Справа № 373/1934/15-а
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 373/1934/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Колодко Л.В. Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Переяславі-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Переяславі-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Главою 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження окремих категорій адміністративних справ. Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, яка є імперативною нормою встановлюється перелік адміністративних справ щодо яких обов'язково застосовується скорочене провадження. Проте, частиною другою цієї статті, передбачається можливість розгляду в скороченому провадженні за умови, що вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб. Тобто, лише у випадку залучення до участі у справі третіх осіб адміністративна справа не може бути розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи щодо яких застосовується скорочене провадження, можуть бути розглянуті не у скороченому провадженні у випадку, передбаченому частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу з обов'язковим постановленням відповідної ухвали.

При відкритті провадження в адміністративних справах за позовними вимогами, зазначеними у частині першій ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суди першої інстанції мають зазначати, що саме скорочене провадження відкривається в адміністративній справі, а постанови суду першої інстанції за результатом розгляду таких справ мають містити виключно відомості, зазначені у частині шостої цієї статті.

Тому, порушення судом першої інстанції особливості провадження справи, а саме розгляд її не у скороченому провадженні, не є перешкодою для апеляційного її розгляду в порядку письмового провадження, в зв'язку з чим і оскарження постанови суду першої інстанції здійснюється в порядку, передбаченому частинами восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до частини першої ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, у зв'язку з чим апеляційна скарга Відповідача розглядається саме в її межах.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Позивач звернувся до Відповідача з Заявою щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (надалі Закон - №1788-ХІІ).

Рішенням Відповідача від 30 березня 2015 року №2113/02, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.5), Позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком у зв'язку з відсутністю первинних документів на підтвердження його зайнятості повний робочий день на роботі зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Згідно зі ст. 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з трудових книжок Позивача, копії яких також наявні в матеріалах справи (а.с.9-13), вона з 25.11.1983 року по 10.03.1984 року працювала на посаді учениці прядильниці в Донецькому бавовняно-прядильному комбінаті; з 09.07.1984 року - електрозварювальником ручного зварювання 3-го розряду на заводі «Стройдеталь» тресту «Донецькжитлобуд-2» Мінтяжбуду УРСР; з 08.01.1988 року її переведено до Будівельного управління 3 тресту «Донецькжитлобуд-2» електрозварювальником ручного зварювання 3-го розряду. Наказом №60 від 29.03.1988 року у зв'язку з реорганізацією, Будівельне управління 3 тресту «Донецькжитлобуд-2» перейменовано у Спеціалізоване будівельно-монтажне управління 3 «Монолітбуд» тресту «Донецькмонолітспецбуд» виробничого проектно-будівельно-монтажного об'єднання «Укрмонолітспецбуд» Мінбуду УРСР. 31.12.1989 року у зв'язку з реорганізацією Спеціалізованого будівельно-монтажного управління 3 «Монолітбуд» тресту «Донецькмонолітспецбуд» виробничого проектно-будівельно-монтажного об'єднання «Укрмонолітспецбуд» Мінбуду УРСР, Позивача переведено в Управління механізації і комплектації тресту «Донецькмонолітспецбуд», а з 01.01.1990 року її прийнято електрозварювальником ручного зварювання 3 розряду на Абакумовський полігон. 01.07.1994 року Донецьке управління механізації та комплектації тресту «Донецькмонолітспецбуд» перереєстровано в Акціонерне товариство закритого типу «Донецьке управління механізації і комплектації»; 04.11.1995 року Позивача звільнено у зв'язку зі скороченням штату, а з 10.11.1995 року по 29.12.1997 року вона обіймала посаду електрозварювальника ручної зварки 3-го розряду в Дочірньому підприємстві «Агропостач».

Зазначене також підтверджується Довідкою від 29.11.2013 року №016/99-2 та Архівними довідками від 09.10.2013 року №37/Т-141, від 25.11.2014 року №02-01-09/Л-66, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.14-16).

26.02.2015 року Позивачеві виповнилося 52 роки, що підтверджується паспортом, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с. 19). Отже, Позивач має 13 років 05 місяців 14 днів пільгового стажу на роботі зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 і 20 років 01 місяць 20 днів загального стажу роботи.

Згідно з п. «б» ст.13 Закону №1788-ХІІ в чинній на час отримання Позивачем права на призначення пільгової пенсії за віком редакції, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Відповідачем протиправно відмовлено Позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки він має необхідний стаж роботи на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 та загальний стаж роботи.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Згідно з частиною десятою ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись частиною десятою статті 183-2, ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Переяславі-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області залишити без задоволення, а Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Кузьменко В.В.

Степанюк А.Г.

.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Кузьменко В. В.

Степанюк А.Г.