Справа № 2а-3018/10/1770
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 р. Справа № 876/2329/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивача: Микитів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2010 року у справі за позовом прокурора м. Кузнецовська в інтересах держави в особі Кузнецовського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

29.06.2010 року прокурор м.Кузнецовська в інтересах держави в особі Кузнецовського міського центру зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про стягнення з відповідача коштів отриманих обманним шляхом в сумі 10957, 26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що підлягають поверненню суми допомоги виплачені відповідачу як безробітному у зв'язку із прихованням факту зайнятості та отримання доходів.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2010 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кузнецовського міського центру зайнятості кошти в сумі 10957 (десять тисяч дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 26 коп.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову змінити в частині стягнення з нього коштів зменшивши їх до суми 1321 грн. 32 коп..

В апеляційній скарзі покликається на те, що він працював з 05.05.2009 року по 28.08.2009 року за сумісництвом у Кузнецовській міській бібліотеці, на 0,25 % ставки. За серпень була нарахована заробітна плата в розмірі 173.99 грн. та коли дізнався, що його можуть позбавити статусу безробітного відразу ж звільнився. Просить врахувати, що зазначена робота, за яку він отримав мізерну зарплату не може розцінюватися, як те що він працював, оскільки прогодувати сім'ю за такі кошти неможливо.

У ході апеляційного розгляду представник позивача Микитів І.М. надала пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що факт трудових відносин під час перебування відповідача на обліку у Кузнецовському міському центрі є обставиною, що впливає на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, а не повідомлення такою особою про такі обставини тягне наслідки, передбачені Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що відповідач перебував на обліку в Кузнецовському міському центрі зайнятості у пошуках роботи з 04.08.2009 року по 08.11.2009 року та за цей період отримав допомогу по безробіттю в сумі 1321,32 грн. та 9635,94 грн. як витрати, пов'язані з достроковим виходом на пенсію - загалом на суму 10957,26 грн.

Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним №5 від 30.04.2010 року встановлено, що відповідач працював з 05.05.2009 року по 28.08.2009 року за сумісництвом у Кузнецовській міській бібліотеці, на 0,25 % ставки. (а.с.12, 13)

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про зайнятість населення», безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Згідно ч.4 ст.2 цього ж Закону, у разі відсутності підходящої роботи рішення про надання громадянам статусу безробітних приймається державною службою зайнятості за їх особистими заявами з восьмого дня після реєстрації у центрі зайнятості за місцем проживання як таких, що шукають роботу.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення є допомога по безробіттю.

Відповідно до частин другої, третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Пунктом 6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136, визначено, що якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Згідно з пунктами 6-9 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13 лютого 2009 року № 60/62, постановою правління Пенсійного фонду України від 13 лютого 2009 року № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 року за № 232/16248, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. У разі відмови особи повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства. Рішення центру зайнятості щодо повернення коштів може бути оскаржено в центрі зайнятості вищого рівня або в судовому порядку.

Однак всупереч вищенаведеному колегією суддів встановлено, що відповідач при реєстрації в центрі зайнятості подав неправдиві дані, в наслідок чого безпідставно отримав допомогу по безробіттю, а повідомлення про повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю не виконав.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2010 року у справі №2а-3018/10/1770 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

В.С.Затолочний