Справа № 2а/0508/183/12
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Орєхов О.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2012 року справа №2а/0508/183/12 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Яманко В. Г., суддів Казначеєва Е. Г., Васильєвої І. А.

секретар судового засідання Братченко О. В.

за участі:

позивачів ОСОБА_2, адвокат за договором ,

відповідача не зявився,

третіх осіб 1) ОСОБА_3 за дов. від 23.12.2011 р., 2) ОСОБА_4 за дов. від 12.06.2012 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

на постанову Ворошиловського районного суду міста Донецька

від 22 червня 2012 року у справі № 2а/0508/183/12 (№ 508/3516/12) (суддя Орєхова О. І.)

за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9

до Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради

за участі третіх осіб 1) ОСОБА_10; 2) ОСОБА_11,

про визнання протиправними та недійсними наказів про приватизацію та продаж підвального приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулися до Ворошиловського районного суду м. Донецька з позовом (арк. спр. 6-10) до Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради про визнання протиправними та недійсними наказів Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради № 105-п від 3 березня 2007 року про приватизацію підвального приміщення, розташованого за адресою: 83050, м. Донецьк, вул. Університетська, 40 та № 223-п від 24 квітня 2007 року про продаж підвального приміщення, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були залучені судом першої інстанції в якості третіх осіб (арк. спр. 41, 60-61).

Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 22 червня 2012 року (арк. спр. 164-172) було повністю відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Позивачі не погодилися з прийнятим судовим рішенням, подали апеляційну скаргу (арк. спр. 179-185), в якій просили скасувати постанову та прийняти нове судове рішення про задоволення позову. В судовому засіданні представник позивачів підтримав вимоги апеляційної скарги.

Відповідач надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги позивачів за відсутності свого представника та вказав, що постанова суду першої інстанції від 22 червня 2012 року прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права (арк. спр. 194).

Треті особи надіслали заперечення на апеляційну скаргу (арк. спр. 196-205), в яких зазначили про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та застосував норми матеріального права, проте порушив процесуальні норми, оскільки дана справа містить спір про право та повинна вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Предметом спору в даній справі є законність прийняття Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради наказу № 105-п від 3 березня 2007 року (арк. спр. 11) про приватизацію фізичною особою підприємцем ОСОБА_12 шляхом викупу підвального приміщення загальною площею 109,9 кв. м в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40 та наказу № 223-п від 24 квітня 2007 року про продаж фізичній особі підприємцю ОСОБА_12 підвального приміщення загальною площею 109,9 кв. м в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40.

Право власності на підвальне приміщення за свідоцтвом від 23 жовтня 2006 року мала територіальна громада м. Донецька в особі міської ради, що підтверджено також технічним паспортом (арк. спр. 93-99).

21 лютого 2007 року за заявою ОСОБА_11 від 19 січня 2007 року рішенням Донецької міської ради № 8/30 від 21 лютого 2007 року (арк. спр. 68) до переліку обєктів комунальної власності, які підлягають приватизації, було включене підвальне приміщення загальною площею 109,9 кв. м в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40. За твердженням представника позивачів вказане рішення ради позивачами оскаржується в судовому порядку, проте до справи такі докази надані не були та клопотання про зупинення провадження у даній справі не заявлялося.

До приватизації цього приміщення ОСОБА_11 орендував його на підставі договору від 10 листопада 2006 року, укладеного з Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради (арк. спр. 69-80), який був нотаріально посвідчений. За твердженням представника позивачів вказаний договір позивачами оскаржується в судовому порядку, проте до справи такі докази надані не були та клопотання про зупинення провадження у даній справі не заявлялося.

Спірний наказ № 105-п від 3 березня 2007 року був прийнятий Управлінням комунальних ресурсів на підставі заяви ОСОБА_11 (арк. спр. 101). Згідно пункту 2.1 розділу ІІ Положення про Управління комунальних ресурсів, затвердженого рішенням Донецької міської ради № 19/21 від 20 квітня 2005 року (арк. спр. 102), Управління здійснює повноваження по ефективному використанню комунальних ресурсів міста, в тому числі під час їх приватизації.

11 травня 2007 року між Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради та ФОП ОСОБА_11 був укладений договір купівлі-продажу підвального приміщення загальною площею 109,9 кв. м в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40 (арк. спр. 16-18). Вказаний договір був посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 2116. За твердженням представника позивачів вказаний договір позивачами оскаржується в судовому порядку, проте до справи такі докази надані не були та клопотання про зупинення провадження у даній справі не заявлялося.

7 грудня 2007 року ОСОБА_11 уклав з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 договір купівлі-продажу підвального приміщення загальною площею 109,9 кв. м в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40 (арк. спр. 19), який був посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 5837. Вказаний договір 7 грудня 2007 року внесений до Державного реєстру правочинів, що підтверджено витягом з цього реєстру (арк. спр. 20). Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації м. Донецька видано свідоцтво про реєстрацію права власності на підвальне приміщення загальною площею 109,9 кв. м в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40, на ОСОБА_13 та ОСОБА_10 в рівних частинах (арк. спр. 21). За твердженням представника позивачів вказаний договір позивачами оскаржується в судовому порядку, проте до справи такі докази надані не були та клопотання про зупинення провадження у даній справі не заявлялося.

12 лютого 2009 року ОСОБА_13 уклала з ОСОБА_10 договір купівлі-продажу належної їй частини підвального приміщення в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40 (арк. спр. 22), який був посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за № 218. Вказаний договір 12 лютого 2009 року внесений до Державного реєстру правочинів, що підтверджено витягом з цього реєстру (арк. спр. 23). Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації м. Донецька видано свідоцтво про реєстрацію права власності на підвальне приміщення загальною площею 109,9 кв. м в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40, на ОСОБА_10 (арк. спр. 23). За твердженням представника позивачів вказаний договір позивачами оскаржується в судовому порядку, проте до справи такі докази надані не були та клопотання про зупинення провадження у даній справі не заявлялося.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обставини вважаються встановленими в іншому судовому рішенні, якщо про це зазначено у мотивувальній чи резолютивній частинах цього рішення.

В справі наявне рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 17 травня 2012 року, прийняте у справі № 2/0508/1861/2012 за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11 (арк. спр. 134-136), яке набуло законної сили 28 травня 2012 року. В мотивувальній частині цього рішення зазначено про те, що відповідно до експертного висновку № 178/06 від 25 липня 2006 року (арк. спр. 84-90) підвальне приміщення загальною площею 109,9 кв. м за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40, відповідно до інвентаризаційної справи від 6 грудня 1967 року, рахується як «кімнати службові», і судячи по плануванню, могли бути сховищем ГО 5 класу. Обєкт дослідження не відноситься до технічних приміщень житлового будинку, призначення даного приміщення не повязане з обслуговуванням будинку та прилеглої території. Вказані обставини додатково підтверджені листом Управління з питань цивільного захисту і воєнно-мобілізаційної роботи Донецької міської ради від 5 березня 2012 року за № 232 (арк. спр. 126). Виходячи з цього, суд першої інстанції під час розгляду даної справи встановив, що підвальне приміщення загальною площею 109,9 кв. м за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40 не є приміщенням загального користування для усього житлового будинку та могло бути приватизовано й продано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11

За твердженням представника позивачів, про існування цього рішення вони дізналися в процесі судового розгляду даної справи у суді першої інстанції, тому звернулися до Апеляційного суду Донецької області з заявою про поновлення строків оскарження та апеляційною скаргою, але доказів такого звернення не надали та про зупинення провадження у даній справі не заявляли.

Крім того, в спірній постанові суд першої інстанції послався на неприйняття в якості доказів наданих позивачем фотографій підвального приміщення (арк. спр. 36-40). Представник позивачів стверджує, що ці фотографії виготовлені безпосередньо позивачами та мають пряме відношення до предмету спору. Суд апеляційної інстанції, дослідивши ці фотографії, зазначає, що вони не засвідчені відповідальною за експлуатацію будинку установою, тобто джерело їх походження та зв'язок з предметом доказування не доведено документально, тому з огляду на приписи статті 70 КАС України вони не можуть визнані належними доказами.

Позивачі мають квартири в житловому будинку, розташованому за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 40, що підтверджено договорами купівлі-продажу квартир (ОСОБА_5, ОСОБА_9 В.), свідоцтвом про право на спадщину (ОСОБА_6 С.), свідоцтвами про право власності на квартири (ОСОБА_14, ОСОБА_8 О.) (арк. спр. 26-34). За твердженням представника позивачів подання позову не повязано з оскарженням права власності ОСОБА_11 на спірне приміщення або з порушенням ним в період з 10 листопада 2006 року до 7 грудня 2007 року (період між укладенням ОСОБА_11 договору оренди та продажем приміщення) правил користування підвальним приміщенням, оскільки, за твердженням позивачів, ОСОБА_11 це приміщення взагалі не використовував. Суд апеляційної інстанції з цього приводу зазначає, що оспорювані у даній справі накази Управлінням комунальних ресурсів були винесені саме у вказаний період, тому на час їх прийняття права позивачів, за їх же твердженням, не порушувалися.

Представник позивачів вказує, що до того часу, як ОСОБА_10 15 листопада 2011 року встановила металеві двері в спірне підвальне приміщення та не надала мешканцям будинку ключі, вони не були обізнані про те, що їх право вільного доступу (для ремонтних робіт на випадок залиття або в інших випадках) до комунікацій, розташованих у цьому підвальному приміщенні, порушується. Цей факт обумовив звернення позивачів до ради з питанням про наявність в ОСОБА_10 права на спірне підвальне приміщення. 25 січня 2012 року позивачі отримали від відповідного органу ради копії документів, в тому числі спірних наказів, що підтверджено штампом про засвідчення цих документів, тому з огляду на цю дату встановлений частиною 2 статтею 99 КАС України строк звернення до адміністративного суду ними пропущений не був.

Щодо підсудності цього спору, то відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Згідно пункту 1 частини 1 статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам. Предметом спору в даній справі є накази Управління комунальних ресурсів Донецької міської ради, що обумовлює розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Позивачі з посиланням на предмет регулювання Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» № 2171-ХІІ від 6 березня 1992 року вказують, що спірне підвальне приміщення було включено до програми приватизації неправомірно. В той же час, рішення Донецької міської ради № 8/30 від 21 лютого 2007 року про включення спірного приміщення до переліку обєктів, що підлягають приватизації, яке стало підставою для прийняття спірного наказу № 105-п від 3 березня 2007 року, на даний час в судовому порядку не скасоване та є діючим, тому висновки позивачів є передчасними.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що позивачі документально не довели доводи апеляційної скарги, що обумовлює залишення її без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статтями 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 22 червня 2012 року залишити без задоволення.

Постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 22 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Ухвала складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 10 серпня 2012 року.

Головуючий суддя В.Г.Яманко

Судді І.А.Васильєва

ОСОБА_15