Справа № 824/2929/14-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід судді

20 жовтня 2014 р. м. Чернівці Справа № 824/2929/14-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.;

за участю секретаря судового засідання Жураковської Ю.М.;

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про відвід судді в адміністративній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дністровська ГАЕС»

до Сокирянської обєднаної державної податкової інспекції

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває адміністративна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Дністровська ГАЕС» (далі позивач, ПАТ «Дністровська ГАЕС») до Сокирянської обєднаної державної податкової інспекції Чернівецької області (далі відповідач, Сокирянська ОДПІ) про визнання недійсними податкових повідомлень рішень № /2 від 27.02.2010 р., № /2 від 27.02.2010 р. та № /2 від 27.02.2010 р.

16.10.2014 р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про відвід судді Левицького В.К. (вх.№ 10944/14). В обґрунтування клопотання позивач вказував, що існує сумнів щодо неупередженості головуючого судді Левицького В.К. при розгляді даної справи, оскільки він у складі колегії суддів брав участь у розгляді адміністративної справи №2а-1225/10/2470, яка є повязаною із справою 824/2929/14-а.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подане клопотання про відвід судді Левицькому В.К. Вказував, що вказана обставина викликає сумнів у неупередженості судді та є підставою для відводу.

Представник відповідача в судовому засіданні також заявив клопотання про відвід судді Левицького В.К. В обґрунтування вказував, що дана справа є повязаною із справою № 2а-1225/10/2470, оскільки підставою донарахування сум по податковим повідомленням-рішенням є один і той самий акт перевірки. Крім того, справа № 2а-1225/10/2470 розглядалася колегією суддів, в складі якої був суддя Левицький В.К. На думку представника відповідача, ця обставина викликає сумнів у неупередженості судді та в подальшому може використовуватися сторонами під час апеляційного чи касаційного оскарження як підстава для скасування судового рішення прийнятого неповноважним судом.

Розглянувши подані клопотання, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається із матеріалів, відповідачем проведено планову виїзну перевірку ВАТ «Дністровська ГАЕС», процесуальним правонаступником якого є ПАТ «Дністровська ГАЕС», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2008 р. по 30.06.2008 р., за результатами якої складено акт №575/23-013/30149623 від 13.11.2009 р. (Т.7 а.с. 1-63).

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- № /0 від 26.11.2009 р. про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 22089864 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 11044782 грн.;

- № /0 від 26.11.2009 р. про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 35169 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 12140,80 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем подано первинну скаргу, за результатами розгляду якої відповідачем прийнято рішення про залишення скарги без задоволення, а позивачу надіслано податкові повідомлення-рішення:

- № /1 від 24.12.2009 р. про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 22089864 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 11044782 грн.;

- № /1 від 24.12.2009 р. про визначення податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 35169 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 12140,80 грн.

Не погодившись прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем подано повторну скаргу до ДПА в Чернівецькій області.

За результати розгляду повторної скарги, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 27.02.2010 р.:

- №/2 про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 22089864 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 11044782 грн.;

- №/2 про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 11038721 грн.;

- №/2 про визначення податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 35169 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 12140,80 грн.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішенням, позивач оскаржив їх до суду.

Так, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.03.2010 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-1225/10/2470 за позовом ВАТ «Дністровська ГАЕС» до Сокирянської ОДПІ про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 26.11.2009 р. про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 22089864 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій в сумі 11044782 грн., № /1 від 24.12.2009 р. про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 22089864 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій в сумі 11044782 грн., № /0 від 26.11.2009 р. про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 35169 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій в сумі 12140,8 грн., № /1 від 24.12.2009 р. про визначення податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 35169 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій в сумі 12140,80 грн. (Т.1 а.с. 22).

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.07.2014 р. в адміністративній справі № 2а-1225/10/2470 за позовом ПАТ «Дністровська ГАЕС» до Сокирянської ОДПІ про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 26.11.2009 р., № /1 від 24.12.2009 р., № /0 від 26.11.2009 р., № /1 від 24.12.2009 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю (Т. 15 а.с. 212 - 217).

Вказана справа розглянута колегією суддів в складі головуючого судді Маренича І.В., суддів Левицького В.К. та Лелюка О.П.

Крім того, судом встановлено, що позивачем окремо оскаржено до Чернівецького окружного адміністративного суду податкові повідомлення рішення № /2 від 27.02.2010 р., № /2 від 27.02.2010 р. та № /2 від 27.02.2010 р.

Зокрема, 18.03.2010 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-1289/10/2470 за позовом ВАТ «Дністровська ГАЕС» про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Сокирянської ОДПІ № /2 від 27.02.2010 р. про визначення податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 22089864 грн. та застосування штрафних санкцій (фінансових) санкцій в сумі 11044782,00 грн.; №/2 від 27.02.2010 р. про визначення податкового зобовязання з податку на прибуток в сумі 35169,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 12140,80 грн.; № /2 від 27.02.2010 р. про застосування штрафних (фінансових санкцій) в сумі 11038721,00 грн. (Т. 1 а.с. 2).

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.05.2013 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі (Т. 15 а.с. 30-32).

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.10.2013 р. скасовано постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.05.2013 р. Прийнято нову постанову. Адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення № /2, № /2, № /2 від 27.02.2010 року. В решті позову відмовлено (Т.15 а.с.136-140).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.09.2014 р. постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.05.2013 р. та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15.10.2013 р. скасовано, а адміністративну справу №2а-1289/10/2470 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (Т. 15 а.с. 199-203).

У звязку із направленням справи на новий розгляд, проведено повторний автоматизований розподіл справи №2а-1289/10/2470 та обліковано за новим номером провадження № 824/2929/14-а.

Задовольняючи клопотання сторін, суд враховує наступне.

Статтею 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України Про судоустрій і статус суддів кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Суддя зобов'язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (ч. 4 ст. 54 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об'єктивності суду є інститут відводу (самовідводу) судді, закріплений в Кодексі адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Так, ст. 27 КАС України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і відводиться: якщо він брав участь у розгляді цієї справи або пов'язаної з нею справи як представник, секретар судового засідання, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 15-1 цього Кодексу. Суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді першої інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї ж справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а також у новому її розгляді у першій інстанції після скасування попередньої постанови або ухвали про закриття провадження в адміністративній справі (ч. 1 ст. 28 КАС України).

Відповідно до ст. 30 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 27 - 29 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий... розгляд його справи... незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру...

В пунктах 49 - 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі Фей проти Австрії (Fey v. Austria) від 24.02.1993 р., пп. 27, 28 and 30; рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullarv. United Kingdom), від 10.06.1996 р., п. 38).

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об'єктивного критерію слід визначити….., що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07.08.1996 р., п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (рішення у справі "ОСОБА_3 проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26.10.1984 р., п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "ОСОБА_4 проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28.10.1998 р., п. 45).

Заявляючи клопотання про відвід судді, сторони виходили з того, що розгляд суддею Левицьким В.К. вказаної справи, яка повязана із справою № 2а-1225/10/2470 та в якій він брав участь, викликає сумнів у його неупередженості.

В розумінні КАС України, під повязаною справою необхідно розуміти справу, яка випливає з тих самих правовідносин і, як правило, за участю тих самих сторін.

У відповідності до п.9 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків державними податковими адміністраціями, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 11.12.1996 р. № 29, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.1996 р. за № 723/1748 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) рішення, прийняте за розглядом скарги, може бути менш сприятливе для платника податків, ніж рішення, яке оскаржувалося. У разі збільшення органом державної податкової служби суми податкового зобов'язання (пені та штрафних санкцій) або податкового боргу раніше надіслане податкове повідомлення або податкові вимоги не відкликаються, а на суму такого збільшення органом державної податкової служби надсилається окреме податкове повідомлення. Збільшена сума податкового зобов'язання повинна бути сплачена або може бути оскаржена платником податків за процедурою, визначеною цим Положенням, із застосуванням строків, установлених для сплати або оскарження нового податкового зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду скарги позивача на податкові повідомлення - рішення Сокирянської ОДПІ № /0 від 26.11.2009 р., № /1 від 24.12.2009 р., № /0 від 26.11.2009 р., № /1 від 24.12.2009 р., податковим органом залишено їх без змін та збільшено суму податкового зобовязання (штрафні (фінансові) санкції) на суму 11038721 грн. На суму збільшеного податкового зобовязання, податковим органом на адресу позивача надіслано окреме податкове повідомлення рішення № /2 від 27.02.2010 р., а також податкові повідомлення-рішення від 27.02.2010 р. № /2 про визначення податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 22089864 грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 11044782 грн. та №/2 про визначення податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 35169 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 12140,80 грн.

Отже, предметом розгляду адміністративної справи № 2а-1225/10/2470 є визнання недійсними податкових повідомлень-рішення Сокирянської ОДПІ № /0 від 26.11.2009 р., № /1 від 24.12.2009 р., № /0 від 26.11.2009 р. та № /1 від 24.12.2009 р., а в справі № 824/2929/14-а (№ 2а-1289/10/2470) податкових повідомлень-рішень № /2 від 27.02.2010 р., № /2 від 27.02.2010 р. та № /2 від 27.02.2010 р., які винесені на підставі акту перевірки від 13.11.2009 р. № 575/23-013/30149623 «Про результати планової виїзної перевірки ВАТ «Дністровська ГАЕС», за результатами розгляду скарг позивача, з одного й того ж правопорушення і з одного й того ж предмету.

З урахуванням зазначених вище обставин, суд приходить до висновку, що адміністративні справи № 824/2929/14-а (№2а-1289/10/2470) та №2а-1225/10/2470 за позов ПАТ "Дністровська ГАЕС" до Сокирянської ОДПІ про визнання недійсними податкових повідомлень рішень є повязаними справами, оскільки спір в них виник з тих самих правовідносин (з того самого предмету), між тими самими сторонами і з тих самих підстав.

Виходячи з вищевикладеного, беручи до уваги те, що відвід судді гарантує неупередженість та обєктивність здійснення правосуддя, суд вважає за необхідне клопотання про відвід судді Левицькому В.К. задовольнити.

Частиною 1 ст. 32 КАС України визначено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ч. 3 ст. 15-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 15-1 КАС України визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають на розгляді у суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого ставиться питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, встановлених законом.

З врахуванням наведеного, справа підлягає передачі до канцелярії суду для визначення судді, що братиме участь у подальшому розгляді справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15-1, 27, 28, 30, 32, 160 та 165 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про відвід судді Левицького В.К. задовольнити.

2. Адміністративну справу передати до канцелярії суду для визначення - головуючого судді у справі в порядку встановленому ч. 3 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід окремо не оскаржується, однак заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Повний тест ухвали складено та підписано судом 24 жовтня 2014 р.

Суддя В.К. Левицький