Справа № 2-672/10
Суддя: Таран С. А.
Дата ухвалення: 2013-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-672/10 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-а/788/2515/13 Суддя-доповідач - Таран
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2013 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ адміністративного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Таран С. А.,

суддів - Попруги С. В., Собина О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду Сумської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області

на рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 09 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 09 серпня 2010 року позов задоволено частково.

Зобовязано управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області (далі - Управління) здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати за період з 09.07. 2007 року по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. з урахуванням проведених виплат у 2008 2010 роках. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Управління на користь позивача витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120 гривень та 51 гривню в рахунок повернення судового збору.

В апеляційній скарзі Управління, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Доводів щодо позовних вимог, які не задоволенні судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить. Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції вірно виходив з наявності порушення прав позивача.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим. Позивач має статус дитини війни.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Пунктом 12 ст.71 Закону України від 19 грудня 2006 року N 489-V "Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію статті 6 Закону N 2195-IV зупинено на 2007 рік із урахуванням статті 111 цього Закону.

Проте Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 та статті 111 Закону N 489-V.

Пунктом 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» внесені зміни, визначена надбавки дітям війни у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, у силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У 2009 році дія норми ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не зупинялась.

Враховуючи пріоритетність Законів над підзаконним актами, відповідач у 2009 році мав проводити нарахування підвищення до пенсії позивачу у розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни судом обґрунтовано до уваги не взято, оскільки питання фінансування цих видатків не є предметом спору, що розглядається.

Що стосується розміру мінімальної пенсії за віком, з якої має обчислюватись зазначене підвищення до пенсії, то суд обґрунтовано визнав, що розрахунок необхідно проводити з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

За таких обставин, правильними є висновок суду першої інстанції про те, що позивач має право на підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком у спірному періоді.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що по суті позовних вимог оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним і обґрунтованим, а тому підстав для його скасування чи зміни в цій частині не вбачається.

Однак, вирішуючи питання відшкодування судових витрат суд помилково стягнув з Управління на користь позивача витрати на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120 грн., визнаючи даний спір майновим, а не у передбаченому Порядком оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2009 року № 825) розмірі для вимог немайнового характеру - 37 грн.

Крім того, вирішуючи питання відшкодування судового збору суд не врахував, що відповідно до Декрету Кабінету Міністрів Про державне мито (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відповідач звільнений від сплати судового збору та розмір судового збору для вимог немайнового характеру 8 грн. 50 коп. У зв'язку із цим, в силу ст. 88 ЦПК України його слід компенсувати позивачу за рахунок держави.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвалене у справі рішення підлягає зміні в частині відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.195, 197, п.2 ч.1 ст.198, ст.ст.201, 205, 207 КАС України, Законом України Про внесення змін до розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області задовольнити частково.

Рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 09 серпня 2010 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України у Великописарівському районі Сумської області на користь позивача 37 грн. на відшкодування витрат по сплаті інформаційнотехнічного забезпечення судового розгляду. Відшкодувати позивачу за рахунок держави 8 грн. 50 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий -

Судді -