Справа № 2а-493/10/0770
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2010-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-493/10/0770
Рядок статзвіту - 2.11.17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд під головуванням судді Калинич Я.М., за участю секретаря судового засідання Краснової О.С, та сторін, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді про визнання неправомірними дій, скасування повідомлення та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді про визнання неправомірними дій Державної податкової інспекції у м. Ужгороді та скасування повідомлення про наявність порушення застосування податкової соціальної пільги від 15.12.2009 року за № 30418/10/17-3 в частині порушення норм п. 6.3.1 п. 6.3 ст. 6 Закону України від 22.05.2003 р. №889 - IV «Про податок з доходів фізичних осіб», а також, стягнення з відповідача компенсації за завдану моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги за обставин, викладених у позовній заяві, підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав з мотивів, викладених у письмових запереченнях, та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Встановлено, що до бухгалтерії УжНУ надійшло повідомлення заступника начальника ДПІ у м. Ужгороді №30418/10/173 від 15.12.2009 року про наявність порушень застосування податкової соціальної пільги. Після чого, позивач ОСОБА_1 згідно заяви від 25.09.2009 року звертався до Ужгородської ДПІ у м. Ужгороді про відхилення вищевказаного повідомлення.

Податкова соціальна пільга застосовується тільки до доходів, що включаються до складу заробітної плати відповідно до Закону України від 22.05.2003 р. №889 - IV «Про податок з доходів фізичних осіб».

Так, відповідно до п. 6.3.1 п. 6.3 ст. 6 Закону України від 22.05.2003 р. №889 - IV «Про податок з доходів фізичних осіб», передбачено надання пільги з оподаткування у вигляді податкової соціальної пільги лише до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата виключно за одним місцем його нарахування (виплати), якщо його розмір не перевищує суми місячного прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленої на 1 січня звітного податкового року, помноженої на 1,4 та округленої до найближчих 10 гривень.

Податкова соціальна пільга не може бути застосована до інших доходів платника податку. Якщо він отримує протягом звітного податкового періоду одночасно доходи, перелічені у п.п. 6.3.3 п. 6.3 ст. 6 Закону України від 22.05.2003 р. №889 - IV «Про податок з доходів фізичних осіб». До цього переліку відносяться доходи суб'єктів підприємницької діяльності, одержувані ними від здійснення такої діяльності. При цьому немає значення фактичний результат діяльності підприємця за відповідний податковий період (прибутки чи збитки), оскільки ст.. 42 Господарського кодексу України визначено, підприємство - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Податкова соціальна пільга не застосовується також до доходів самозайнятої особи, одержаних безпосередньо від здійснення підприємницької діяльності.

Таким чином, працівник підприємства, який зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, але не отримує доходи від такої діяльності, не має права на застосування податкової соціальної пільги до отримуваних ним доходів у вигляді заробітної плати, як це передбачено п.п. 6.3.3 «е» п.6.3 ст. 6 Закону України від 22.05.2003 р. №889 - IV «Про податок з доходів фізичних осіб».

У судовому засіданні встановлено, що згідно наявної у відповідача інформації позивач ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа - підприємець Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 05.10.2004 року, про що отримав свідоцтво за №0000672 та став на облік 07.10.2004 року в ДПІ у м. Ужгороді.

Враховуючи положення п.п. 6.3.5 п.6.3 ст. 6 Закону України від 22.05.2003 р. №889 -IV «Про податок з доходів фізичних осіб» - працедавець, який на підставі належним чином отриманої заяви платника податку про застосування пільги застосовую таку пільгу, не несе будь-якої відповідальності за порушення таким платником податку. Тобто вся відповідальність лежить на приватному підприємцю.

Таким чином, повідомлення ДПІ у м. Ужгороді про наявність порушення п.п. 6.3.3 п. 6.3 ст. 6 Закону України від 22.05.2003 р. №889 - IV «Про податок з доходів фізичних осіб» щодо застосування податкової пільги та здійснення перерахунку за весь період такого порушення (відповідно до частини «б» п.п. 6,5.2 п. 6.5 ст. 6 Закону України від 22.05.2003 р. №889 - IV «Про податок з доходів фізичних осіб»), а також утримання штрафу у розмірі 100% такої недоплати ґрунтується на нормах Закону та листу ДПА України від 21.05.2007 р. №6194/5/17-0716.

Позивачем не доведено під час розгляду справи, що дії відповідача, що полягають у надісланні повідомлення №30418/10/173 від 15.12.2009 року не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, виходять за межі компетенції відповідача, є неправомірними та такими, що суперечать вимогам Закону України „Про Державну податкову службу в Україні".

Відтак вимога позивача про стягнення моральної шкоди є необгрунтованою та безпідставною.

Стосовно вимоги позивача про скасування повідомлення ДПІ у м. Ужгороді №30418/10/173 від 15.12.2009 року суд констатує наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Повідомлення ДПІ у м. Ужгороді про наявність порушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків сторін, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Отже, суди розглядають виключно спори, які виникають між учасниками певних правовідносин. Виходячи з наведеного, відсутність правовідносин виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Пред'явлені позивачем вимоги не випливають із певних правовідносин, а отже, не підпадають під судову юрисдикцію.

Керуючись статтями 69 - 71, п.1. ч.1 ст.157, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді про визнання неправомірними дій, скасування повідомлення та стягнення моральної шкоди - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Калинич Я. М.