Справа № 127/14391/15-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/14391/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Жмудь О.О.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

15 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білоуса О.В. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даною постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2015 року - без змін.

Представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила суд задовольнити її.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 перебуває в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці з 03.10.2011 року та отримував пенсію по інвалідності, а з 09.12.2011 року перейшов згідно заяви на пенсію по інвалідності згідно ЗУ «Про державну службу»

При нарахуванні пенсії головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не було враховано виплати, що були нараховані та виплачені позивачу, а саме: премії, що виплачуються у встановленому порядку за спеціальними системами преміювання, виплачені відповідно до рішень уряду; - одноразові заохочення, не пов'язані з конкретними результатами праці (до ювілейних та пам'ятних дат як у грошовій, так і натуральній формах); грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення, які є складовими сум заробітної плати працюючих державних службовців.

14.04.2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці та просив перерахувати призначену пенсію з урахуванням всіх нарахованих та виплачених виплат.

Листом від 05.05.2015 року № 116/Д-1 у проведенні перерахунку позивачу відмовлено, та зазначено, що врахування матеріальної допомоги та інших виплат законодавством не передбачено.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державу службу» (в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсійного забезпечення позивачу), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати. Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 37-1 Закону України «Про державу службу» перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

При цьому, внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08 липня 2011 року зміни до статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії таким особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 7 ст. 33 Закону України "Про державну службу", встановлено, що умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст.2 Закону України "Про оплату праці" та Наказу Державного комітету статистики України № 5 "Про затвердження інструкції зі статистики заробітної плати" від 13 січня 2004 року структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у тому числі компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, суми виплат, пов'язані з індексацією заробітної плати, матеріальна допомога, яка надається всім або більшості працівників, та виплати соціального характеру.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та відповідно відповідач зобов'язаний був врахувати вказані суми. До такого висновку суд дійшов виходячи з того, що перевага надається спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), а не Законів України "Про державну службу" та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними.

Аналогічна позиція викладена і у постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року, 14, 28 травня та 6 листопада 2013 року, 04 березня 2014 року (справи №№ 21-430а11, 21-125а13, 21-97а13, 21-350а13, 21-14а14 відповідно).

Суд звертає увагу на те, що позивач має право на одержання пенсії державного службовця в розмірі 80 відсотків суми її заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державу службу», в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсії, тому посилання відповідача на чинну редакцію цієї норми є безпідставне. При цьому, суд також звертає увагу, що позивачу під час перебування на посаді державного службовця в період з 01.08.2005 року по 31.07.2010 року були виплачені премії, що виплачуються у встановленому порядку за спеціальними системами преміювання, виплачені відповідно до рішень уряду; - одноразові заохочення, не пов'язані з конкретними результатами праці (до ювілейних та пам'ятних дат як у грошовій, так і натуральній формах); грошова винагорода державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення. Однак відповідачем при призначенні розміру пенсії позивача вказані виплати не включені до обчислення її розміру.

Разом з тим, суд зауважує, що про вказані суми виплат відповідача було повідомлено при зверненні до нього з відповідною заявою 14.04.2015 року, тому з метою належного захисту порушених прав позивача, та у відповідності до частини 2 статті 11 КАС України, суд приходить до висновку про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у врахуванні при перерахунку пенсії державного службовця розміру цих виплат.

Визначаючись щодо періоду за який у позивача виникло право на захист порушених прав слід зазначити наступне.

Основні засади призначення та перерахунку пенсії визначенні Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 1 п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню з 14.04.2015 року, тобто з моменту звернення позивача до управління із заявою про перерахунок пенсії.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України в постанові від 21.01.2015 року по справі №К/800/53362/14.

Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Білоус О.В.

ОСОБА_4