Справа № 824/2031/14-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 червня 2014 року м. Чернівці Справа № 824/2031/14-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Левицького В.К.;

за участю секретаря судового засідання Жураковської Ю.М.;

сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області

про визнання дій протиправними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області про визнання дій протиправними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул, яка передана із Садгірського районного суду м. Чернівців за підсудністю.

28.05.2014 р. на адресу суду надійшло клопотання від відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання відповідач зазначав, що ОСОБА_1 знаючи, що справу повинен розглядати адміністративний суд, звертався до Садгірського районного суду м. Чернівців, що свідчить про свідоме затягування ним процесу розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав подане клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у справі та надав аналогічні пояснення викладені в клопотанні.

Позивач в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечував, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 3 ст. 99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Судом встановлено, що 24.12.2013 р. ОСОБА_1 ознайомився з оскаржуваним наказом «Про звільнення» від 23.12.2013 р. №02-ОС.

15.01.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до Садгірського районного суду м. Чернівців з позовом, в якому просив визнати, що атестацію відносно нього проведено з порушенням Постанови Кабінету Міністрів України №1922 від 28.12.2000 р. "Про затвердження Положення про проведення атестації державних службовців"; визнати незаконним звільнення його з роботи 23.12.2013 р. та поновити його на роботі, у Територіальному управлінні Держгірпромнагляду у Чернівецькій області, на раніше займаній посаді; стягнути із роботодавця суму заборгованості по заробітній платі, за час вимушеного прогулу.

За даним позовом, 17.01.2014 р. Садгірським районним судом м. Чернівців відкрито провадження в справі № 726/63/14-ц, про що постановлено ухвалу.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 31.03.2014 р. справу № 726/63/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області про визнання порушень при проведенні атестації, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогулу передано за підсудністю до Чернівецького окружного адміністративного суду.

23.05.2014 р. справу прийнято до свого провадження Чернівецьким окружним адміністративним судом.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У розумінні вказаного положення суд зобов'язаний застосовувати принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, який діє на основі Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У преамбулі цієї Конвенції верховенство права визнано як принцип, що об'єднує країни - учасниці Ради Європи. У своїх рішеннях Суд неодноразово звертається до зазначеного у преамбулі Конвенції принципу і, вважаючи його одним із основоположних принципів функціонування країн-учасниць, надає йому тлумачення при вирішенні справ.

Європейський Суд з прав людини розкриває зміст принципу верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу. Однією з таких вимог є вимога про якість закону. Під законом тут мається на увазі положення нормативно-правового акта. По-перше, закон повинен бути доступним особі, тобто містити зрозумілі й чіткі формулювання, які б давали можливість особі самостійно або з відповідною консультацією регулювати свою поведінку. По-друге, він має бути передбачуваним, тобто таким, щоб особа могла передбачити наслідки його застосування. По-третє, закон повинен відповідати всім іншим вимогам верховенства права, зокрема він з достатньою чіткістю має встановлювати межі дискреційних повноважень, наданих суб'єктам владних повноважень, та спосіб їх здійснення. Це необхідно, щоб особа була захищеною від свавілля суб'єктів владних повноважень (п. 27 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Круслен проти Франції" від 24 квітня 1990 р.).

Звідси й ще одна вимога принципу верховенства права - захист від свавілля - це означає, що втручання суб'єктів владних повноважень у права людини має підлягати ефективному контролю. Щонайменше це має бути судовий контроль, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури. Держава також повинна забезпечувати наявність достатніх та ефективних гарантій проти зловживань (п. 55 рішення у справі "Класс та інші проти Німеччини" від 6 вересня 1978 р.).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя.

Враховуючи, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

У демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 Конвенції не відповідало б меті та призначенні цього положення. Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (ст. 42, п. 36 рішення у справі "Беллет проти Франції").

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, основною складовою права на справедливе судочинство є право доступу до такого судочинства, в розумінні забезпечення особі можливості звернення до суду для вирішення спору.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановлюється ухвала.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 155 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позовну без розгляду, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Судом встановлено, що позивач звернувся з відповідною позовною заявою щодо відновлення порушеного права до Садгірського районного суду м. Чернівців без порушення місячного терміну, оскільки з оскаржуваним наказом він ознайомився 24.12.2013 р., а позовну заяву подав 15.01.2014 р. В подальшому, ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівців від 31.03.2014 р. вказану справу передано за підсудністю до Чернівецького окружного адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк на звернення до суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 160 та 165 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Держгірпромнагляду у Чернівецькій області про визнання дій протиправними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за вимушений прогул - відмовити.

Ухвала суду окремо не оскаржується.

Повний текст ухвали складено та підписано судом 16 червня 2014 р.

Суддя В.К. Левицький