Справа № 2а-17630/10/0570
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Галатіна О.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 року справа №2а-17630/10/0570 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Арабей Т.Г.

суддів Геращенка І.В., Губської Л.В.

при секретарі Тімченко М.Ю.

за участю представників:

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю від 12.20.2010р. № 105

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2010 року у справі № 2а -17630/10/0570 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя Донецької області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

ФОП ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя Донецької області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2010 року у справі № 2а -17630/10/0570 в задоволені позову ФОП ОСОБА_3 до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя Донецької області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення було відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач в звітах єдиного податку до обсягу виручки від реалізації безпідставно включив лише суму комісійної винагороди.

Позивачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як прийняту з порушенням норм матеріального права, ухвалити нове рішення згідно якого задовольнити позовні вимоги про визнання недійсним та повне скасування податкового повідомлення рішення Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя Донецької області № /0 від 01 липня 2010 року.

Апелянт до суду першої інстанції не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_3 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області 11 червня 2008 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 №312511.

Згідно Свідоцтва про сплату єдиного податку від 17 березня 2009 року, виданого Жовтневою МДПІ м. Маріуполя, ФОП ОСОБА_3 є платником єдиного податку за видом діяльності ремонт автомобілів.

На підставі направлення від 09 червня 2010 року № 1161, виданого Жовтневою МДПІ м. Маріуполя була проведена виїзна планова документальна перевірка фінансово-господарської діяльності позивача, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обовязкових платежів) за період з 12 червня 2008 року по 31 березня 2010 року.

За наслідками проведеної перевірки відповідачем було складено Акт за № 1553/17-2/НОМЕР_1 від 23 червня 2010 року, в якому поряд з іншими порушеннями зазначено порушення п.п. 2.3.1 п. 2.3. ст. 2, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.7.1 п. 7.7, п.п. 7.8.1, п. 7.8 ст. 7, п. 9.4, п. 9.5 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», а саме: заниження податкових зобовязань за 2009 рік на суму у розмірі 1509808,00 грн., в т. ч. за липень 2009 року на суму у розмірі 227218,00 грн., за серпень 2009 року на суму у розмірі 207679,00 грн., за вересень 2009 року на суму у розмірі 239289,00 грн., за жовтень 2009 року на суму у розмірі 267136,00 грн., за листопад 2009 року на суму у розмірі 255679,00 грн., за грудень 2009 року на суму у розмірі 312807,00 грн.; заниження податкових зобовязань за 2010 рік на суму у розмірі 820324,00 грн., в т. ч. за січень 2010 року на суму у розмірі 278410,00 грн., за лютий 2010 року на суму у розмірі 256618,00 грн., за березень 2010 року на суму у розмірі 285296,00 грн., а також порушення п.п. 4.1.4 а п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» № 2181 (надалі Закон № 2181), а також порушення позивачем ст. 1, 4, 5 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 3 липня 1998 року N 727, а саме: перевищення граничного обсягу виручки понад 500000,00 грн. за рік, з липня 2009 року.

01 липня 2010 року відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 згідно з п.п. «а», «б» п.п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, п.п. 17.1.1, 17.1.2 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181 та на підставі Акту перевірки № 1553/17-2/НОМЕР_1 від 23.06.2010 за порушення п.п. 2.3.1 п. 2.3. ст. 2, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.7.1 п. 7.7, п.п. 7.8.1, п. 7.8 ст. 7, п. 9.4, п. 9.5 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п. 4.1.4 а п. 4.1 ст. 4 Закону № 2181, яким позивачу з податку на додану вартість був визначений основний платіж у розмірі 2330132,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1166596,00 грн.

Колегія суддів підтверджує висновок суду першої інстанції відносно того, що відповідачем Жовтневою міжрайонною державною податковою інспекцією м. Маріуполя Донецької області доведена правомірність спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог ст. 1 Указу Президенту України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" № 727/98 від 03.07.1998 року спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва, обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн.

Згідно з положенням п. 4 ст. 1 вказаного Указу Президента під виручкою розуміють суму, фактично отриману суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідно до ст. 5 Указу Президента у разі порушення вимог, встановлених ст. 1 цього Указу платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування , обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду.

Разом з тим, податковим органом під час проведення перевірки було встановлено та відображено в Акті перевірки, фактичний обсяг виручки наростаючим підсумком з початку дії Свідоцтва про сплату єдиного податку в календарному 2009 році (з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року) у сумі 8920496,24 грн., у тому числі від реалізації припейд-продукції та приймання платежів від фізичних осіб у сумі 8853874,00 грн. та винагорода у сумі 66622,24 грн.

До того ж, в Акті перевірки за період з 01 січня 2010 року по 31 березня 2010 року встановлено, що згідно наданих до перевірки звітів комісіонера, звітів субагента, ФОП ОСОБА_3 за готівку були отримані кошти від реалізації припейд-продукції та приймання платежів від фізичних осіб за субагентським договором та договором комісії у умі 4084782,00 грн., комісійна винагорода за виконані послуги склала 20423,92 грн., в т. ч. за договором комісії була реалізована припейд-продукція на суму у розмірі 4071062,00 грн. (комісійна винагорода склала 20355,32 грн.) та за субагентським договором, були зібрані кошти у сумі 13720,00 грн. (винагорода склала 68,60 грн.). Тобто, за даними ФОП ОСОБА_3 заявлений обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у сумі 30556,27 грн., перевіркою встановлений валовий дохід у сумі 4115338,27 грн. в т. ч., 9450,00 грн. сума на ремонт матеріалів, 4084782,00 грн. реалізація припейд-продукції та приймання платежів від фізичних осіб та 21106,27 винагорода. Встановлені перевіркою відхилення у валовому доході складають + 4115338,27 грн. без урахування ПДВ, оскільки позивач в звітах єдиного податку до обсягу виручки від реалізації безпідставно включив лише суму комісійної винагороди.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, що сума виручки платника єдиного податку - комісіонера від продажу товарів, що передані йому на реалізацію комітентом, у повному обсязі зараховується до складу виручки такого платника-комісіонера, а тому , ця сума враховується при визначенні граничного обсягу виручки, при перевищенні якого суб'єкт малого підприємництва втрачає право перебувати на спрощеній системі оподаткування.

З урахуванням наведеного, апелянт неправомірно застосував спрощену систему оподаткування, обліку та звітності та перевищив граничну суму обсягу, оскільки, здійснюючи виконання договорів, отримав на розрахунковий рахунок в установі банку та готівкою суму виручку, яка перевищує 500000,00 грн., з огляду на що з 01 квітня 2009 року по 31 березня 2010 року ФОП ОСОБА_3 відповідно до приписів ст. 1 Указу Президенту України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» повинен був самостійно перейти із спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності на загальну систему оподаткування та зареєструватися у якості платника податку на додану вартість.

За таких підстав апеляційний адміністративний суд вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята при вірному застосуванні норм матеріального права, висновки суду відповідають обставинам справи, тому не вбачає підстав для скасування постанови.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 11, 21, 160, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів,

УXВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2010 року у справі № 2а -17630/10/0570 - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 жовтня 2010 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 25 жовтня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий Т.Г. Арабей

Судді І.В. Геращенко

ОСОБА_4