Справа № 6-67/11/0517
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дармін М.О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2012 року справа №6-67/11/0517

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Яманко В. Г., суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

на ухвалу Єнакіївського міського суду Донецької області про заміну сторони виконавчого провадження

від 7 лютого 2011 року у справі № 6а-67/11/0517 (№ 2а-3668/10/0517) (суддя Дармін М. О.)

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області

про зобовязання сплатити суму підвищення до пенсії як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 18 червня 2010 року (арк. спр. 18) позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено шляхом зобовязання Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року з урахуванням виплачених сум.

Згідно листа суду першої інстанції (арк. спр. 59) позивачу 6 грудня 2010 року видано виконавчий лист на виконання рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 18 червня 2010 року (арк. спр. 18), яким зобовязано Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як дитині війни з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та з 1 січня 2009 року з урахуванням виплачених сум.

1 лютого 2011 року позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області на Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (арк. спр. 22).

Ухвалою суду першої інстанції від 7 лютого 2011 року (арк. спр. 27) було замінено сторону виконавчого провадження - Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області на Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

В апеляційній скарзі (арк. спр. 30-31, 38-39) Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд. В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником вказано, що судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи, оскільки Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області та на момент судового розгляду здійснювало свою діяльність самостійно, отже суд першої інстанції повинен був залучити Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до участі в судовому розгляді позовної заяви ОСОБА_2. Також, скаржником визначено, що розгляд заяви позивача здійснено судом першої інстанції за нормами цивільного судочинства всупереч вимог Закону України «Про внесення змін до розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, погоджується з доводами апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог процесуального законодавства при прийнятті ухвали від 7 лютого 2011 року про заміну сторони з наступних підстав.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року N 1691-VI, який набув законної сили з 10 березня 2010 року, частина перша статті 15 Цивільного процесуального кодексу України була викладена в новій редакції з визначенням в пункті 2 цієї частини наступного: суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо спорів з приводу призначення, обчислення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та інших соціальних виплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, речового майна, пайків або грошової компенсації замість них. Одночасно цим законом був виключений з Кодексу адміністративного судочинства України пункт 3 частини першої статті 18. Таким чином, з 10 березня 2010 року справи, пов'язані із соціальними виплатами, підлягали розгляду загальними місцевими та апеляційними судами в порядку визначеному пунктом 2 частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Положеннями пунктів 1, 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 вересня 2010 року N 19-рп/2010 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" визнано такими, що не відповідають Конституції України, норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року N 1691-VI та Цивільного процесуального кодексу України, якими справи, пов'язані із соціальними виплатами, що підлягали розгляду адміністративними судами, було передано місцевим загальним судам для розгляду в порядку цивільного судочинства. Пунктом 3 резолютивної частини названого Рішення Конституційного Суду України встановлено, що положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами" від 18 лютого 2010 року N 1691-VI та Цивільного процесуального кодексу України, визнані неконституційними, й втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 9 вересня 2010 року.

Оскільки позивач звернувся з заявою про заміну сторони 1 лютого 2011 року, тобто вже після віднесення справ, пов'язаних із соціальними виплатами, до розгляду судами першої інстанції за правилами адміністративного судочинства, то суд повинен був розглянути заяву позивача за нормами адміністративного судочинства.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про порушення судом першої інстанції вимог процесуального законодавства щодо не дослідження на стадії розгляду справи питання належності відповідача, на обліку якого перебуває позивач та не залучення до участі в розгляді справи належного відповідача, а також того, що апелянт не є правонаступником первинного відповідача з огляду на нижчезазначене.

Відповідно до частин 1, 4 статті 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Після заміни сторони, вступу третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Згідно статті 55 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Як встановлено колегією суддів, суд першої інстанції під час судового розгляду не встановив всіх обставин по справі, а саме щодо управління Пенсійного Фонду України, на обліку якого перебуває позивач.

За частиною 1 статті 264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно пунктів 1.1 Положення «Про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі» від 27 червня 2002 року № 11-2, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі разом з управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах утворюють систему територіальних органів Пенсійного фонду України, який є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до пункту 1.1 Положення «Про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах» від 27 червня 2002 року № 11-2, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими відповідно управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Згідно пунктів 4.2 вищезазначених положень Управління є юридичною особою, має самостійний баланс та кошторис видатків, рахунки в органах Державної казначейської служби України та уповноважених банках. Тобто, апелянт та первинний відповідач є окремими юридичними особами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в м. Єнакієве Донецької області, оскільки реорганізація чи ліквідація останнього не здійснювалася.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості щодо відкриття підрозділом державної виконавчої служби провадження за виконавчим листом на виконання рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 18 червня 2010 року. Враховуючи цей факт та викладене в даній ухвалі заміна судом першої інстанції сторони за нормами ЦПК України, на установу, яка не є правонаступником відповідача, у виконавчому провадженні, дані про відкриття якого відсутні, є неправомірною.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що наявні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Єнакіївського міського суду Донецької області від 7 лютого 2011 року про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Ухвалу Єнакіївського міського суду Донецької області від 7 лютого 2011 року про заміну сторони виконавчого провадження скасувати.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 18 червня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.Г.Яманко

Судді Е.Г.Казначеєв

ОСОБА_3