Справа № 2-а-14073/10/2670
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Беспалова О.О.

суддів Губської О.А., Парінова А.Б.,

при секретарі Кропивному Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва, третя особа: Головне управління державного казначейства України в м. Києві про визнання протиправнимии дії та зобов"язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії ДПІ у Дарницькому районі м. Києва щодо поданої декларації за 2009р. та стягнути з відповідача на його користь надмірно сплачений податок з доходів фізичних осіб.

Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 01 лютого 2011 року позов задоволено, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва щодо поданої ОСОБА_2 податкової декларації за 2009 рік та зобов"язано відшкодувати ОСОБА_2 450 грн. з місцевого бюджету надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб в 2009 році.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Дарницькому районі м. Києва подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не зявилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обовязкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких підстав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дії відповідача щодо поданої позивачем податкової декларації за 2009 рік та відшкодування 450.00грн. надмірно сплаченого податку з доходів фізичних осіб в 2009 році підлягають задоволенню, оскільки дії ДПІ у Дарницькому районі м. Києва вчинені з порушенням п.п. 22.8 ЗУ "Про податок з доходів фізичних осіб", адже, п.п. 22.8 цього Закону чітко встановлено, що не підлягають оподаткуванню цим податком (не відображаються в його річній податковій декларації) та не включаються до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку у межах норм, передбачених законом, кошти, перераховані фізичною особою до власного пенсійного вкладу або до пенсійного вкладу членів сім'ї такої фізичної особи першого ступеня споріднення. На думку Окружного адміністративного суду м. Києва, ДПІ у Дарницькому районі м. Києва, як суб'єкт владних повноважень, не виконала покладений на неї обов'язок щодо доказування, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів апеляційної інстанції з таким висновком суду першої інстанції не може погодитися, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом першої інстанції невірно трактуються вимоги п. 22.8 ст. 22 ЗУ "Про податок з доходів фізичних осіб" (Далі-Закон), яким передбачено, що не підлягають оподаткуванню (не відображаються в його річній податковій декларації) та не включаються до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку у межах норм, передбачених законом, кошти, перераховані фізичною особою до власного пенсійного вкладу або до пенсійного вкладу членів сім"ї такої фізичної особи першого ступеня споріднення.

Зазначені норми передбачені підпунктом 5.3.5. п. 5.3. ст. 5 Закону, згідно яких платник податку має право включити до складу податкового кредиту звітного року суму витрат платника податку на сплату за власний рахунок страхових внесків, страхових премій та пенсійних внесків страховику-резиденту, недержавному пенсійному фонду, установі банку за договорами довгострокового страхування життя, недержавного пенсійного забезпечення, за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом, а також внесків на банківський пенсійний депозитний рахунок, на пенсійні вклади як такого платника податку, так і членів його сім»ї першого ступеня споріднення.

Разом з тим, відповідно до пункту 18.1 статті 18 ЗУ "Про податок з доходів фізичних осіб" річна декларація про майновий стан і доходи подається платником податку, який: а)зобов'язаний подавати таку декларацію згідно з нормами цього Закону або інших законів; б) має право подати таку декларацію для отримання податкового кредиту.

Поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що виходячи з вищенаведеного, позивач має право на включення до складу податкового кредиту суму коштів, перерахованих до власного пенсійного вкладу. Інше діючим законодавством не передбачено, тобто іншого механізму ніж механізм податкового кредиту, чинним законодавством не передбачений.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що позивач задекларував доходи одержані за основним місцем роботи та зазначив власноруч у розділі 2 декларації п. 2.6 де включив у витрати кошти в розмірі 3000,0грн. перераховані на пенсійний вклад АКБ "Аркада" при цьому, посилаючись на пункт 22.8 ст. 22 Закону України № 889-ІУ від 22.05.2003 року "Про податок з доходів фізичних осіб".

Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не взято до уваги, що форма та зміст декларації про доходи є затвердженою, а внесення власноруч доповнень до розділів є порушенням.

Суд першої інстанції не врахувавши вищевказане, допустивши численні порушення норм матеріального і процесуального законодавства України, не врахувавши вимоги п.2 ст. 71 КАС України, виніс необгрунтовану та незаконну постанову.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В звязку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва задовольнити, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.1 ст.41, ст.ст.160, 195, 197,202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва, третя особа: Головне управління державного казначейства України в м. Києві про визнання протиправнимии дії та зобов"язання вчинити дії задовольнити повністю.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 листопада 2011 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в позовних вимогах ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя О.О.Беспалов

Суддя О.А.Губська

Суддя А.Б.Парінов

(Повний текст постанови складено 23.09.2011р.)