Справа № 2-а-186/2010
Суддя: Ворожбянов А. М.
Дата ухвалення: 2010-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 2а-186/2010 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2010 року Михайлівський районний суд Запорізької області

У складі: головуючого судді,- ОСОБА_1

при секретарі,- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до інспектора Державно - патрульної служби роти ДПС ДАІ № 2 ОДДЗ УДАІ УМВС України в Запорізькій області - прапорщика міліції ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Державно - патрульної служби роти ДПС ДАІ № 2 ОДДЗ УДАІ УМВС України в Запорізькій області - прапорщика міліції ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії АР № 264915 про адміністративне правопорушення. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що 06.04.2010 року о 16-30 годині відносно нього інспектором роти ДПС № 2 - прапорщиком міліції ОСОБА_4 була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення серії АР № 264915, про порушення ним п. 11.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КупАП. Відповідно до складеної постанови в справі про адміністративне правопорушення, співробітником ДАІ викладені наступні обставини правопорушення: так, 06.04.2010 року о 16-30 годині на 327 км. автодороги Харків - Сімферополь, керуючи автомобілем НОМЕР_1 громадянин ОСОБА_3 порушив правила розмежування транспортних засобів на проїжджій частині, а саме: рухався по крайній лівій смузі при вільній правій смузі, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КупАП. З викладеним в постанові він не згоден, так як, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вказаному 327 км. автодороги Харків - Сімферополь по правій смузі руху виявив значні пошкодження асфальту (ями та вибоїни), в звязку з чим, з метою обїзду вказаних ям та вибоїн був змушений переїхати на ліву крайню смугу, по якій і продовжив рух, після чого був зупинений співробітником ДАІ. Формально, в його діях присутні ознаки правопорушення, але вказане правопорушення, з урахуванням вищевказаних обставин є малозначним. Не зважаючи на його пояснення, щодо вимушеного виїзду на крайню ліву смугу руху, прапорщиком міліції ОСОБА_4 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 264915 від 06.04.2010 року, відповідно до якої його було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 425 грн. та направлена йому рекомендованим листом за вихідним номером № 1873 від 07.04.2010 року. Вказану постанову він отримав поштою 10.04.2010 року. Однак, разом з постановою йому не було направлено протоколу про адміністративне правопорушення. Тому, він вважає, що дії відповідача ОСОБА_4 відносно нього є неправомірними, а винесена постанова про адміністративне правопорушення є незаконною, та підлягає скасуванню з тих підстав, що при визначенні виду і міри адміністративного стягнення, згідно зі ст. 33 КУпАП враховується характер здійсненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майнове становище, обставини помякшуючі й обтяжуючі відповідальність. Розглядаючи відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, відповідач не зясував обставини, які помякшують його відповідальність, ступінь його вини та не врахував їх при винесенні постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Так, позивач раніше до адміністративної відповідальності не притягався, а скоєне ним правопорушення не потягло настання будь - яких негативних наслідків та в силу вищезазначеної обставини, допущене ним правопорушення є малозначним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 підтримав свої позовні вимоги, та просить задовольнити їх у повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не зявився, але надав суду клопотання про розгляд справи за йо відсутності з проханням у відмові в задоволенні позову ОСОБА_3, на

підставі доданих до заяви письмових заперечень відповідача. У вказаних запереченнях відповідач вказує, що 06.04.2010 року о 16-30 годині на 327 км. автодороги Харків - Сімферополь, поза населеним пунктом за порушення розташування транспортних засобів на дорозі відповідно до вимог п. 11.2 ПДР України, який гласить, що нерейкові Т.З. повинні рухатися як найближче до правого краю проїжджої частини, був зупинений автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, який рухався на ділянці дороги, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, по лівій смузі для руху при вільній правій, чим порушив п. 11.5 ПДР України. Під час спілкування ОСОБА_3 визнав скоєне ним адміністративне правопорушення та прохав попередити, але йому було розяснено, що згідно КупАП за дане правопорушення попередження не передбачене. Відповідно ст.ст. 213, 222, 254, 283 КУпАП та Наказу МВС України від 26.02.2009 року № 77 на водія ОСОБА_3 було складено ним протокол про адміністративне правопорушення серії АР № 216093 та винесено постанову серії АР № 264915 від 06.04.2010 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно з якою на водія ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступіню його вини, майнового стану, обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність. Вказані копію протоколу та постанови ОСОБА_3 отримати відмовився. Копії вказаних протоколу та постанови були надіслані йому поштою рекомендованим листом. Заяв чи вимог від ОСОБА_3 про подання доказів, залучення свідків з його автомобіля, розгляду протоколу за участю його адвоката або переносу термінів розгляду справи не надходило. Вказані позивачем в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, підтвердженням тому є по кадрове фото, на якому видно, що права смуга вільна, ямко вість ліквідована, перешкод в русі немає, а автомобіль НОМЕР_4 рухається по лівій смузі. На підставі викладених пояснень відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові заперечення відповідача та ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, суд вважає, що адміністративний позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.І ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюються на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При вивченні матеріалів адміністративної справи, наданні пояснень позивача, заперечень відповідача, було встановлено, що відносно ОСОБА_3 06.04.2010 року інспектором ДПС ВДАІ № 2 прапорщиком міліції ОСОБА_5 був складений протокол про адміністративне правопорушення (п. 11.5 ПДР) за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Однак, ОСОБА_3 змінив напрямок руху автомобіля в звязку з тим, що права смуга дорожнього покриття була пошкоджена, та продовжувати рух було неможливо. Про даний факт свідчать фотознімки, що знаходяться в матеріалах справи. Крім того, ніяких суттєвих перешкод іншим транспортним засобам ОСОБА_3 не спричинив. Тому суд приходить до висновку, на підставі пояснень позивача та доданих ним до матеріалів справи доказів про малозначність скоєного ним адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 11, 71, 94, 161-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 до інспектора Державно - патрульної служби роти ДПС ДАІ № 2 ОДДЗ УДАІ УМВС України в Запорізькій області - прапорщика міліції ОСОБА_4

________

Миколайовича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову серії АР № 264915 по справі про адміністративне правопорушення від 06 квітня 2010 року, відповідно до якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень скасувати, та звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності при малозначності вчиненого ним адміністративного правопорушення й обмежитись усним зауваженням.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського адміністративного суду через Михайлівський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заяву про апеляційне оскарження постанови Михайлівського районного суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя А.М. Ворожбянов