Справа № 496/1100/15-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 496/1100/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Трушина О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченко К.В

ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 8 травня 2015р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015р. ОСОБА_2 звернулас в суд із позовом до управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення УПФ від 15.01.2015р. за №2 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти та зобовязати відповідача призначити їй пенсію як працівнику освіти відповідно до п. «е» ст.55 ЗК «Про пенсійне забезпечення» з дня подачі нею заяви про призначення пенсії, а саме з 5 січня 2015р..

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 5 січня 2015р. вона звернулась до УПФ України у Біляївському районі Одеської області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

15 січня 2015р. за результатами розгляду заяви комісією УПФ прийнято рішення за №2 про відмову у призначенні ОСОБА_2 пенсії за вислугу років як працівнику освіти на пільгових умовах. Підставою для прийняття такого рішення стало не підтвердження спеціального стажу роботи більше 25 років, а лише 19 років 4 місяці та 17 днів.

Позивачка вказує, що при розрахунку спеціального стажу співробітниками Управління було помилково не включено до спеціального стажу період роботи вчителем трудового навчання та за суміщенням бібліотекаря, у звязку з чим сумарний спеціальний стаж, який дає їй право на пенсію за вислугу років становить менше 25 років при загальному стажі роботи 29 років і 14 днів.

З огляду на викладені обставини просила позов задовольнити.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 8 травня 2015р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області №2 від 15 січня 2015р. про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти.

Зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Біляїівському районі Одеської області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років як працівнику освіти, відповідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з дня подачі заяви про призначення пенсії, а саме: з 5 січня 2015р..

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення скарги та скасування постанови з ухваленням по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має необхідний спеціальний 25-ти річний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений п.«е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», що підтверджуються наданими позивачкою матеріалами і є підставою для призначення пенсії за вислугу років.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного зясування усіх обставин по справі, належної оцінки доказів.

За правилами ст.159КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.198КАС України, постанову суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28 липня 1989р. ОСОБА_2 почала трудову діяльність - була прийнята на посаду старшої піонервожатої Маринівської восьмирічної школи з 15 серпня 1989р., згідно наказу №313 від 28 липня 1989р., про що свідчить запис в трудовій книжці і працювала в Маринівській ОСОБА_3 ступенів на різних посадах до 31 грудня 2014р..

5 січня 2015р. ОСОБА_2 звернулась до управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області для оформлення пенсії за вислугою років.

Рішенням №2 управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області від 15 січня 2015р. позивачці відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років як працівнику освіти на пільгових умовах, згідно п.«е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

Підставою для прийняття такого рішення стало те, що основна посада, яку займала позивачка в період з 1 вересня 1997р. по 31 серпня 2003р., є бібліотекар, у зв'язку з чим вказаний період не враховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, загальний стаж становить 29 років 14 днів, спеціальний стаж - 19 років 4 місяці 17 днів.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача, як працівника освіти становить понад 25 років, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо стажу роботи, виходячи з наступного.

Згідно з п. «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я, та соціального забезпечення, при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом міністрів України, незалежно від віку.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 4.11.1993р. за № 909.

Згідно із Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, правом на пенсію за вислугу років користуються учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи у загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах.

Статтею 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до запису трудової книжки ОСОБА_2 1 вересня 1997р. переведена з посади заступника директора з виховної роботи на посаду бібліотекаря і вчителя обслуговуючої праці 0,5 ставки, залишивши її на посаді педагога-організатора, згідно наказу № 3 від 6 вересня 1997р..

1 вересня 1998р. ОСОБА_2 була звільнена з посади педагога-організатора і залишена на посаді бібліотекаря (0,5 ставки) і вчителя обслуговуючої праці з недільним навантаженням 8 годин, згідно наказу №48 від 31 серпня 1998р..

1 вересня 2003р. позивачка переведена з посади бібліотекаря (0,5 ставки) на посаду вчителя трудового навчання з педагогічним навантаженням 10 годин, дозволивши виконувати обов'язки бібліотекаря 0,5 ставки, про що свідчить наказ №3 від 1 вересня 2003р..

Відповідно до довідки Маринівської ОСОБА_3 ступенів №103 від 12 січня 2015р. ОСОБА_2 згідно наказу №2 від 1.09.1997р. по Маринівській ОСОБА_3 ступенів працює в даній школі на основній посаді вчителя обслуговуючої праці та виконує обов'язки бібліотекаря на 0,5 ставки з 1.09.1997р..

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що стаж роботи позивачки, як працівника освіти становить понад 25 років, що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років.

Проте, відповідно ст.7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Абзацом 2 пунктом 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005р. за №22-1, встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Тобто, призначення і виплата пенсії за вислугу років можливі виключно за умови залишення особою роботи, яка дає право на таку пенсію.

Як вбачається з записів трудової книжки, позивачка на час звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії не звільнена, а продовжує працювати.

Зазначена обставина також підтверджується довідкою Маринівської ОСОБА_3 ступенів №103 від 12 січня 2015р. в якій зазначено, що ОСОБА_2 згідно наказу №2 від 1.09.1997р. по Маринівській ОСОБА_3 ступенів працює в даній школі на основній посаді вчителя обслуговуючої праці та виконує обов'язки бібліотекаря на 0,5 ставки з 1.09.1997р..

Виходячи з наведеного судова колегія вважає, що відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії позивачці за вислугу років прийнято з неправильним мотивуванням, оскільки позивачка має право на пенсію за вислугу років, але право на її призначення виникає з моменту звільнення з роботи.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2 продовжує працювати.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судове рішення не можливо вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197,202,207КАС України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області - задовольнити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 8 травня 2015р. -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Біляївському районі Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді:

ОСОБА_4

ОСОБА_1