Справа № 2а-2473/11/0501
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Соболєва І.П.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011 року справа №2а-2473/11/0501

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Яковенка М.М.

суддів Арабей Т. Г. , Губської Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ясинуватському районі Донецької області на постанову Авдіївського міського суду Донецької області від 29 квітня 2011 року по адміністративній справі № 2а-2473/11/0501 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ясинуватському районі Донецької області про визнання бездіяльності щодо відмови у виплаті та нарахуванні щомісячної державної допомоги неправомірною, зобовязання здійснити нарахування та виплату щомісячної державної допомоги дітям війни ,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою суду першої інстанції позовна заява задоволена, визнані неправомірними дії відповідача, зобовязано здійснити нарахування та виплату щомісячної державної допомоги дітям війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком позивачу відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року включно з врахуванням фактично отриманих позивачем сум.

Відповідач не погодився з судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, з урахуванням положень п.1 ч.1. ст.197 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-IV від 18 листопада 2004 року (зі змінами та доповненнями станом на час розгляду спірних правовідносин), який набрав чинності з 01 січня 2006 року, встановлює правовий статус дітей війни та визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Статус позивача як дитина війни підтверджується копією паспорта та пенсійним посвідченням.

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

На час розгляду цієї справи, розмір мінімальної пенсії за віком законодавче визначений ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 року, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної пенсії за віком. Крім того, суд вважає зауважити, що відповідно до ст..42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії провадиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, тим більше у відповідача є обовязок щодо здійснення перерахунку по підвищенню до пенсії.

Рішенням Конституційного Суду України N 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року у справі N 1-29/2007 про соціальні гарантії громадян був визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 12 статті 71, стаття 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року N 489-V, яким була зупинена на 2007 рік дія статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Таким чином, право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни, виникає з моменту проголошення цього рішення, тобто, з 09 липня 2007 року.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року N 107-VI, що набрав чинності з 1 січня 2008 року, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції.

Зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008.

Таким чином, право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни, виникає з 22 травня 2008 року.

Разом з цим, у 2009 році приписи статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року № 2195-4 залишились в редакції від 18 листопада 2004 року, тобто позивач мав право на виплату підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, але ж відповідачем безпідставно не проводилось нарахування та виплата такої надбавки.

Стосовно питання застосування до спірних правовідносин вимог статей 99, 100 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1,2 статті 99 КАС України (в редакції на час звернення позивача до суду) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За вимогами частини 1 статті 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що для даних спірних правовідносин строки звернення до суду та застосування наслідків передбачених статтею 100 КАС України, починають діяти з 09.09.2010 року, тобто з дня прийняття Рішення Конституційним Судом України у справі №1-40/2010 від 09.09.2010 року стосовно підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами.

Між тим, колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2011 року позивач подав позов до суду про захист на його думку порушених його прав з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, при чому суд першої інстанції вимоги задовольнив, безпосередньо починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що період за який вимагає про відновлення свого порушеного права позивач, були періоди дії різних за своїм часом строку звернення до суду, строку давності, положень норм як КАС України, так і норм ЦПК України.

Позивач звернувся до суду під час дії нових вимог законодавства, які стосуються строку звернення до суду та наслідків такого пропуску.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку, з урахуванням приписів положення частини 2 статті 5 КАС України, відповідно до якої провадження в адміністративних справах здійснюються відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, а суд першої інстанції взагалі не розглянув це питання та безпідставно, вважаючи відсутності підстав для застосування такого строку до спірних правовідносин, відкрив провадження по справі, допустив до розгляду спірний період та задовольнив вимоги, чим припустився порушень, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суду, вважає, що в даному випадку порушене право позивача підлягає захисту в межах шестимісячного строку, що передувало строку звернення до суду.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що через порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям ухвали про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 11, 24, 99, 100, 167, 195, 195-1, 197, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ясинуватському районі Донецької області на постанову Авдіївського міського суду Донецької області від 29 квітня 2011 року по адміністративній справі № 2а-2473/11/0501 задовольнити частково.

Постанову Авдіївського міського суду Донецької області від 29 квітня 2011 року по адміністративній справі № 2а-2473/11/0501 скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ясинуватському районі Донецької області про визнання бездіяльності щодо відмови у виплаті та нарахуванні щомісячної державної допомоги неправомірною, зобовязання здійснити нарахування та виплату щомісячної державної допомоги дітям війни залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.М. Яковенко

Судді Т.Г. Арабей

ОСОБА_3