Справа № 823/2471/15
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2015-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2015 року справа № 823/2471/15

м. Черкаси

15 год. 25 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

при секретарі Попельнусі Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області (надалі ДПІ у м. Черкасах) звернулася до суду з адміністративним позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1І.), з рахунків у банках обслуговуючих такого платника на користь бюджету податкового боргу на загальну суму 1 646,27грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач перебуває на обліку в ДПІ у м. Черкасах, як платник податків і зборів та станом на дату звернення з відповідним позовом до суду має непогашений податковий борг по платежу - податок з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 1 646,27грн. Оскільки у встановлені законом строки та в добровільному порядку податковий борг погашений не був, це спонукало ДПІ м. Черкасах звернутись до суду для його стягнення в судовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не прибув, натомість надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання також не зявився, свого представника не направив, причини повторної неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 17.02.2009 за ідентифікаційним номером - НОМЕР_1, що підтверджується копією витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Станом на час звернення з позовом до суду за відповідачем рахується податковий борг по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 1 646,27грн., який виник внаслідок подання наступної звітності:

- розрахунку податкових зобовязань по податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження підприємницької діяльності № НОМЕР_2 від 11.02.2013 (за 2012). Платником податку самостійно визначено розмір квартальних авансових платежів в розмірі 345,00грн. По терміну сплати на 15.05.2013, 15.08.2013 та на 15.11.2013 заборгованість складає 1 035,00грн.;

- податкової декларації про майновий стан і доходи № НОМЕР_3 від 11.02.2013, по строку сплати до 31.07.2013 на суму 1 380.01грн.;

- податкової декларації про майновий стан і доходи № НОМЕР_4 від 10.02.2014, по строку сплати до 19.02.2014 на суму 265,05грн.;

- розрахунку податкових зобовязань по податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження підприємницької діяльності № НОМЕР_5 від 10.02.2012 (за 2013). Платником податку самостійно визначено розмір квартальних авансових платежів в розмірі 65,63грн. По терміну сплати на 14.03.2014, 14.05.2014, 14.08.2014 та на 10.02.2014 заборгованість складає 262,50грн.

Крім цього, уповноваженими особами податкового органу була проведена камеральна перевірка, за наслідками якої складено акт від 01.09.2014 № 2001/23-01-17-0225/НОМЕР_1.

Висновками акту перевірки встановлено несвоєчасну сплату відповідачем узгоджених податкових зобовязань по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, внаслідок чого прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_6 від 10.09.2014, яким відповідачеві донараховано штрафні санкції в розмірі 328,50грн.

Станом на час звернення з позовом до суду за відповідачем рахується також заборгованість по сплаті пені в сумі 143,15грн., яка виникла внаслідок її нарахування на основну суму недоїмки за кожен день прострочення сплати податкового боргу (п.п.129.1.1 п. 129.1 ст.129 ПК України).

ДПІ у м. Черкасах було направлено на адресу відповідача: 18021, м. Черкаси, вул. Сержанта Смирнова, 6. кв. 73 рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми «Ф» від 02.07.2014 № 2025-25 на суму 32 774,15грн., яка була повернута до податкового органу з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Оскільки субєкт господарювання у визначені законом терміни податковий борг по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 1 646,27грн. (з урахуванням часткових сплат) добровільно не погасив, це спонукало податковий орган звернутись до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).

У відповідності до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.2 ст.49 ПК України).

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1. ст.49 ПК України).

Згідно п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

У разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст. 57 ПК України).

Як передбачено п.п.129.1.1 ч.129.1 ст.129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п.59.3 ст.59 ПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Тобто, беручи до уваги, що ФОП ОСОБА_1 у встановлені законом строки узгоджену суму податкового боргу по податку з доходів фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 1 646,27грн. не сплатила, а податкову вимогу не оскаржила, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), з рахунків у банках обслуговуючих такого платника, на користь бюджету через державну податкову інспекцію у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області податковий борг на загальну суму 1 646 (одна тисяча шістсот сорок шість) грн. 27 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 14.09.2015 року.