Справа № 804/2770/14
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2015 рокусправа № 804/2770/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Прокопчук Т.С.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року по справі

за позовом Відділу освіти Нікопольської районної державної адміністрації до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про скасування пунктів 2,3,4,5,7 вимоги від 20.01.2014 року №860 - 15/121,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Відділ освіти Нікопольської районної державної адміністрації (далі - Відділ освіти) звернувся до суду з позовом до відповідача Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області (далі - ДФС в Дніпропетровській області), в якому просить скасувати пункти 2,3,4,5,7 вимоги ДФС в Дніпропетровській області №860 - 15/121 від 20.01.2014 року про усунення виявлених ревізією фінансових порушень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2014 року позов задоволено, скасовано пункти 2,3,4,5,7 вимоги ДФС в Дніпропетровській області №860 - 15/121 від 20.01.2014 року про усунення виявлених ревізією фінансових порушень.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ДФС в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 7.3.1.1 Плану контрольно-ревізійної роботи ДФІ в Дніпропетровській області на III квартал 2013 року, та на підставі направлення на проведення ревізії від 02.10.2013 року №267 службовими особами відповідача проведено ревізію фінансово - господарської діяльності Відділу освіти за період з 01.09.2011 року по 31.08.2013 року, за наслідками якої складено акт №860-22/09 від 26.12.2013 року, у якому зафіксовано виявлені ревізією порушення позивачем вимог чинного законодавства України.

На підставі акту ревізії відповідачем винесено вимогу від 20.01.2014 року №860 - 15/121 щодо усунення виявлених ревізією фінансових порушень, якою позивача зобов'язано зокрема, п.1 опрацювати матеріали ревізії та вжити заходи щодо усунення виявлених порушень, розглянути питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб; п.2 стягнути з Менжинської сільської ради, Південної сільської ради, Криничуватської сільської ради та КЗ «Нікопольський районний центр первинної медико - санітарної допомоги» грошові кошти на загальну суму 107494,47 грн. шляхом пред'явлення орендарям рахунків па оплату послуг та перерахуванням отриманих коштів в доход бюджету, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи; п.3 стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Нікопольської РДА та Нікопольської районної профспілкової організації працівників АПК грошові кошти на загальну суму 45245,52 грн., шляхом пред'явлення орендарям рахунків на оплату послуг та перерахуванням отриманих коштів в доход бюджету, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовиої роботи; п.4 стягнути з ФОП ОСОБА_2 зайво перераховані кошти на суму 41163,14 грн. та перерахувати отримані кошти в доход бюджету, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи; п.5 зменшити в обліку кредиторську заборгованість (зареєстровані фінансові зобов'язання) по розрахункам з ФОП ОСОБА_2 на суму 5346,0 грн.. в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи; п. 6 стягнути з ТОВ «РОСТ БУД ІНВЕСТ» зайво перераховані кошти на суму 12763,53 грн. та перерахувати отримані кошти в дохід бюджету, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи; п.7 стягнути з ФОП ОСОБА_3 зайво перераховані кошти на суму 75853 грн. та перерахувати отримані кошти в доход бюджету, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи; п.9 зобов'язано Відділ освіти при нарахуванні та виплаті надбавок за високі досягнення у праці, за виконання особливо важливої роботи, за складність та напруженість керуватись вимогами діючого законодавства; п. 10 стягнути зайво виплачену заробітну плату на суму 11530 грн. шляхом утримання коштів із заробітної плати працівників та перерахування їх до бюджету, або відшкодувати шкоду за рахунок винних осіб; п. 11 стягнути залишок зайво виплаченої заробітної плати на суму 540,50 грн. шляхом утримання коштів із заробітної плати працівників та перерахувати їх до бюджету, або відшкодувати за рахунок винних осіб; п.12 зобов'язано провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Пенсійного фонду та повернути залишок зайво сплачених коштів в сумі 4381,60 грн.; п.13 зобов'язано вжити заходів щодо усунення порушень в веденні бухгалтерського обліку; п.14 прийняти відповідне управлінське рішення за результатами розгляду матеріалів ревізії.

Зазначена вимога ДФІ в Дніпропетровській області №860 - 15/121 від 20.01.2014 року в частині пунктів 2,3,4,5,7 оскаржена позивачем в судовому порядку.

Ст. 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України № 499/2011 від 23.04. 2011 року (далі - Положення № 499/2011 ), зазначена інспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

За приписами пп. 4 п. 4 Положення № 499/2011, Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п. 6 Положення № 499/2011 Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням № 499/2011 установлено, що у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду з позовом в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону України № 2939-ХІІ від 26.01.1993 року «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що орган державного фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду про скасування окремих пунктів вимоги ДФІ в Дніпропетровській області №860 - 15/121 від 20.01.2014 року, якими відповідач вказує на виявлені порушення чинного законодавства та які містять зобов'язання повернути кошти до бюджету.

Оскільки виявлені збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 13.05.2014 року по справі №21-89а14, від 18.09.2014 року по справі №21-332а14.

Так як оскаржувана вимога №860 - 15/121 від 20.01.2014 року винесена ДФІ в Дніпропетровській області згідно чинного законодавства в межах повноважень за результатами перевірки Відділу освіти, обов'язкова до виконання в частині усунення допущених порушень законодавства, тому підстави для її скасування в оскаржуваній частині пунктів відсутні.

Оскільки судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ч.1 п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2014 року скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позовних вимог Відділу освіти Нікопольської районної державної адміністрації - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий: Т.С. Прокопчук

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова