Справа № 2а-3076/10/0570
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2010-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мозгова Н.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2010 року справа №2а-3076/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючий Арабей Т.Г.,

суддів : Міронова Г.М., Горбенко К.П.

при секретарі Турко І.Б.

за участю представника ОСОБА_2 митниці ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства фірми "Дебекс Україна"

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 18 травня 2010 року

у адміністративній справі № 2а-3076/10/0570

за позовом Дочірнього підприємства фірми "Дебекс Україна"

до ОСОБА_2 митниці, ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Донецькій області

третя особа Державне казначейство України

про визнання дій протиправними, визнання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів та транспортних засобів та стягнення з Державного бюджету України надмірно сплаченого до бюджету податку на додану вартість у розмірі 29795,67 грн., -

В С Т А Н О В И Л А :

ДП "Дебекс Україна", звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 митниці, ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Донецькій області про визнання дій протиправними, визнання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів та транспортних засобів та стягнення з Державного бюджету України надмірно сплаченого до бюджету податку на додану вартість у розмірі 29795,67 грн., третя особа Державне казначейство України.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2010 року у справі № 2а-3076/10/0570 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП "Дебекс Україна" просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою повністю задовольнити їх позов.

Представник ОСОБА_2 митниці проти доводів апеляційної скарги заперечував.

ОСОБА_5 підприємство фірма "Дебекс Україна", Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області та Державне казначейство України в судове засідання не зявились, про дату, час та місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_5 підприємство Фірма "Дебекс Україна" є юридичною особою, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України за № 25601597, діє на підставі статуту та є платником податку на додану вартість.

Відповідач ОСОБА_2 митниця у відповідності до ст. 14 Митного кодексу України є митним органом, який на території закріпленого за ним регіону в межах своєї компетенції здійснює митну справу та забезпечує комплексний контроль за додержанням законодавства України з питань митної справи, керівництво і координацію діяльності підпорядкованих йому митниць та спеціалізованих митних установ і організацій.

Відповідач ОСОБА_4 управління Державного казначейства України у Донецькій області та третя особа Державне казначейство України у відповідності до ч. 2 ст. 50 Бюджетного кодексу України ведуть бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснюють повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету.

02.11.2009 року між ОСОБА_5 підприємством Фірмою "Дебекс Україна" (Покупець) та Закритим акціонерним товариством "Новоенисейский лесохимический комплекс"Російська Федерація (Продавець) укладений зовнішньоекономічний контракт № НЕЛХК-ДЕБ/1-09, відповідно до якого Продавець зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та сплатити деревоволокнисті плити (ДВП), у подальшому "Товар" в номенклатурі та по ціні, вказаним у специфікаціях.

Асортимент, кількість, ціна, строки оплати та поставки кожної конкретної партії товару, а також інші умови поставки товару узгоджуються сторонами у специфікаціях, які є невідємною частиною контракту.

Згідно специфікації № 1 від 02.12.2009 року товар представляє собою - плити деревоволокнисті сухого безперервного способу виробництва, не піддані хімічному обробленню, без облицювання, розміром 2,5*1220*2440 мм, кількість товару - 81000 кв.м., ціна за одиницю товару - 0,43 Євро за 1 кв. метр, загальна ціна поставки складає 34830,00 Євро або 399480,84 гривень.

З рахунку - фактури № 1 від 09.12.2009 та інвойсу № 1 від 02.12.2009 вбачається, що вартість одного квадратного метру ДВП розміру - 2,5*1220*2440 мм складає 0,43 Євро, а вартість партії (81000 кв.м. товару) складає - 34830,00 Євро.

Зазначена партія товару була переміщена через митний кордон України.

25.12.2009 року фірмою "Дебекс Україна" надані до ОСОБА_2 митниці ВМД № 700030015/2009/002478 та №700030015/2009/002477, відповідно до якої задекларований товар -плити деревоволокнисті сухого безперервного способу виробництва, не піддані хімічному обробленню, без облицювання, розміром 2,5*1220*2440 мм, густиною більше 0,810 г/смЗ, не марковані, без пакування у кількості 81000 кв. м. Виробником товару визначено ЗАТ "Новоенисейский ЛХК" Росія .

Відповідно до вантажно-митні декларації та відомостей, зазначених на другому аркуші, в якості додаткових документів декларантом додано: зовнішньоекономічний контракт № НЕЛХК-ДЕБ/1-09 від 02.11.2009 року; специфікація № 1 рахунок-фактура № 1 інвойс № 1, платіжне доручення в іноземній валюті про сплату загальної вартості, калькуляція виробника б/н, паспорти якості, сертифікати про походження, накладні на товар.

25.12.2009 року у вказаних деклараціях ОСОБА_2 митницею зазначено, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1766 від 20.12.2006 року для підтвердження заявленої митної вартості декларанту необхідно надати додаткові документи, а саме - калькуляції вартості товару виробника, розрахунки вартості товару, експертні висновки про вартість товару.

Як вбачається зі зворотного боку зазначеної декларації позивач був ознайомлений з необхідністю надання таких додаткових документів та надав наступні документи - калькуляції вартості 1 кв. м деревоволокнистих плит Виробника - ЗАТ "Новоєнісейський лісохімічний комплекс" від 01.11.2009р., в яких вказано розрахунок витрат виробника на 1 кв. м з урахуванням всіх затрат в сумі 0,43 Євро, розрахунок ціни на продукцію Виробника - ЗАТ "Новоєнісейський лісохімічний комплекс" вих. № 358 від 01.09.2009, в якому вказана ціна товару відповідного розміру 0,38 Євро.

У подальшому при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості відповідачем встановлено, що заявлена митна вартість товару складає 0,43 Євро за 1 кв.м., що значно нижче у порівнянні з цінами на подібні товари згідно цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України (ЄАІС ДМСУ). За ціновою інформацією ЄАІС ДМСУ найнижчий рівень митної вартості аналогічних товарів (плит деревоволокнистих) походженням з Росії на час здійснення митного оформлення товару склав 0,5904 Євро за 1 кв.м., у зв'язку з чим митна вартість вантажу позивачем була занижена.

25.12.2009 ОСОБА_2 митницею прийнято рішення № 700030015/2009/000005/1 про визначення митної вартості товару до ВМД №700030015/2009/002477, згідно якого ціна угоди щодо раніше оформлених ідентичних та подібних товарів визначена у валюті в сумі 15939,72 Євро (або 133160,28 гривень) за партію (27000 кв. м.) та ціна за одиницю (1 кв. м. товару) - 0,5904 Євро замість заявлених 0,43 Євро за 1 кв. м. товару.

25.12.2009 ОСОБА_2 митницею прийнято рішення № 700030015/2009/000006/1 про визначення митної вартості товару до ВМД №700030015/2009/002478, згідно якого ціна угоди щодо раніше оформлених ідентичних та подібних товарів визначена у валюті в сумі 31879,43 Євро (або 266320,56 гривень) за партію (54000 кв. м.) та ціна за одиницю (1 кв. м. товару) - 0,5904 Євро замість заявлених 0,43 Євро за 1 кв. м. товару

Визначення митної вартості відповідачем здійснено за шостим методом з огляду на недостатність відомостей для визначення митної вартості за ціною договору (вартість операції), відсутністю інформації щодо цін на ідентичні, аналогічні товари, та відсутністю інформації, що дозволяла б використати другий, третій, четвертий та п'ятий методи. Джерелом інформації та документами, які використані для розрахунку митної вартості товару митним органом зазначена цінова інформація Державної митної служби України.

25.12.2009 року позивачу ОСОБА_2 митницею надані картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 700030015/9/000017 та № 700030015/9/000016.

Згідно вказаної картки товар не підлягає митному оформленню через митний кордон України з причин неподання у повному обсязі додаткових документів, необхідних для визначення митної вартості. В якості вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення чи пропуску цих товарів і транспортних засобів через митний кордон України відповідачем визначено декларування товару за ціною та методом, визначеними ОСОБА_2 митницею.

25.12.2009 року фірма "Дебекс Україна" подала відповідачу нові ВМД, за якими митна вартість товару була визначена з коригуванням митного органу (рішення № № 700030015/2009/000005/1, 700030015/2009/000006/1 про вартість товару). У зв'язку з цим - доплата з податку на додану вартість згідно наданих позивачем платіжних доручень склала 29795,67 грн.

Митні органи у відповідності до ст. 41 МК України повинні здійснювати митний контроль, який включає в себе контроль за правильністю визначення декларантом митної вартості.

Поняття митної вартості є базовою категорією не лише в системі митного оподаткування, але в системі митного контролю та митного оформлення, оскільки саме на основі митної вартості розраховуються такі платежі як мито, митні збори, податок на додану вартість, акцизній збір. Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі митна вартість імпортних товарів означає вартість товарів для цілей стягнення адвалерних мит на імпортні товари і не повинна базуватись на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. положенням Угоди кореспондують норми глав 46 та 47 Митного кодексу України. Саме у звязку з зазначеним законодавець надав митним органам право контролю заявленої митної вартості, право прийняття рішення про неможливість використання вибраного декларантом методу митної оцінки, право вимоги подання необхідних документів на її підтвердження, та у встановлених законом випадках право самостійного визначення митної вартості товару.

Статтею 264 Митного кодексу України встановлено обовязок декларанта надати на вимогу митного органу необхідні документи.

Відповідно до ст. ст. 266, 267 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є метод за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються. Для визначення митної вартості товарів до ціни угоди при цьому додаються, якщо вони не були раніше до неї включені, такі витрати: вартість транспортування, витрати на навантаження, вивантаження, перевантаження, комісійні, брокерські винагороди, вартість пакування тощо.

Зазначений метод використовується для визначення митної вартості якщо використані декларантом відомості підтверджені документально та є достовірними.

Досліджуючи питання законності дій митного органу під час контролю заявленої декларантом митної вартості товару, суд першої інстанції мав керуватись нормами Митного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України № 339 від 09.04.2008 року. "Про затвердження Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів", постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 "Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для їх підтвердження".

Пунктом 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для їх підтвердження встановлений обовязок декларанта подати на вимогу митного органу додаткові документи. Цим же пунктом передбачено, що митний орган може вимагати у декларанта подачі копії вантажної митної декларації країни відправлення, а також інформацію зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

"Порядком здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №339 від 09.04.08р. встановлено, що контроль за правильністю визначення митної вартості здійснюється митним органом також і шляхом порівняння заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією про рівень цін на такі товари. Аналогічне правило закріплено і частиною 2 ст. 265 Митного кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог про надання додаткових документів митниця послалась на наявність у неї обґрунтованих сумнівів щодо правильності заявленої митної вартості товару. В даному випадку слід враховувати, що Указом Президента України від 10.02.96р. №124/96 (124/96) "Про заходи щодо вдосконалення конюнктурно - цінової політики у сфері зовнішньоекономічної діяльності" створено Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків (Держзовнішінформ), з покладанням на цього функцій моніторингу зовнішніх експортних товарних ринків та цін, що складаються на таких ринках, надання інформаційної, консультативної та експертної допомоги. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2001р. №310 "Питання Міністерства економіки", Держзовнішінформ віднесено до сфери управління Міністерства економіки України. Отже, Держзовнішінформ є державним органом, уповноваженим надавати офіційну цінову інформацію на імпорт та експорт товарів, та здійснювати цінову експертизу товарів. Між Держзовнішінформом та Державною митною службою України 16.10.96р. підписана Угода про інформаційний обмін. Вказані норми матеріального права також не були застосовані судом до спірних правовідносин.

Системний аналіз норм Митного кодексу України дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок базується на положеннях основного принципу, закріпленого у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі "Оцінка товарів для митних цілей", згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Враховуючи зазначене, а також приписи ст. 11 Митного кодексу України про те, що безпосереднє здійснення митної справи покладається на митні органи, що саме цими органами має виконуватись комплекс завдань, зумовлений цілями та конкретним змістом митної політики, а також напрямками державної діяльності в сфері зовнішньої та внутрішньої політики, колегія суддів дійшла висновку, що питання встановлення митної вартості та її контролю не може бути предметом вирішення будь якого іншого органу, окрім митних органів. Рішення митного органу щодо митної вартості може бути піддано судовому контролю лише на предмет перевірки його вимогам закону та компетенції цього органу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів, вважає, правильним висновок суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ДП фірми "Дебекс Україна" про визнання дій ОСОБА_2 митниці протиправними, визнання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів та транспортних засобів та стягнення з Державного бюджету України надмірно сплаченого до бюджету податку на додану вартість у розмірі 29795,67 грн.

Згідно приписів частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, пропорційно з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Колегія суддів вважає, що відповідач мав право визначати митну вартість товару, а тому, діяв на підставі, в межах повноважень, що передбачені законодавством, з метою, з якою це повноваження надане, та у спосіб передбачений законом.

Відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, а тому підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства фірми "Дебекс Україна" залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2010 року у справі № 2а-3076/10/0570 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів