Справа № 2а-1592/10/2470
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

"16" вересня 2015 р. м. Київ К/800/1320/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Голяшкіна О.В.,
Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Сторожинецького районного відділу УМВС України в Чернівецькій області до Контрольно-ревізійного відділу в Глибочицькому районі Чернівецької області, Контрольно-ревізійного відділу в Чернівецької області про визнання протиправними та скасування вимог, визнання протиправним розпорядження, за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2010 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2010 року Сторожинецький районний відділ УМВС України в Чернівецькій області звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправними та скасувати пункти 2, 5, 7 вимоги Контрольно-ревізійного відділу в Глибоцькому районі від 26.03.2010 за № 24-23-13/193;

визнати протиправним розпорядження Контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області № 32 від 26.03.2010 про зупинення операцій на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі Державна фінансова інспекція в Чернівецькій області, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що відповідно до п.1.1.3 Плану контрольно-ревізійної роботи КРВ в Сторожинецькому районі на І квартал 2010 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Сторожинецького районного відділу УМВС України в Чернівецькій області за 2007-2009 року та завершений звітний період 2010 року, за результатами якої складено акт ревізії № 24-30-45/31 від 22.02.2010.

На цій підставі Контрольно-ревізійним відділом в Глибочицькому районі Чернівецької області складено вимогу № 24-23-13/193 від 26.03.2010 про усунення виявлених порушень, спірними пунктами якої від позивача вимагалось:

- пункт 2 - провести нарахування та виплату працівникам недоотриманих сум з оплати праці в сумі 6753,0 гривень;

- пункт 5 - в недотримання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 № 783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель» нормативну грошову оцінку земель станом на 01.01.2010, 01.02.2010, за 2009 рік не проіндексовано на коефіцієнт індексації 1,059, який розраховано виходячи з середньорічного індексу інфляції за 2009 рік - 115,9%, що призвело до заниження в обліку вартості основних засобів в сумі 11667,80 грн., при цьому врахувати, що дане порушення ліквідовано в ході ревізії;

- пункт 7 - в порушення статті 2 Закону України від 20.12.1990 №565-ХІІ «Про міліцію», яким передбачено, що послуги з охорони громадського порядку є основним, завданням підрозділу міліції та Переліку платних послуг, які можуть надаватися органами та підрозділами Міністерства внутрішніх справ, затвердженим постановою КМУ від 04.06.2007 № 795, яким не передбачено надання послуг з охорони, Сторожинецьким РВ УМВС, згідно укладених договорів, протягом 2007-2009 років надавались послуги територіальному управлінню державної судової адміністрації в Чернівецькій області з охорони та негайного реагування і виїзду на місце оперативної групи у разі спрацювання «автодозвону». При цьому сума зайво отриманих коштів за послуги з охорони громадського приміщення суду склала 8820,0 грн., у зв'язку з чим дану суму слід перерахувати в дохід Державного бюджету;

- пункт 8 - зайве списання паливо-мастильних матеріалів не у відповідності до Норм витрат палива та мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 № 43, протягом 2007-2009 років в загальній кількості 2000,19 літрів на загальну суму 9113,11 грн. відшкодувати за рахунок винних осіб у порядку та розмірі, встановленому Кодексом законів про працю України.

26.03.2010 Контрольно-ревізійним відділом в Чернівецької області прийнято розпорядження № 32 про зупинення операцій з бюджетними коштами за реєстраційним рахунком Сторожинецького РВ за КПКВ 1001050 «Забезпечення захисту прав і свобод громадян, суспільства і держави від протиправних посягань, охорона громадського порядку та проведення досліджень (експертиз) експертною службою МВС України», строком до 24.04.2010.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваних пунктів вимоги та розпорядження, як того вимагає частина 2 статті 71 КАС України.

При касаційному перегляді судових рішень у справі колегія суддів Вищого адміністративного суду України виходить з наступного.

Так, Закон України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон) передбачав, що Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону, згідно з яким Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За результатами аналізу наведених положень колегія суддів вказує на наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, Інспекція пред'явила вимоги, які вказують на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення (повернення коштів).

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 15 квітня та 13 травня 2014 року (справи №№ 21-40а14, 21-89а14).

Відповідно до статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи, що позовна вимога про визнання протиправним розпорядження Контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області № 32 від 26.03.2010 про зупинення операцій на рахунках, відкритих в органах Державного казначейства є похідною, суд касаційної інстанцій також прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині.

За змістом статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 229, 230, 231 КАС України, суд, -

постановив:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області задовольнити.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2010 року і ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2013 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні позову Сторожинецького районного відділу УМВС України в Чернівецькій області до Контрольно-ревізійного відділу в Глибочицькому районі Чернівецької області, Контрольно-ревізійного відділу в Чернівецької області про визнання протиправними та скасування вимог, визнання протиправним розпорядження.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення ї копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: