Справа № 308/10930/14-а
Суддя: Ференц А. М.
Дата ухвалення: 2014-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Ференц А.М.

при секретарі Пазяк С.М.

з участю представника позивача 94 прикордонного загону ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача Джаміль ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, адміністративну справу за адміністративним позовом 94 прикордонного загону Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення,-

ВСТАНОВИВ:

94 прикордонний загін Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 21.08.2014 року був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Саловка» за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Угорську Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав.

21.08.2014 року начальником 94 прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, останньому розяснено, що він зобовязаний покинути територію України в термін до 22.08.2014 року, однак, відповідач територію України не покинув, в звязку з відсутністю у нього документів, що дають право на перетин Державного кордону як України так і інших країн та достатніх коштів, у звязку з чим 94 прикордонний загін змушений був звернутись до суду з позовом про примусове видворення ОСОБА_2 за межі території України.

В судовому засіданні представник позивача 94 прикордонного загону ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин ОСОБА_4 ОСОБА_2 21.08.2014 року о 06 год. 30 хв., за результатами спільних дій ОРВ 94 прикордонного загону та ВБКОЗ Управління СБ України в Закарпатській області, за участю мобільної прикордонної застави «Чоп» на околиці м. Чоп (3000 метрів від ЛДК) на напрямку 354 УР прикордонного знаку був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Саловка» за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Угорську Республіку поза межами пункту пропуску в складі групи осіб. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав.

21.08.2014 року начальником 94 прикордонного загону відносно відповідача було прийнято рішення про примусове повернення за межі України, останньому розяснено, що він зобовязаний покинути територію України в термін до 22.08.2014 року.

Однак відповідач такого рішення не виконав.

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач звернувся до міграційної служби з заявою про надання йому статуту біженця.

Відповідно до розяснень, що містяться в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженців та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення та примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, повезених із перебуванням іноземців та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25.06.2009 р. примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту».

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового та тимчасового захисту» біженець чи особа, яка потребує додаткового захисту або якій надано тимчасовий захист, не може бути вислана або примусово повернута до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань, а також з інших причин, що визнаються міжнародними договорами чи міжнародними організаціями, учасниками яких є Україна, як такі, що не можуть бути повернуті до країн походження.

Оскільки, на момент розгляду справи залишається не вирішеною заява ОСОБА_2 про надання йому статуту біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, на відповідача поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», до набрання рішенням законної сили

Звернення відповідача до органів міграційної служби про надання статусу біженця і знаходження його в процедурі засвідчує законність перебування такого на території України, та до вирішення питання Управлінням Державної міграційної служби України питання про надання або відмову у наданні статусу біженця відповідач не може бути примусово видворений.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстав для задоволення адміністративного позову немає.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163, 183-5 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову 94 прикордонного загону Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ференц А.М.