Справа № 2-1970/10
Суддя: Таран С. А.
Дата ухвалення: 2013-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-1970/10 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-а/788/3057/13 Суддя-доповідач - Таран
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2013 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ адміністративного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Таран С. А.,

суддів - Собина О. І., Попруги С. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2010 року

у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради, Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, про стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2009 рік в розмірі 2150грн.,

в с т а н о в и л а:

15 липня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області одноразову щорічну грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2009 рік в розмірі 2150грн.,

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2010 року стягнуто з Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення на користь ОСОБА_2 недоплачену щорічну грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2009 рік.

Окрім того, стягнуто з відповідача на користь спеціального фонду держбюджету витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн.

В апеляційній скарзі відповідач, оскаржуючи рішення суду в частині задоволення позову, посилається на те, що управління діяло в межах своїх повноважень, передбачених законодавством, виплати зазначеної щорічної допомоги позивачу проведені згідно з чинним законодавством і в межах бюджетних асигнувань та просить скасувати рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Доводів щодо позовних вимог, які не задоволенні судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить. Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржене.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є учасником бойових дій, а тому має право на щорічну одноразову допомогу до 05 травня, передбачену ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст.17-1 цього ж Закону щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня: здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або установи банку.

Відповідно ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Згідно ч.2 ст.19, ч.3 ст.22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Згідно зі ст.71 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів України було надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах, у межах передбачених відповідними бюджетними програмами асигнувань.

З наведеного вбачається, що Закон України "Про державний бюджет України на 2009 рік" не встановлює конкретний розмір разової грошової допомоги до 5 травня і не надає таке право Кабінету Міністрів України, який уповноважено лише встановлювати розміри соціальних виплат, які залежать від мінімальної заробітної плати, а не від мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст.ст.12-15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Виходячи з зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 18.03.2009 року визначений інший розмір разової грошової допомоги учасникам бойових дій, оскільки усі підзаконні нормативно-правові акти мають відповідати Конституції України та Законам України, а в разі їх невідповідності Законам чи Конституції мають застосовувалися відповідні положення, закріплені в Законі.

Тобто, колегія суддів, вважає, що розмір разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік має бути встановлений відповідно до чинних частин п'ятих статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які підлягали застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням вимог законодавства з 22.05.2008 року.

Поряд з цим, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині визначення конкретних сум стягнення. Відповідно до статей 105,162 КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобовязання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції повинен був визнати такі дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача діяти відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити конкретні суми.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є, зокрема, правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвалене у справі рішення підлягає зміні.

Окрім того, судом першої інстанції стягнуто з відповідача на користь спеціального фонду держбюджету витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

На час апеляційного перегляду справи Законом України №3674-VІ від 08.07.2011р. стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи скасовано, а тому слід виключити з резолютивної частини рішення стягнення з відповідача витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги є помилковими та не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції.

В той же час, спосіб захисту порушеного права позивача обраний судом не у повній мірі відповідає вимогам законодавства

При вирішенні питання, суд першої інстанції не взяв до уваги п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК, згідно якого способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб та зобовязання його до відновлення порушеного права

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 206, 207 КАС України, Законом України „ Про внесення змін до розділу ХІІ „ Прикінцеві положення Закону України „ Про судоустрій і статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Конотопського міського управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради, задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 серпня 2010 року змінити.

Зобовязати Конотопське міське управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради, здійснити ОСОБА_2 перерахунок щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2009 рік відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі пяти мінімальних пенсій за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне страхування" з урахуванням здійснених позивачу виплат.

Виключити з резолютивної частини вказівку про стягнення з відповідача 120 грн. витрат на інформаційнотехнічне забезпечення розгляду справи.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий -

Судді -