Справа № 2-а-164/09
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2010-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-164/09 Головуючий у 1-й інстанції: Яктюк В.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Земляної Г.В., Петрика І.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області на постанову Богуславського районного суду Київської області від 10 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області про визнання відмови неправомірною та стягнення недоотриманих сум державної соціальної допомоги до пенсії, як дитині війни, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області (далі по тексту УПФУ) про визнання відмови неправомірною та стягнення недоотриманих сум державної соціальної допомоги до пенсії, як дитині війни, за період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2008 року.

З урахуванням уточнень позовних вимог просила також зобовязати відповідача і в подальшому, починаючи з квітня 2009 року проводити виплату надбавки до пенсії як «дитині війни»у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 10 квітня 2009 року позовні вимоги задоволено частково: визнано відмову УПФУ у виплаті ОСОБА_2 належних сум недотриманої надбавки до пенсії як «дитині війни»за період з 22 травня 2008 року по 01 квітня 2009 року неправомірною; стягнуто з УПФУ на користь позивача недоотримані суми надбавки до пенсії як «дитині війни»за період з 22 травня 2008 року по 01 квітня 2009 року в розмірі 1 014 грн.; зобовязано УПФУ проводити в подальшому, починаючи з квітня 2009 року, виплату позивачу надбавки до пенсії як «дитині війни»у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

В засідання учасники процесу не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги колегія суддів визнала можливим розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є пенсіонером за віком, має статус дитини війни та, відповідно, має право на отримання надбавки до пенсії, передбаченої Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком необхідно обраховувати відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою цієї статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Згідно з п. п. 4 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст. 99 КАС України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено річний строк для звернення до адміністративного суду, що повязане зі специфікою правовідносин, а також має сприяти наданню доказів, підвищує їхню достовірність і тим самим сприяє встановлено істини у конкретній адміністративній справі.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулась до суду з позовом 11 березня 2009 року, тобто поза межами річного строку звернення по відношенню до вимог за період з 01 січня 2006 по 11 березня 2008 року. Жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду нею не було вказано.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

У запереченнях на позовну заяву представник відповідача наполягав на пропущенні строку звернення позивача із вимогами.

З огляду на зазначене, колегія вважає, що у задоволенні позовних вимог за період з 01 січня 2006 по 11 березня 2008 року належить відмовити через пропуск строку звернення до суду.

Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»внесено зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»та статтю 6 цього Закону викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» таке підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Зазначені зміни набрали чинності з 01 січня 2008 року. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно з правилами частини другої статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, із 01 січня по 22 травня 2008 року застосуванню до спірних правовідносин підлягали приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України». Ураховуючи положення Конституції України щодо дії нормативно-правових актів у часі, положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»у редакції цього Закону від 18 листопада 2004 року № 2195-IV, поновили свою дію з 22 травня 2008 року.

Отже, з цієї дати особи зі статусом дітей війни мають право на підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії.

Тобто позивачці належить здійснити перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Що стосується позовних вимог в частині зобовязання відповідача в подальшому проводити перерахунок пенсії позивачу у разі підвищення мінімальної пенсії за віком, то суд дійшов помилкового висновку про його задоволення, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, неможливо зобовязати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, оскільки відсутні факти порушення пенсійних прав позивача в майбутньому.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів, вважає, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції скасувати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Богуславського районного суду Київської області від 10 квітня 2009 року скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області стосовно відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімального розміру пенсії за віком, який визначається відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_2 щомісячне підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімального розміру пенсії за віком, який визначається відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року включно, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України). Касаційна скарга на судові рішення подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі (стаття 212 КАС України).

Головуючий

Судді