Справа № 2а-4682/09
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 р. Справа № 49143/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.06.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради про стягнення суми невиплаченої одноразової допомоги до 5 травня,-

встановила:

У травні 2009 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення недоплаченої суми одноразової грошової допомоги як учаснику війни за 2009 рік.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що їй як учаснику бойових дій відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» повинна виплачуватись разова грошову допомогу в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком. Однак у 2009 році була виплачена не в повному розмірі.

Оскаржуваною постановою позов задоволено. Визнано бездіяльність відповідача протиправною. Стягнуто з відповідача на користь позивача невиплачену одноразову щорічну грошову допомогу за 2009 рік як учаснику бойових дій в розмірі 2380,00 грн.

Постанову суду оскаржив відповідач. Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Зокрема апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що управління праці при нарахуванні допомоги позивачу виконувало вимоги постанови КМ України №211 від 18.03.2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», якою установлено, що виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», здійснюється у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім вязням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, 340 гривень.

Апелянт також посилається на те, що відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений цією статтею, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим законом.

Враховуючи те, що особи які беруть участь в справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає доцільним розглядати справу відповідно до ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є учасником бойових дій згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що підтверджується відповідним посвідченням.

Позивачем відповідно до довідки виданої відповідачем, 29.04.2009 року отримано одноразову грошову допомогу, як учасник бойових дій за 2009 рік у розмірі 340 гривень.

Як вбачається позивачу одноразову щорічну грошову допомогу за 2009 рік як учаснику бойових дій виплачена відповідно до постанови КМ України №211 від 18.03.2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», якою установлено, що виплата разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», здійснюється у таких розмірах: учасникам бойових дій та колишнім неповнолітнім вязням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, 340 гривень.

Відповідно до частини 4 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" 3551-XII від 22.10.1993 року який набрав чинність з 01.01.1994 року щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до вимог статті 17 вищевказаного Закону фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Законом України від 19.06.2003 р. N 968-IV вище згаданий Закон доповнено статтею 171 відповідно до частини 4 якої, особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України, виключно Законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. За цим конституційним приписом у разі якщо застосування пільг, компенсацій та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі виплата грошової допомоги для учасників бойових дій, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь-яким іншим законом, крім закону про Державний бюджет України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що Законом України "Про Державний бюджет на 2004 рік", Законом України "Про Державний бюджет на 2007 рік" та Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" обмежувалась дія статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішеннями Конституційного Суду України від 01.12.2004 N 20-рп/2004, від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 і від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 визнавались неконституційними положення Законів України "Про Державний бюджет України на 2004, 2007 і 2008 роки", якими зупинялись на ці роки дія статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Оскільки норми Законів, якими обмежувалась дія ч. 4 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" 3551-XII від 22.10.1993 року визнані неконституційними і втратили свою чинність, то у 2009 році ст. 12 цього Закону діяла у редакції відповідно до якої, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Однак всупереч приписів даної статті відповідачем дана допомога позивачу виплачена відповідно до постанови КМ України №211 від 18.03.2009 року «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» в розмірі 340 грн.

Колегія суддів вважає, що виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у 2009 році виплата такої допомоги здійснювалась відповідачем із порушенням спеціального законодавства.

Окрім цього відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що при нарахуванні та виплаті щорічної одноразової грошової допомоги позивачу, слід виходити із розміру мінімальної пенсії за віком встановленої ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною третьою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" установлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на підвищення пенсії виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2009 рік» установлено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.

Статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" встановлено, що прожитковий мінімум осіб, які втратили працездатність, встановлюється на рівні: з 01 квітня по 31 червня 481 грн.

Відповідно до вище наведеного суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що бездіяльність відповідача при нарахуванні та виплаті позивачу щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком є протиправною та, що позивач має право на перерахунок та виплату такої допомоги.

Однак суд першої інстанції помилково зобовязав відповідача нарахувати та виплатити позивачам конкретну суму, а саме 2380,00 грн., оскільки відповідно до ч. 1 ст. 171 Закону України Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення, і суд не може перебирати на себе повноваження, які законом покладені на органи праці та соціального захисту населення.

З огляду на те, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, але з помилковим застосування норм матеріального права то оскаржувана постанова підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради задоволити частково.

Змінити ч. 3 резолютивної частини постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.06.2009 року у справі № 2а-4682/09/0707 та викласти її в наступній редакції.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику війни за 2009 рік відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та виплачених сум.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_2