Справа № 2-а-76/11
Суддя: Тихоненко М. І.
Дата ухвалення: 2011-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Врадіївський районний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-76 / 2011 р.
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

21.03.11 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Тихоненко М.І.

Розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Врадіївському районі Миколаївської області про визнання дій незаконними та зобовязання нарахувати та виплатити підвищення пенсії „дітям війни,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася на адресу Врадіївського районного суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Врадіївському районі Миколаївської області про визнання дій незаконними та стягнення з відповідача підвищення пенсії „дітям війни, посилаючись на те, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни № 2195- ІV від 18.11.2004 року є дитиною війни. Згідно ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни їй щомісячно повинна проводитися виплата підвищення пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але всупереч вимогам вказаного Закону в 2007 році відповідачем дане підвищення пенсії взагалі не виплачувалась, а в 2008-2010 роках доплата до пенсії виплачувалась у неповному обсязі - лише 10 % від прожиткового мінімуму для непрацездатних.

Ухвалою від 21.03.2011 року позовні вимоги щодо дій незаконними та зобовязання нарахувати та виплатити підвищення пенсії „дітям війни за періоди із 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та із 22.05.2008 року по 06.09.2010 року залишені без розгляду в звязку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

В запереченні на позов, яке надійшло на адресу суду 16.03.2011 року, Управління пенсійного фонду України в Врадіївському районі просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. З 01.01.2008 року гр. ОСОБА_1 виплачувалось підвищення пенсії „дітям війни в повному обсязі - 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Також, Законом не визначено величину мінімальної пенсії за віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус „дитини війни та не визначено яким органом і за рахунок яких коштів здійснюється виплата підвищення пенсії, в звязку з чим вимоги позивача безпідставні.

З врахуванням повідомлених позивачем обставин, за результатами розгляду наданого відповідачем заперечення, вважаю можливим ухвалення законного та обґрунтованого рішення, без проведення судового засідання та виклику осіб які беруть участь у справі, в порядку скороченого провадження.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, дослідивши докази, вважаю встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Позивач відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни відноситься до категорії дітей війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни позивачу з 01.01.2006 року передбачено доплата до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Законом України „Про державний бюджет України на 2006 рік від 20.12.2005 року та Законом України „Про державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року призупинено дію статті 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни на 2006-2007 роки.

Рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 визнано таким, що не відповідає Конституції України і є неконституційним пункт 12 статті 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року, яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 107-VI від 28.12.2007 року внесено зміни до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни та визначено розмір доплати до пенсії дітям війни в розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України підпункт 2 пункту 41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 107-VI від 28.12.2007 року, яким внесено зміни до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти, їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України, тобто з 09.07.2007 року втратив чинність пункт 12 статті 71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік від 19.12.2006 року, та з 22.05.2008 року втратив чинність підпункт 2 пункту 41 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 107-VI від 28.12.2007 року, що стосуються виплат підвищення пенсії „дітям війни;

З січня місяця 2008 року позивачу виплачувалось щомісячно підвищення пенсії як дитині війни в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб в наступних розмірах

З 01.01.2008 року по 31.03.2008 року - по 47 грн.; З 01.04.2008 року по 30.06.2008 року - по 48,1 грн. З 01.07.2008 року по 30.09.2008 року по 48,2 грн.; З 01.10.2008 року - по 49,8 грн. (довідка № 1470/02 від 31.05.2010 року).

Встановлені в судовому засіданні факти вказують на те, що між сторонами склалися відносини з приводу нарахування та виплати підвищення пенсії „дітям війни.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається виключно за правилами, встановленими ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Будь-якими іншими діючими нормативно-правовими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо невзяття до уваги положень ч. 3 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення пенсії виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

На підставі викладеного, позивач з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та із 22.05.2008 року має право на отримання доплати до пенсії як дитина війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Як встановлено, позивачеві з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року підвищення пенсії як дитині війни не виплачувалось, а за період з 01.01.2008 року і по 31.12.2010 року підвищення пенсії виплачувалось у розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб відповідно до підпункту 2 пункту 41 розділу II Закону України „Про державний бюджет на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України, який втратив чинність 22.05.2008 року.

Посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії дітям війни у вказаному розмірі є безпідставними, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституції України та ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, так як правові положення передбачають дітям війни щомісячне підвищення пенсії та позивач має право на її отримання і органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах.

На підставі вищевикладеного, вважаю незаконними дії відповідача, зокрема щодо не проведення нарахування та виплати, позивачу, у відповідності до ст. 6 Закону №2195-ІУ підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком та що позивач має право і законні підстави для отримання підвищення пенсії як дитина війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком в межах шестимісячного строку звернення з адміністративним позовом до суду, передбаченого ч. 2 ст. 99 КАС України.

Керуючись ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008, ст.ст. 138, 1832, 256 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у Врадіївському районі щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 у відповідності до ст. 6 Закону України №2195-ІУ від 18.11.2004 року Про соціальний захист дітей війни підвищення пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком незаконними за період з 07.09.2010 р. по 31.12.2010 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Врадіївському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_2 у відповідності до ст. 6 Закону України №2195-ІУ від 18.11.2004 року Про соціальний захист дітей війни підвищення пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням проведених виплат, за період з 07.09.2010 р. по 31.12.2010 р. включно.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Врадіївський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: