Справа № 823/2854/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року справа № 823/2854/15

м. Черкаси

11 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гараня С.М.,

при секретарі Попельнусі Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_1 податковий борг по єдиному податку на загальну суму 2 012,76грн.

ОСОБА_1 станом на час звернення з позовом до суду має податковий борг по єдиному податку на загальну суму 2 012,76грн., який виник під час провадження підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 Оскільки припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не припиняє зобов'язань, що виникли під час провадження такої діяльності, ДПІ у Черкаському районі звернулась до суду для стягнення такої суми заборгованості не з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а з фізичної особи громадянина ОСОБА_1

Позивач в судове засідання представника свого не направив, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи здійснювати без участі представника інспекції.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив, заперечення на позов не надав, представника не направив.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 статті 41 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 до 21.01.2015 був зареєстрований як фізична особа-підприємець, за ідентифікаційним номером НОМЕР_1.

18.04.2012 ФОП ОСОБА_1 подав до податкового органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування обліку та звітності, згідно з якою було обрано ставку єдиного податку 20% до розміру мінімальної заробітної плати та ІІ групу платників єдиного податку.

З вищевказаної заяви вбачається, що відповідач обрав вид підприємницької діяльності наступні види роздрібної торгівлі (КВЕД 47.19).

18.04.2012 відповідачу було видано свідоцтво серії А № 193585, згідно якого він є платником єдиного податку.

Так, рішеннями Свидівоцької сільської ради від 13.07.2012 № 20-4 затверджено ставки єдиного податку на 2013 р. для першої та другої групи субєктів господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування обліку та звітності. Відповідно до цих рішень, фізичні особи-підприємці, які відносяться до ІІ групи платників єдиного податку сплачують фіксовану ставку єдиного податку, що становить 20% розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня податкового (звітного) періоду.

Суд зазначає, що ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 № 4282-VI встановлено на 2012 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня 1073,00 грн. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» на 1 січня 2013р. встановлено мінімальний розмір заробітної плати в сумі 1147,00грн.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 повинен був сплачувати до місцевого бюджету щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця:

- 214,60грн. єдиного податку у 2012 р. (1073,00грн. х 20% = 214,60грн.);

- 229,40грн. єдиного податку у 2013 р. (1147,00грн. х 20% = 229,40грн.).

Проте, відповідач в порушення вимог Податкового кодексу України не проводив сплати єдиного податку внаслідок чого утворилась заборгованість з жовтня по грудень 2012 в сумі 643,80грн. та з січня по червень 2013 в сумі 1 376,40грн.

Матеріалами справи встановлено, що станом на час розгляду справи за відповідачем рахується сплата єдиного податку в розмірі 7,44грн., тож загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 по єдиному податку становить 2 012,76грн. (643,80грн. + 1 376,40грн. 7,44грн.).

ДПІ у Черкаському районі на адресу відповідача була направлена податкова вимога форми «Ф» № 3041-25 на суму 1 068,13грн., яка повернулася до податкового органу з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання».

В подальшому, 22.01.2015 ОСОБА_1 припинив свою підприємницьку діяльність за власним рішенням, про що у витязі з ЄДР юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців зроблено відповідну відмітку.

Оскільки припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця не припиняє зобов'язань, що виникли під час провадження такої діяльності, ДПІ у Черкаському районі звернулась до суду для стягнення вищевказаної суми заборгованості не з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, а з фізичної особи громадянина ОСОБА_1

Частиною першою статті 67 Конституції України закріплено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

У відповідності до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 10.1.2 п.10.1 ст. 10 ПК України передбачено, що до місцевих податків і зборів належить єдиний податок.

Відповідно до п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Реєстрація суб'єкта господарювання, як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку, що передбачено п. 299.1 ст. 299 ПК України.

Пунктом 291.4. ст. 291 ПК України визначено, що суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку, зокрема, до другої групи відносяться фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: - не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; - обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Пунктом 293.1 ст. 293 ПК України визначено, що ставки єдиного податку для платників першої - другої груп встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, що передбачено п. 293.2 зазначеної статті.

У відповідності до п. 294.1 ст. 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року (п.295.1 ст. 295 ПК України).

Пунктом 300.1 ст. 300 ПК України передбачено, що платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку.

Суд наголошує, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця у відповідності до п.1 ч.1 ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 15.05.2003 № 755-IV проводиться у разі прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Для проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням фізична особа - підприємець або уповноважена нею особа подає (надсилає) державному реєстратору реєстраційну картку на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням (ч.1 ст. 47 Закону № 755).

У відповідності до ч. 6 зазначеної статті Закону, державний реєстратор за відсутності підстав для залишення реєстраційної картки на проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням без розгляду зобов'язаний не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цього документа внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем та в той же день видати (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення) їй повідомлення про внесення такого запису.

У відповідності до витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.08.2015, який міститься в матеріалах справи підприємницька діяльність ОСОБА_1 припинена за власним рішенням, про що 21.01.2015 державним реєстратором внесено запис № 2012193.

Разом з цим суд зазначає, що у відповідності до п.п.65.10.8 п.65.10 ст.65 ПК України, державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов'язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов'язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищевказаних обставин, а також беручи до уваги, що відповідач у встановлені законом строки суму податкового боргу по єдиному податку не сплатив, а вимогу не оскаржив, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ДПІ Черкаському районі про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу по єдиному податку в розмірі 2 2012,76грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь бюджету через державну податкову інспекцію у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області податковий борг по єдиному податку в сумі 2 012 (дві тисячі дванадцять) грн. 76 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 18.09.2015 року.