Справа № 461/2314/15-а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 року Справа № 876/5137/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської обласної державної адміністрації на постанову Галицького районного суду м. Львові від 19 березня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної державної адміністрації в особі Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці Міндоходів, в якому просив визнати незаконним рішення Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Львівській обласній державній адміністрації оформлене протоколом №17 від 25.11.2014 року, яким йому відмовлено у встановленні пенсії за особливі заслуги перед Україною та зобов'язати відповідача прийняти рішення про встановлення йому пенсії за особливі заслуги перед Україною..

В обґрунтування своїх позовних вимог покликався на те, що 23.03.2012 року, на підставі Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» від 15.06.2010 року, ним на поштову адресу Управління ПФУ у Галицькому районі м. Львова було відправлено заяву та необхідний пакет документів для порушення клопотання перед Комісією з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною щодо призначення йому вказаної пенсії. Проте відповідач відмовив йому у вирішенні даного питання, у зв'язку із тим, що громадяни, які відзначені дипломом Лауреата премії Ради Міністрів СРСР, не передбачені зазначеним законом серед осіб, які мають право на призначення пенсії за особливі заслуги перед Україною і правових підстав для скерування документів на розгляд Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною немає. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 26.03.2014р. визнано незаконними дії Управління ПФУ у Галицькому районі м. Львова щодо відмови у передачі документів ОСОБА_1 на розгляд Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною, після чого головою Галицької районної адміністрації було подано клопотання до Комісії про призначення відповідної пенсії ОСОБА_1 Однак, у встановленні такої пенсії було відмовлено рішенням Комісії від 25.11.2014 року. Такі дії відповідача вважає неправомірними та такими, що звужують його права, так як Премія Ради Міністрів СРСР була заснована найвищими органами державної влади колишнього СРСР, а в п. 6 ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» прямо йдеться про відзначення державними преміями СРСР без зазначення їх конкретної власної назви, особа, яка відзначена Премією Ради Міністрів СРСР, має такі ж права на призначення відповідної пенсії за заслуги, як і лауреати інших державних премій СРСР.

Постановою Галицького районного суду м. Львові від 19 березня 2015 року адміністративний позов задоволено; визнано незаконним рішення Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Львівській обласній державній адміністрації оформлене протоколом №17 від 25.11.2014 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у встановленні пенсії за особливі заслуги перед Україною; зобов'язано Львівську обласну державну адміністрацію в особі Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною прийняти рішення про встановлення ОСОБА_1 пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, Львівською обласною державною адміністрацією подано апеляційну скаргу на неї, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що звертаючись до Галицького ПФУ з заявою про встановлення йому пенсії, отримав відповідь на звернення та оцінив її як відмову у призначенні пенсії, та звернувся з цим питанням до суду. Галицький районний суд неправомірно досліджував питання віднесення премій Ради міністрів СРСР до державних премій, оскільки у позові не стояло питання про призначення пенсії, а лише про відмову у передачі документів на розгляд Комісії, оскільки пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються не органами Пенсійного Фонду України, а Комісіями з питань призначення пенсій за особливі заслуги перед Україною при облдержадміністрації.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області приєдналось до апеляційних вимог апелянта, приєднавшись до його апеляційної скарги.

У відповідності до статті 192 КАС України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов»язки, у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду мають право приєднатися до апеляційної скарги, підтримавши її вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Галицького районного суду м. Львова від 26.03.2014 року залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.07.2014 року у справі №461/11220/13а визнано незаконними дії Управління ПФУ у Галицькому районі м. Львова щодо відмови у передачі документів ОСОБА_1 на розгляд Комісії з встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною.

24.10.2014 року головою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради подано до Комісії про встановлення пенсій за особливі заслуги перед Україною при Львівській обласній державній адміністрації клопотання про встановлення пенсії за особливі заслуги перед Україною ОСОБА_1

Однак, рішенням Комісії, що відображено у витягу із протоколу №17 від 25.11.2014 року, відмовлено ОСОБА_1 у встановлені пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відзначений дипломом Лауреата премії Ради Міністрів СРСР від 13 квітня 1989 року №07768 та одержує державну пенсію за віком, призначену Правлінням Пенсійного фонду України у Галицькому районі м. Львова.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною», пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України: особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР "заслужений", державними преміями України, колишніх Союзу РСР та Української РСР, нагородженим одним із орденів України або колишнього Союзу РСР, Почесною грамотою Президії Верховної Ради Української РСР або Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР, а також особам, яким до 1 січня 1992 року було встановлено персональні пенсії союзного чи республіканського значення.

Постановою Центрального Комітету КПРС і Ради Міністрів СРСР від 09.09.1966 року № 739 «Про Ленінські і Державні премії СРСР в галузі науки і техніки, літератури і мистецтва» починаючи з 1967 року з метою стимулювання подальшого розвитку науково-технічного і культурного прогресу СРСР були введені Державні премії СРСР, які присуджувались щорічно в річницю Великої Жовтневої Соціалістичної революції. Цією постановою було прийнято рішення, що існуючі Комітети по Ленінським преміям в подальшому іменувати Комітетами по Ленінським і Державним преміям СРСР.

Положення «Про державні премії СРСР» було затверджено постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 17.02.1967 року №158. Цим положенням чітко визначався порядок представлення, розгляду та прийняття рішення про присудження Державної премії СРСР. В цьому Положенні також визначалось, що рішення Комітету про присудження Державної премії СРСР набирало чинності після затвердження його ЦК КПРС і Радою Міністрів СРСР.

Особам, які отримали Державну премію СРСР присвоювалося звання «Лауреат Державної премії СРСР» з врученням диплома і почесного знаку із зазначенням року присудження премії.

Що стосується премії Ради Міністрів СРСР, то ці премії присуджувалися Радою Міністрів СРСР за представлення (галузевого) Державного Комітету СРСР по науці і техніці і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок щорічно, починаючи з 1981 року до Дня радянської науки. Особам, яким присуджувалась премія Ради Міністрів СРСР, вручався диплом і нагрудний знак «Лауреат премії Ради Міністрів СРСР». Положення про порядок присудження премій Ради Міністрів СРСР було затверджено постановою Державного комітету СРСР по науці і техніці, Державного комітету СРСР праці та соціальних питань і ВЦРПС від 13.06.1982 № 244/162/П-6.

Премія Ради Міністрів СРСР не відноситься до державних премій.

Про правильність таких тверджень свідчать листи-роз»яснення Міністерства праці та соціальної політики України від 22.01.2003 року №03-2/152-02-6 та від 27.06.2007 року №6870/039/161-07.

Аналізуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки ОСОБА_1 нагороджений дипломом Лауреата премії Ради Міністрів СРСР, яка не відноситься до державних премій то він не має права на таку пенсію, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Таким чином, з наведених підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на наведене, судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню, з підстав визначених ст. 202 КАС України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову в задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської обласної державної адміністрації задовольнити, постанову Галицького районного суду м. Львові від 19 березня 2015 року у справі №461/2314/15-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.09.2015 року.