Справа № 2616/10/1570
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2010-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а- 2616/10/1570
УХВАЛА

12 березня 2010 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши матеріали подання другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа, -

встановила:

11 березня 2010 року другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з поданням про тимчасове обмеження боржниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що зазначене подання не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України".

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п.5 ст. 6).

Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Порядок тимчасового затримання або вилучення паспорта, згідно зі ст. 7 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", визначений Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2005 року № 231.

Порядок тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, відповідно до ст.3 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", передбачений Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57.

Так, відповідно до ч. 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, для прикордонного контролю громадяни подають службовій особі контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби (далі - службова особа КПП) паспорти, а у разі потреби й інші документи, передбачені відповідними міжнародними договорами України (далі - інші документи).

У ході перевірки паспортів службові особи КПП з'ясовують наявність обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, а у разі потреби проводять опитування громадян, які прямують через державний кордон, для з'ясування питань, пов'язаних з їх пропуском через державний кордон.

При наявності обмежуючих обставин, за яких громадянину може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - паспорт може бути у громадянина тимчасово затримано або вилучено службовою особою КПП.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 8 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", зокрема, тимчасове затримання паспорта чи його вилучення можуть бути оскаржені громадянином до суду за місцем його проживання. Відмова у виїзді з України з підстав, передбачених п.п.3-5 і 9 ч. 1 ст. 6 цього Закону, оскарженню не підлягає.

З наведеного вбачається, що діючим законодавством чітко врегульований порядок та підстави тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа, а також порядок розвязання спорів у цій сфері правовідносин.

Виходячи з зазначених норм, громадянинові, якій ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, може бути тимчасово відмовлено у виїзді з України та тимчасово затримано або вилучено паспорт службовою особою контрольно-пропускного пункту Державної прикордонної служби. До суду в цьому випадку може бути оскаржено лише громадянином та лише тимчасове затримання паспорта чи його вилучення.

Крім того, ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну виконавчу службу»правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає, зокрема, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст. 5 Закону).

Відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання.

З наведеного вбачається, що спеціальним законодавством, яке регламентує обов'язки і права державних виконавців не передбачає повноваження органів і посадових осіб Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його відділів, які здійснюють примусове виконання рішень, право на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів подання, позивач звернувся до суду з відповідним поданням у межах відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Київським районним судом м. Одеси на підставі рішення цього суду у цивільній справі.

Статтею 217 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 373 Цивільного процесуального кодексу України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

З аналізу вищезазначеного законодавства вбачається, що розгляд питань про тимчасове обмеження у праві виїзду з України з вилученням паспорта за поданням органів державної виконавчої служби в порядку адміністративного судочинства не встановлений законом.

Виходячи та підставі наведеного, суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за поданням другого Київському відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 17, ст. 109, ст. 160 КАС України, суддя

ухвалила:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за поданням другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження ухвали протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали та послідуючим поданням апеляційної скарги на ухвалу протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Суддя М.Г. Цховребова