Справа № 2а-6629/10/2670
Суддя: Власенкова О.О.
Дата ухвалення: 2010-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

02 липня 2010 року 12:24 № 2а-6629/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Власенкової О.О., при секретарі судового засідання Чернишевій О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач)
до відповідачівНачальника відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві підполковника міліції ОСОБА_2 (далі- відповідач 1)
треті особи про Дніпровське РУ ГУ МВС України в місті Києві (далі - відповідач - 2) ОСОБА_3 ОСОБА_4 визнання протиправними дій, зобов'язання провести реєстрацію за місцем проживання,

Обставини справи:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до відповідачів - Начальника відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві підполковника міліції ОСОБА_2 та Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві, в якій з урахуванням уточнень від 14 червня 2010 року, просив:

- визнати дії начальника ВГІРФО Дніпровського РУГУ MBС України в місті Києві підполковника міліції ОСОБА_2 неправомірними в частині відмови у реєстрації (прописки) позивача за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати Дніпровське РУГУ МВС України в місті Києві зареєструвати (прописати) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 та внести відомості до паспортного документа про місце проживання із зазначенням адреси житла особи та внести ці дані до реєстраційного обліку.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач 1 протиправно відмовив йому в реєстрації місця проживання, посилаючись на те, що прописка (реєстрація) громадян у будинки, які підлягають відселенню, заборонена.

Відповідач 1 у судові засідання не зявився, проте надіслав клопотання, в яких просить суд розглянути справу без участі його представника та повідомив, що проти задоволення адміністративного позову не заперечує.

За клопотанням позивача в судовому засіданні залучено до участі у справі співвідповідача - Дніпровське РУ ГУ МВС України в місті Києві.

Відповідач 2 заперечення на позов не надав, представника в судове засідання не направив, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Треті особи в судові засідання також не з`явилися, однак до суду направили клопотання про розгляд справи у їх відсутність і просили позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

На підставі частини 3 статті 160 КАС України в судовому засіданні 02 липня 2010 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 1998 року позивач отримав талон зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання, який свідчить про зняття з реєстраційного обліку за попереднім місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, оскільки переїхав на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, де на даний час і проживає разом з матір`ю та братом. Останні є власниками квартири за названною адресою та не заперечують щодо реєстрації у ній позивача.

У березні 2010 року позивач звернувся до Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві із заявою про реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Начальник відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві підполковник міліції ОСОБА_2 за результатами розгляду заяви позивача відмовила в її задоволенні, обгрунтовуючи розпорядженням Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА) від 24 травня 2004 року № 850 "Про надання дозволу на реконструкцію та забудову території мікрорайону, обмеженого вулицями Попудренко, Мініна, Червоноткацькою та Червоногвардійською в Дніпровському районі міста Києва", вказівкою Головного управління житлового забезпечення КМДА від 28 вересня 2004 року №044/114/5-112 та листом КП "Житлоінвест-УКБ" ГУЖЗ КМДА від 03 червня 2004 року №114/026-2871, оскільки прописка (реєстрація) громадян у будинках, які підлягають відселенню заборонена.

Проаналізувавши матеріали справи, пояснення позивача та його представника, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (далі-Закон) передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до статті 3 Закону вільний вибір місця проживання чи перебування це право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати чи перебувати; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Враховуючи вимоги статті 6 Закону, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Згідно зі статтею 13 цього Закону вільний вибір місця проживання обмежується в адміністративно-територіальних одиницях, які знаходяться у прикордонній смузі; на територіях військових об'єктів; у зонах, які згідно із законом належать до зон з обмеженим доступом; на території, де у разі небезпеки поширення інфекційних захворювань і отруєнь людей введені особливі умови і режим проживання населення та господарської діяльності; на територіях, щодо яких введено воєнний або надзвичайний стан. Вільний вибір місця проживання обмежується щодо осіб, які не досягли 16-річного віку; осіб, до яких згідно із процесуальним законодавством застосовано запобіжні заходи, пов'язані з обмеженням або позбавленням волі; осіб, які за вироком суду відбувають покарання у вигляді позбавлення або обмеження волі; осіб, які згідно із законодавством перебувають під адміністративним наглядом; осіб, які згідно із законодавством про інфекційні захворювання та психіатричну допомогу підлягають примусовій госпіталізації та лікуванню; іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.

Зазначений в статті 13 Закону перелік обмежень щодо вільного вибору особою місця проживання за субєктним складом та територіальним розташуванням є вичерпним і не містить положень щодо заборони реєстрації місця проживання в будинках, які підлягають знесенню, на що посилався відповідач в листі від 06 квітня 2010 року № 48/415-235.

Отже, відповідач 1 безпідставно відмовив позивачу у реєстрації за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому такі його дії слід визнати протиправними.

З урахуванням викладеного суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, вимогу позивача про зобовязання відповідача 2 зареєструвати його місцем проживання за вищевказаною адресою.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

У звязку із задоволенням у повному обсязі позовних вимог суд вважає за необхідне присудити на користь позивача понесені ним судові витрати у звязку зі сплатою судового збору у розмірі 3 ,40 грн.

Вимога про відшкодування позивачеві судових витрат у розмірі 2 300 грн., повязаних з витратами на правову допомогу, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки з угоди-доручення від 06 квітня 2010 року № 06/04/10, укладеної між позивачем та його представником у цій справі, вбачається, що правова допомога надавалася позивачеві щодо звернення із позовом до Дніпровського районного суду м.Києва, а не до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись статтями 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними дії Начальника відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті Києві підполковника міліції ОСОБА_2 щодо відмови у реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3.

3.Зобов`язати Дніпровське РУ ГУ МВС України в місті Києві зареєструвати ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп.

Суддя О.О. Власенкова