостях, де зазначалась робота тракториста.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки він дійсно в спірні періоди з 01.01.1989 по 31.12.1989, з 01.01.1991 по 30.04.1991 та з 01.01.2008 по 30.04.2009 працював трактористом-машиністом на виробництві сільськогосподарської продукції, що підтверджується записами у трудовій книжці, а тому відповідачі незаконно відмовили йому у призначенні пільгової пенсії. Суд першої інстанції також зазначив, що відсутність запису про характер виконуваної позивачем роботи в книзі обліку трудового стажу та заробітку колгоспника, не може бути законною підставою для не врахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача.

Із записів трудової книжки ОСОБА_2 (серія ОД № 197361), встановлено, що позивач з 01.07.2008 по 30.04.2009 працював в ТОВ «Племінний завод «Агрорегіон» трактористом. Згідно запису № 7 трудової книжки від 01.07.2008 про прийняття позивача на роботу в ХФ ЗАТ «Племінний завод» Агрорегіон» на посаду тракториста, підстава наказ від 01.07.2008 №26; згідно запису № 8 від 30.04.2009 про звільнення позивача з посади тракториста за згодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпПУ, підстава наказ від 30.04.2008 №127.

Крім того, робота позивача трактористом в період з 01.07.2008 по 30.04.2009 підтверджується довідкою підприємства ТОВ «Племінний завод «Агрорегіон" від 08.10.2014 №12 та листом підприємства від 10.07.2015 з доданими матеріалами: довідкою про підтвердження наявного трудового стажу, наказом №26 від 01.07.2006, наказом №127к від 30.04.2009.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, управлінням ПФУ в Старосинявському районі, при прийнятті рішення про не зарахування цієї роботи до пільгового стажу виходило з того, що в наказі про прийняття на роботу зазначено, що позивач прийнятий на роботу механізатором, а не трактористом, однак не прийнято до уваги, що назва професії, за якою був прийнятий на роботу позивач механізатор, а не тракторист вказана в наказі помилково, оскільки Національний класифікатор України «Класифікатор професій ДК 003:2005, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 26.12.2005 р. № 375, що діяв на час прийняття позивача на роботу та діючий в даний час Національний класифікатор, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 р. N 327 в розділі сільське господарство взагалі не містять найменування такої професії, як «механізатор», тобто такої професії не існує, але містить назву професії «тракторист машиніст». Робота, яку виконував позивач, за своїм характером підпадає під ознаки робіт, які виконують трактористи-машиністи сільськогосподарського виробництва, які передбачені в Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників, виданих Міністерством праці і соціальної політики (Випуск 2. Сільське господарство та пов'язані з ним послуги (ДКХП)

Крім того, робота позивача трактористом з 01.07.2008 по 30.04.2009 також підтверджується показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, допитаними в суді першої інстанції, з якими позивач разом працював.

Судом першої інстанції також правильно встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці позивача №341 дата заповнення 12.12.1979, позивач з 1987 по 19.02.1990 працював в колгоспі «Дружба» с. Новоселівка Старобешівського району Донецької області трактористом. Відповідно до запису від 20.02.1990, який здійснено за 1989 рік, позивач працював трактористом, відпрацював 323 людино-днів з встановленого мінімуму 280.

Комісія при головному управлінні ПФУ в Хмельницькій області своїм рішенням № 3 від 12.02.2015 зарахувала до пільгового стажу позивача періоди роботи з 01.01.1987 по 31.12.1988 та з 01.01.1990 по 19.02.1990, однак відмовила в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 01.01.1989 по 31.12.1989 через не підтвердження первинними документами роботи на посаді тракториста. Підставою для відмови стала архівна довідка Старобешівського районного трудового архіву Донецької області, в якій містяться відомості про те, що позивач працював у 1989 році кочегаром, відпрацював 323 людино-дні при необхідному мінімумі в 280. Довідка не містить посилання на первинний документ, де було б зазначено, час його роботи кочегаром.

Проте, з пояснень позивача встановлено, що він працював кочегаром лише в опалювальний період протягом січня-квітня, а в інші місяці протягом повного польового періоду трактористом.

Згідно записів в трудовій книжці позивача також зазначено, що за 1987 рік він працював трактористом, при цьому міститься також запис про те, що він переводився на посаду кочегара на період опалювального сезону зі збереженням механізаторського стажу, що також опосередковано підтверджує пояснення позивача.

Як встановлено з довідки Старобешівського районного трудового архіву Донецької області, виданої на заяву від 25.11.2014, про заробіток позивача, він протягом січня-квітня 1989 р. отримував зарплату за ставкою 40 крб., а з травня по грудень отримував заробітну плату в діапазоні від 148 до 169 крб., що підтверджує те , що позивач отримував дохід від виробітку, отримавши в грудні дохід в розмірі 1609 крб., а після закінчення виробничого циклу доплату за кінцевими результатами роботи у розмірі 377 крб.

Відповідно до роз'яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 р. № 7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що робота позивача кочегаром протягом опалювального періоду в січні-квітні 1989 року не є перешкодою для зарахування всього 1989 року до його пільгового стажу, а відмова у врахуванні цього стажу Комісією головного управління ПФУ в Хмельницькій області є неправомірною.

Згідно з записами в трудовій книжці позивача №341 дата заповнення 12.12.1979, міститься запис про те, що ОСОБА_2 в 1991 році працював трактористом в колгоспі «Росія» с. Бабино Старосинявського району, та вибув з колгоспу 30.04.1991, відпрацювавши 89 людино-днів.

Відповідно до архівної довідки Старосинявського районного трудового архіву від 08.09.2014 № 464 підтверджено, що позивач у 1990 році працював трактористом та відпрацював 249 людино-днів, а в 1991 році не вказано ким він працював та відпрацював 89 людино-днів. Саме через цю обставину Комісія при головному управлінні ПФУ в Хмельницькій області своїм рішенням № 3 від 12.02.2015 відмовила в зарахуванні до пільгового стажу періоду цієї роботи через не підтвердження первинними документами роботи на посаді тракториста, а управління ПФУ в Старосинявському районі не включила цей період в розрахунок і загального стажу.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Згідно з приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до статті 62 вказаного Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах за пунктом «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7, згідно якого до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що даних, які містяться у трудовій книжці позивача про його роботу на посаді тракториста, достатньо для призначення пільгової пенсії, оскільки основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тому правомірно задовольнили позов.

Мотиви та доводи апеляційних скарг висновків судів першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги управління Пенсійного фонду України в Старосинявському районі Хмельницької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Старосинявського районного суду Хмельницької області від 22 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий суддя Боровицький О. А.

Судді Граб Л.С.

ОСОБА_6