Справа № 2а-7028/09/1370
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2011-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 р. Справа № 32548/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Курдоба Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання наказу незаконним,

встановила:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України про визнання наказу незаконним.

Позивач свої позовні вимоги мотивував тим, що з 05.04.1994 року по 11.03.2008 року він проходив службу в ГУ МВСУ у Львівській області.

Працюючи на посаді оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах дітей Жовківського РВ ГУ МВСУ у Львівській області, 29.09.2005 року був затриманий по підозрі у скоєнні злочину, за який засуджений вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.12.2006 року.

10.04.2007 року на адресу Міністра внутрішніх справ України подав рапорт про звільнення із органів внутрішніх справ на пенсію за пільговою вислугою років та незадовільним станом здоров'я, проте був звільнений наказом ГУ МВСУ у Львівській області від 18.04.2008 року № 147 о/с на підставі п.67 (за вчинення злочину) Положення.

Вважаючи звільнення з цих підстав та наказ про звільнення незаконним, позивач звернувся до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2010 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду оскаржив позивач. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 05.04.1994 року, працюючи з 20.09.2007 року на посаді оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах дітей Жовківського РВ ГУ МВСУ у Львівській області (наказ ГУ МВСУ у Львівській області від 20.09.2007 року № 751 о/с ).

29.09.2005 року ОСОБА_1 був затриманий по підозрі у вчиненні злочину та перебував під вартою до вступу в законну силу вироку Личаківського районного суду м. Львова від 21.12.2006 року про засудження ОСОБА_1 заст. 368 ч.2, ст. 364 ч.3 КК України до 5 років 6 міс. позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-управлінських функцій строком на 3 роки з конфіскацією всього особистого майна. Даний вирок залишений без змін ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 11.03.2008 року.

Відповідно до п.67 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим Постановою КМУ від 29.07.1991 року, особи рядового і начальницького складу, засуджені за вчинення злочину (в тому числі і без позбавлення спеціального звання), підлягають звільненню зі служби в органах внутрішніх справ після вступу в законну силу вироку суду.

Наказом ГУ МВСУ у Львівській області від 18.04.2008 року № 147 о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України за п.67 (за вчинення злочину).

Позивач стверджував, що право на пенсію за вислугою років у нього виникло у квітні 2007 року, тому 10.04.2007 року, перебуваючи під вартою, подав рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ на пенсію за пільговою вислугою років та незадовільним станом здоров'я.

Проте з таким твердженням позивача не можна погодитися з наступних підстав.

До осіб, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ відповідно до п. «б» статті 1-2 , належать, зокрема, звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Умови призначення пенсії за вислугою років закріплені статтею 12 Закону № 2262-XII, відповідно до п. «а» якої така призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1 статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Згідно ч.3 ст. 5 Закону порядок сплати сум несплачених страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування Пенсійному фонду України за відповідні роки служби щодо осіб, які не набули (не набудуть) права на пенсію за вислугу років згідно з цим Законом, або осіб, звільнених з військової служби, які виявили бажання отримувати пенсію в порядку і на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.2 цієї ж статті на підставах, установлених Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначаються також пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, позбавлених військових або спеціальних звань ( у тому числі під час перебування їх у запасі або у відставці), а також звільненим зі служби у зв'язку Із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, та членам їх сімей.

З наведеного вбачається, що звільнення особи з органів внутрішніх справ у зв'язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, позбавляє її права на призначення пенсії за вислугою років, передбаченого статтею 12 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно довідки про звільнення серія ЧРН № 00050 ОСОБА_1 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 29.09.2005 року по 06.07.2009 року.

Отже, день взяття ОСОБА_1 під варту - 29.09.2005 року, був останнім днем виконання ним обов'язків оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах дітей Жовківського РВ ГУ МВСУ у Львівській області, тобто останнім днем проходження служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно до статті 122 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені мають право на загальних підставах на державне пенсійне забезпечення. Час роботи засуджених у період відбування ними покарання у виді позбавлення волі зараховується у стаж роботи для призначення трудової пенсії після звільнення за умови сплати ними страхових внесків до Пенсійного фонду України в порядку і розмірах, передбачених законодавством.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2010 року у справі №2а-7028/09/1370 без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_2