Справа № 817/1330/14
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1330/14

09 вересня 2015 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у колегіальному складі під головуванням судді Гломба Ю.О., суддів Кравчук Т.О., Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Маринич В.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не з'явився,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної казначейської служби України про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 у справі № 817/1330/14 за позовом

ОСОБА_1
до Державної казначейської служби України
заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, -
ВСТАНОВИВ :

Державна казначейська служба України звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 року, якою встановлено Державній казначейській службі України новий строк для подання звіту про виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 13.06.2014 року по адміністративній справі №817/1330/14 - один місяць з дня проголошення даної ухвали; застосовано до голови Державної казначейської служби України ОСОБА_2 штраф в розмірі 12180,00 грн. (дванадцять тисяч сто вісімдесят грн. 00 коп.).

На обґрунтування поданої заяви зазначила, що нововиявленими обставинами, тобто таким, що мають істотне значення і могли вплинути на рішення суду, однак не були йому відомі є те, що зобовязання про подання звіту про виконання судового рішення покладалось на субєкта владних повноважень, а не на посадову особу; Державна казначейська служба не була належним чином повідомлена про розгляд справи в судовому засіданні саме 11.11.2014 року; голова Державної казначейської служби, відповідно до своїх посадових обовязків безпосередньо не забезпечувала виконання рішення суду, а виконання рішення суду здійснювалось під контролем заступника голови Служби та керівника юридичного управління, відтак відсутність вини саме Голови, як підстави для накладення на неї штрафу. Також покликається на те, що Голова ДКСУ не брала участь у розгляді справи щодо неї.

Просила задоволити заяву, скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 року у справі №817/1330/14 і прийняти нову ухвалу, якою прийняти звіт Державної казначейської служби України про виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 13.06.2014 року у справі 817/1330/14.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, подав заяву якою не заперечив щодо задоволення заяви Державної казначейської служби України про перегляд ухвали суду від 11.11.2014 року за нововиявленими обставинами та просив провести розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачем подано заяву про розгляд справи за відсутності представника Державної казначейської служби України.

За наведених обставин, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви Державної казначейської служби України за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.06.2014 року визнано дії Державної казначейської служби України щодо невиконання рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24.05.2013 року у справі №572/199/13-ц протиправними та зобов'язано здійснити дії щодо виконання зазначеного судового рішення.

Зобов'язано Державну казначейську службу України відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, починаючи з 22.04.2014 року до моменту виконання рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24.05.2013 року у справі №572/199/13-ц.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. моральної шкоди.

Зобов'язано Державну казначейську службу України подати до суду звіт про виконання цього судового рішення протягом одного місяця з дня набрання ним законної сили.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Державної казначейської служби України залишено без задоволення, а постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 13.06.2014 року без змін.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.11.2014 року, встановлено Державній казначейській службі України новий строк для подання звіту про виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 13.06.2014 року по адміністративній справі №817/1330/14 - один місяць з дня проголошення даної ухвали; застосовано до голови Державної казначейської служби України ОСОБА_2 штраф в розмірі 12180,00 грн. (дванадцять тисяч сто вісімдесят грн. 00 коп.) з яких: 6090,00 грн. (шість тисяч дев'яносто грн. 00 коп.) стягнуто на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 34500) та 6090,00 грн. (шість тисяч дев'яносто грн. 00 коп.) стягнуто на користь Державного бюджету України. Розяснено голові Державної казначейської служби України ОСОБА_2, що неподання звіту про виконання судового рішення або його невиконання у визначений судом новий строк тягне за собою застосування наслідків встановлених статтею 267 КАС України.

В основу ухвали суду від 11.11.2014 року покладено висновки про неподання Державною казначейською служба України в строк, встановлений судом, звіту про виконання постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 13.06.2014 року. Суд приймаючи ухвалу від 11.11.2014 року дійшов до висновку щодо необхідності застосування до голови Державної казначейської служби України ОСОБА_2 за невиконання постанови суду, яка набрала законної сили, штрафу в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Суд при розгляді заяви про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами враховує наступні обставини та норми.

Згідно із ст. 245 КАС України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до Узагальнень судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами, затверджених постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 22.05.2015 року, підставою перегляду є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто, перегляд справи у звязку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Істотні для справи обставини це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі адміністративному суду.

Судом встановлено, що постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 13.06.2014 року та ухвала Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014 року не містять резолюції голови Казначейства - ОСОБА_2

Згідно з п.162 Інструкції з діловодства у Державній казначейській службі України, затвердженої наказом Казначейства від 07.05.2012 року № 124, яка розроблена на підставі Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1242 (далі Інструкція з діловодства), розгляду Головою Казначейства підлягають акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та доручення вищих посадових осіб, запити, звернення, а також кореспонденція Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Кабінету Міністрів України, кореспонденція, що надходить від установ вищого рівня; рішення органів місцевого самоврядування, якщо зазначені вище документи містять інформацію з основних питань діяльності Казначейства України і потребують вирішення безпосередньо Головою, а також інші найважливіші документи.

Згідно з абзацом третім п.162 Інструкції з діловодства, інші документи передаються заступникам Голови або самостійним структурним підрозділам (виконавцям) відповідно до їх функціональних обов'язків.

Наказами Казначейства від 07.05.2014 року №115, від 23.06.2014 №161, від 18.11.2014 №319 «Про розподіл обовязків по керівництву роботою Казначейства» визначено, що роботу Юридичного управління спрямовує заступник Голови Казначейства.

Наказом Казначейства від 29.07.2014 року №213 затверджено, зокрема, Положення про Юридичне управління Казначейства та його структурні підрозділи (далі - Положення про юридичне управління) та Положення про відділ претензійно-позовної роботи Юридичного управління Казначейства (далі - Положення про відділ).

Згідно з п.3.4. Положення про юридичне управління вказаний підрозділ організовує претензійну та позовну роботу, здійснює контроль за її проведенням.

Відповідно до п.3.7. та п.3.5. Положення про відділ, цей структурний підрозділ, зокрема, організовує претензійну та позовну роботу Казначейства, здійснює контроль за її проведенням, а також готує пропозиції та/або приймає рішення при розгляді вхідної кореспонденції.

Згідно з п.п.5.2.1. Положення про відділ начальник Відділу здійснює керівництво роботою Відділу і несе персональну відповідальність за виконання покладених на Відділ завдань та здійснення ним своїх функцій, організовує, забезпечує та контролює виконання в установлені строки доручень керівництва Департаменту та Казначейства.

Головною метою судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах є реалізація основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання. Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003).

У Рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Судовий контроль (у формі вимоги надати звіт) є механізмом ефективного судового захисту саме прав та інтересів позивача і не є самостійним видом судового рішення.

Отже, сутність судового контролю спрямована не на покарання осіб, а на дійсне, реальне та повне виконання рішення (в даному випадку - його матеріальної складової), ухваленого відповідно до закону, як завершальна стадія судового провадження. Не поданням Звіту не порушено майнові чи немайнові права сторін у справі. Якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання постанови, діяли добросовісно, то саме лише невиконання постанови (в даному випадку щодо своєчасного подання звіту) не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу.

Окремі порушення під час виконання постанови суду не можуть бути підставою для накладення штрафу, якщо відсутній причинно-наслідковий зв'язок між цими порушеннями і невиконанням постанови.

Як вказувалось у поданій заяві про перегляд ухвали суду, постанова Рівненського окружного адміністративного суду від 13.06.2014 року щодо виплати коштів позивачу фактично виконана в повному обсязі 26.06.2014 року, тобто до повідомленої у телефонограмі дати.

За загальними правилами підставою для притягнення особи до відповідальності є її провина (вина), яка проявляється у вигляді дій з навмисного невиконання чи неналежного виконання відповідних обов'язків.

Норми КАС України не містять визначення "винної посадової особи", однак поняття "вини" міститься в інших нормах законодавства, відтак з огляду на норми ч.7 ст. 9 КАС України вони можуть бути застосовані і до спірних правовідносин.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння.

Водночас, Цивільний кодекс України закріпив цивільно-правову дефініцію вини (ст. 614 ЦК України), визначаючи її через обставини, які свідчать про її відсутність.

Так, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання (ч. 2 ст. 614 ЦК). Отже, вина у цивільному праві це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов'язання або для запобігання заподіянню шкоди. Таке визначення вини позбавлене суб'єктивної характеристики, воно ґрунтується на зовнішніх, об'єктивних критеріях визначення.

Законом України від 17.03.2011 року "Про центральні органи виконавчої влади" та Положенням про Державну казначейську службу України, яке затверджено Указом Президента України від 13.04.2011 року № 460/2011 (чинним у період виникнення спірних правовідносин) передбачено звітування перед міністром, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади про виконання поставлених завдань, а також про притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у допущених порушеннях.

Голова Казначейства очолює і здійснює керівництво діяльністю Служби, призначає та звільняє працівників Служби, здійснює розподіл функцій та обовязків.

Оскільки основним завданням Казначейства (п.3 Положення) є реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, то пріоритетний характер мало саме виконання рішення суду та виплата позивачу визначених судом коштів.

Абзацом 5 резолютивної частини постанови Рівненського окружного адміністративного суду від 13.06.2014 року зобовязання щодо подання до суду Звіту про виконання судового рішення покладалось на субєкта владних повноважень Державну казначейську службу України, а не особисто на її посадову особу голову ОСОБА_2.

Наявною у справі копією платіжного доручення від 17.06.2014 року №757 підтверджується виконання ДКС України рішення Сарненського районного суду Рівненської області 17.06.2014 року.

Встановлено, що Рівненським окружним адміністративним судом помилково повідомлено ДКС України про розгляд питання накладення штрафу та встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення 11.12.2014 року, а не 11.11.2014 року, як визначено ухвалою від 06.11.2014 року (а.с.131-136 т.1).

Звіт до суду подано 09.12.2014 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду про його отримання (а.с.161 т.1).

З наведеного слідує, що застосування штрафу до голови Державної казначейської служби ОСОБА_2 без врахування наведених вище обставин було передчасним. Обставини, на які покликається Державна казначейська служба України існували на момент винесення ухвали, заява про перегляд якої розглядається, однак не були відомі суду та могли вплинути на ухвалене ним рішення. За наведених обставин заяву слід задовольнити.

Судові витрати до розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 160, 245-253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Державної казначейської служби України про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року у справі №817/1330/14 задовольнити.

Скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року у справі №817/1330/14 в частині застосування до голови Державної казначейської служби України ОСОБА_2 штрафу в розмірі 12180 грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Гломб Ю.О.

Судді Кравчук Т.О.

ОСОБА_3