Справа № 10150/09/1570
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2010-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2010 року м.Одеса

року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Нагул В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Евросеть ЮГ»до Державної податкової адміністрації в Одеській області, головного державного податкового ревізора-інспектора ДПА в Одеській області ОСОБА_1 та старшого державного податкового ревізора-інспектора ДПА в Одеській області ОСОБА_2, Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси про визнання протиправними (незаконними) дій щодо проведення перевірки та визнання недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Евросеть ЮГ», в якій позивач просить суд визнати дій інспекторів ДПІ України в Одеській області по проведенню 23.06.2009 року планової перевірки за дотриманням порядку проведення розрахунків за товари(послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій Товариства з обмеженою відповідальністю «Евросеть ЮГ»на обєкті торгівлі, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Преображенська, 65, неправомірними та визнати нечинним (скасувати) повністю рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 08.07.2009 року №, винесеного ДПІ у Приморському районі м. Одеси.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що проведення перевірки співробітниками податкової служби, складання акту перевірки та винесення відповідного податкового рішення були здійснені з порушенням норм чинного законодавства. Так, ТОВ «Евросеть ЮГ»не було повідомлено про проведення планової перевірки, а про наявність підстав для проведення позапланової перевірки останньому невідомо. Крім цього, постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року №502 органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, постановлено до 31.12.2010 року тимчасово припинити проведення планових перевірок субєктів господарювання, крім перевірок субєктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до субєктів господарювання з високим ступенем ризику, та планових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням санітарного і податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обовязкових платежів), у звязку із чим, на думку позивача, саме проведення перевірки є протиправним. Також, посилаючись на те, що законодавством не передбачений порядок обліку товарних запасів на складах та/або за місцем реалізації товарів, позивач зважав на відсутність факту порушення ним порядку обліку товарів за місцем їх реалізації.

Ухвалою суду від 18.11.2009 року протокольно до участі у справи в якості відповідачів було залучено головного державного податкового ревізора-інспектора ДПА в Одеській області ОСОБА_1 та старшого державного податкового ревізора-інспектора ДПА в Одеській області ОСОБА_2.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Представник ДПІ у Приморському районі м. Одеси в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просила відмовити, пояснивши що при проведенні перевірки господарюючого субєкта ТОВ «Евросеть ЮГ»дії співробітників ДПА в Одеській області вчинені у повній відповідності вимогам діючого законодавства, що регулює порядок проведення перевірок, а рішення про застосування штрафних санкцій прийнято з урахуванням норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Інші відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання були повідомлені завчасно та належним чином, у звязку із чим суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що на підставі направлення від 12.06.2009 року №4592/23-7017, виданих ДПА в Одеській області, відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та «Про патентування деяких видів господарської діяльності», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», Указу Президента України від 12.06.1995 року «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, відповідно до план-графу проведення перевірок на червень 2009 року, співробітниками ДПА в Одеській області було проведено перевірку за дотримання ТОВ «Евросеть ЮГ»порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складений акт від 23.06.2009 року №3601/15/32/23/34221315.

Перевіркою, у тому числі, встановлено порушення порядку ведення обліку товарних запасів на складах за місцем їх реалізації, чим порушень п.12 ст. 3 Закону. Суд не вважає за необхідне оцінювати правильність інших встановлених порушень, оскільки позивачем вони не оскаржуються, та не викликають у суду сумніву щодо їх правильності.

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Приморському районі винесено рішення від 08.07.2009 року № про застосування до ТОВ «Евросеть Юг»штрафної санкції у розмірі 1492,00 гривень. Штрафна санкція розрахована у відповідності до положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»плановою перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби i проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка. Дана норма повязана з п.1 ст. 11 вказаного Закону, де зазначено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати податків та зборів платниками податків.

Разом з тим, згідно ч.7 ст. 11-1 Закону «Про державну податкову службу в Україні»позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва i oбiгy спирту етилового, коньячного i плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Дана норма повязана з пунктом 2 ст. 11 вказаного Закону, де зазначено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, торгових патентів тощо.

Отже, спеціальним законом в даному випадку є Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», який регулює правовідносини суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють розрахункові операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів ДПС України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом ДПА України від 27.05.2008 року №355, передбачено, що працівниками органів ДПС здійснюються відповідно до щомісячних планів органу ДПС планові перевірки щодо контролю за здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі. Перевірки щодо контролю за здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових та касових операцій, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію, патентів i ліцензій проводяться групою у складі не менше двох посадових ocіб органів ДПС за наявності у них службових посвідчень та направлення на перевірку. Згідно ч. 4 п. 1.13 Методичних рекомендацій, перший примірник направлення (при проведенні позапланових виїзних перевірок разом з копією наказу) вручається платнику податків під розписку. Направлення виписується окремо на перевірку кожного субєкта господарювання у 2-х примірниках (один з яких оформлюється на бланку органу ДПС), що скріплюються гербовою печаткою і підписуються керівником органу ДПС.

Суд не бере до уваги, як підставу для скасування спірного податкового рішення, посилання позивача на те, що перевіряючими не надано жодного документу на проведення перевірки, оскільки перевірка проводилася в присутності старшого продавця ОСОБА_3 та продавця-консультанта ОСОБА_4, в матеріалах справи наявна копія направлення від 12.06.2009 року №4592/23-7017 з розпискою старшого продавця ОСОБА_5 про його отримання. Згідно з актом відмови від підписання матеріалів перевірки від 26.06.2009 року №154/23-7017 старший продавець ОСОБА_5 та продавець-консультант ОСОБА_4 від підписання матеріалів перевірки відмовилися.

Суд критично оцінює посилання позивача, як на підставу для скасування спірного податкового рішення, на порушення порядку проведення перевірки, складання акту перевірки, прийняття спірного рішення, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є результатом його хибного тлумачення.

Перевірка була проведена згідно Методичних рекомендацій щодо порядку проведення перевірок з питань дотримання субєктами господарювання касової дисципліни, повноти оприбуткування виручки від реалізації товарів (послуг), затвердженого наказом ДПА України від 23.04.2009 року №210. Методичні рекомендації розроблено відповідно до ст.8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»для застосування посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби України при здійсненні контролю за дотриманням ними встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, порядку проведення розрахунків, повноти оприбуткування виручки від реалізації товарів, а також попередження фактів ухилення від виконання зобовязань перед бюджетами та державними цільовими фондами.

Складений за результатами перевірки акт відповідає вимогам Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затверджених наказом ДПА України від 12.08.2008 року №534.

Відтак, доводи позивача щодо порушення перевіряючими вимог п.1.7, п.4.7, п.4.8 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 25.08.2005 року №327, є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, суд вважає також безпідставними посилання представника позивача на необхідність застосування до даних правовідносин вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2009 року №502 «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року», враховуючи наступне.

Вказаною Постановою були введені тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року, зокрема, зобовязано органи і посадових осіб, уповноважених законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, до 31 грудня 2010 року тимчасово припинити проведення планових перевірок суб'єктів господарювання, крім перевірок суб'єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб'єктів господарювання з високим ступенем ризику, та планових заходів державного нагляду (контролю) за додержанням санітарного і податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів).

Слід зазначити, що правові підстави і порядок проведення планових перевірок, повноваження податкових органів на проведення таких перевірок, визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та Законом України «Про державну податкову службу в України».

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Попри встановлене Постановою обмеження у проведенні планових перевірок, будь-які зміни Верховною Радою України у вищезазначені Закони внесені не були. Тому, оскільки Закон України має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України (підзаконний акт), він має пріоритет у правозастосуванні. Таким чином, суд приходить до висновку, що представниками податкового органу під час перевірки було дотримано всіх вимог чинного законодавства щодо порядку проведення перевірки, у звязку із чим посилання позивача на порушення з боку податкового органу порядку проведення перевірки спростовуються вищевикладеним.

Як встановлено судом, позивачем фактично не оскаржуються встановлені факти інших порушень, крім встановленого порушення порядку ведення обліку товарів за місцем реалізації. У звязку із цим, суд не вбачає підстав перевіряти правильність встановлених порушень, оскільки останні не викликають сумніву щодо їх правильності.

Як вбачається з акту перевірки від 23.06.2009 року №3601/15/32/23/34221315, перевіркою встановлена відсутність обліку товарів та накладних на оприбуткування товару. Так, в додатку №2 до акту перевірки зазначено, що облік товарів за місцем реалізації не ведеться, накладні на оприбуткування товару відсутні. Представником позивача не заперечується той факт, що перевіряючим зазначені документи не надавались. Так, вже в суді представник позивача пояснив, що накладні на реалізуємий товар знаходяться в бухгалтерії товариства, так як облік та надходження товарів від постачальників на підприємстві ведеться централізовано. Проте суд не вбачає зазначені доводи представника позивача, як підставу для задоволення позову, обґрунтованими, оскільки згідно з актом відмови від підписання матеріалів перевірки від 26.06.2009 року №154/23-7017, повноважній особі ТОВ «Евросеть ЮГ»було розяснено право у триденний термін зявитись до податкового органу для надання вмотивованих пояснень та документів, щодо фактів, викладених в акті, яким підприємство не скористалося. Позивач також не скористався своїм правом внести відповідні пояснення до акту перевірки. В судовому засіданні представником позивача не доведено факту наявності зазначених документів, а його доводи суд розцінює як обраний спосіб ухилення від відповідальності за виявлені порушення.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій»суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст.20 Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 21 цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 6 Закону «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»передбачено, що облік товарних запасів фізичною особою субєктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Згідно Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності субєктів малого підприємництва»платники єдиного податку юридичні особи ведуть податковий облік за тими податками, платниками яких вони є згідно із цим указом. Субєкт малого підприємництва юридична особа зобовязана вести книгу обліку доходів та витрат і касову книгу.

Форму Книги обліку доходів і витрат субєкта малого підприємництва юридичної особи та порядок її ведення затверджено Наказом Державної податкової адміністрації України від 13.10.1998 року №477, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.10.1998 року за №689/3129.

Відповідно до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність України»бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відтак, враховуючи, що в ході перевірки встановлені обставини щодо неведення позивачем на місці продажу товарів обліку товарних запасів, висновки за актом перевірки про порушення ТОВ «Евросеть ЮГ»п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»є обґрунтованими.

Таким чином, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, зясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що Державною податковою адміністрацією в Одеській області під час проведення перевірки було дотримано всіх вимог чинного законодавства щодо проведення перевірки, а Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси правомірно винесено рішення від 08.07.2009 року № про застосування до ТОВ «Евросеть ЮГ» штрафної санкції у розмірі 1396,00 гривень, законних підстав для скасування вказаного рішення немає, у звязку із чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11,69,71,86,159-162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано «18»червня 2010 року.

Суддя ____________________ І.В. Завальнюк

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

18 червня 2010 року