Справа № 2а-19271/10/0570
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2010-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Бєломєстнов О.Ю.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року справа №2а-19271/10/0570

< приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26 >

зал судового засідання №5 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П., суддів: Сіваченко І.В., Шишова О.О.,

при секретарі судового засідання Запорожцевій Г.В..

за участю представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Новоазовському районі Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року у справі № 2а-19271/10/0570 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Новоазовському районі Донецької області про визнання недійсним рішень про застосування штрафні (фінансових) санкцій від 14.07.2010 року № 00091/2300/НОМЕР_1, від 14.07.2010 року № НОМЕР_2

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до Державної податкової інспекції у Новоазовському районі Донецької області про визнання недійсним рішень про застосування штрафні (фінансових) санкцій від 14.07.2010 року № 00091/2300/НОМЕР_1, від 14.07.2010 року № НОМЕР_2.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року у справі № 2а-19271/10/0570 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним рішення Державної податкової інспекції у Новоазовському районі Донецької області від 14.07.2010 року № 00091/2300/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій на суму 3400 грн.

Визнано недійсним рішення Державної податкової інспекції у Новоазовському районі Донецької області від 14.07.2010 року № НОМЕР_2 у частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 15 589 грн. 10 коп.

З постановою суду першої інстанції не погодився відповідач по справі та звернувся з апеляційною скаргою. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просив постанову суду першої інстанції скасувати , у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача під час апеляційного розгляду справи проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного зясування обставин в адміністративній справі.

Представник відповідача наполягав на скасуванні постанови суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне:

Згідно до п.2 ст.11 Закону України Про державну податкову службу в Україні органи державної податкової служби мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

За приписами ст.15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг встановлено відповідальність субєктів господарювання за недотримання порядку використання РРО.

Згідно до п.1,2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері 14торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлені фактичні обставини справи :

Позивач ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрована 15.05.1997 року Новоазовською районною державною адміністрацією Донецької області, свідоцтво про державну реєстрацію серії В00 №907256.

Відповідно до наказу начальника ДПІ у Новоазовському районі від 06.08.2010 року №212 та на підставі направлень на перевірку №223 та 224 від 06.07.2010 року посадовими особами відповідача 07.07.2010 року була проведена перевірка порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів та ліцензій у торгівельному павільйоні з літнім майданчиком, розташованому за адресою: с.Широкине, вул.Курортна, 11-Б. За результатами перевірки складено акт від 07.07.2010 року №0099/05/39/23/НОМЕР_1, та прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.07.2010 року № 00091/2300/НОМЕР_1, яким до позивача згідно з ч.2 ст.17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, застосовані штрафні (фінансові) санкції у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.00 коп. відповідно до ст. 15-2 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за не розміщення наочної інформації у спеціально відведених для куріння місцях із відповідного графічного знаку та тексту змісту «Місце для куріння; куріння шкодить Вашому здоровю».

За порушення позивачем п. 1,2,9,12,13 ст. 3 Закону «Про застосування РРО», а саме: не проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку РРО; не зберігання в книзі обліку розрахункових операцій фіскального звітного чеку; реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку; невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, рішенням № від 14.07.2010 року до позивача застосовані штрафні санкції.

Стосовно порушення п. 1 ст. 3 Закону «Про застосування РРО» у вигляді не проведення позивачем розрахункової операції на повну суму покупки у розмірі 66 грн. через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку РРО та невидачу розрахункового документу , колегія суддів зазначає :

Статтею 1 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг встановлено, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Згідно до п. 1 ст. 3 наведеного Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Частиною 1 ст.17 цього Закону передбачено застосування фінансових санкцій у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій.

У розумінні ст.2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг розрахунковий документ це - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відповідачем був встановлений факт реалізації позивачем продукції та не проведення розрахункової операції на повну суму покупки через зареєстровані , опломбовані у встановленому порядку, РРО. Більш того, учасниками процесу не заперечувалось в ході розгляду справи в суді першої інстанції , що продавцем позивача були прийняті гроші у розмірі 66 грн., які не були проведені через РРО.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає , що відповідач правомірно застосував до позивача штрафні (фінансові ) санкції на суму 330 грн. (66 грн. х 5).

Відносно порушення п. 9 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у вигляді не незабезпеченні зберігання фіскального звітного чеку у книзі обліку розрахункових операцій, а саме: у КОРО відсутній фіскальний звітний чек № 0001 (Z-звіт № 0002 знято 06.07.2010 року), колегія суддів зазначає, що згідно з п. 9 ст. 3 Закону «Про застосування РРО» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно з п. 7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01.12.2000 року № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 року за № 106/5297, використання КОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Як вбачається з КОРО № НОМЕР_3, зареєстрованої позивачем 24.06.2010 року на реєстратор розрахункових операцій Dateks МР-50D, заводський номер БД40004401, фіскальний номер НОМЕР_3, ведення книги було розпочато 06.07.2010 року У книзі підклеєно перший Z-звіт за 06.07.2010 року за № 00002. Перший запис у КОРО зроблено за 06.07.2010 року із зазначенням номеру Z-звіту № 00002.

Як передбачено п. 7.7 зазначеного вище Порядку, у разі роздрукування на РРО протягом робочого дня декількох фіскальних звітних чеків, усі вони підклеюються у відповідній книзі ОРО, записи в розділі 2 книги ОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо.

Таким чином, оскільки ведення КОРО було розпочате позивачем 06.07.2010 року, а також, враховуючи наявність у КОРО Z-звіту за 06.07.2010 року за № 00002, суд приходить до висновку, що Z-звіт за № 00001 до КОРО не вклеювався та відповідного запису до КОРО, не вносилося.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відповідач правомірно застосував до позивача штрафні (фінансові ) санкції на суму 340 грн. (17 грн. х 20).

Щодо порушення позивачем п. 13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у вигляді невідповідністі суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаній у денному звіті РРО у сумі 299,48 грн. колегія суддів зазначає , що на місці проведення розрахунків знаходилася сума 392,00 грн. без урахування суми покупки. У денному звіті РРО зазначена сума - 92,52 грн. Отже, невідповідність складає суму у розмірі 299,48 грн.

Відповідно до пункту 13 статті 3 Закону «Про застосування РРО» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно з описом готівкових грошових коштів на місці проведення розрахунків, що знаходяться в об'єкті СГД торговому павільйоні з літнім майданчиком ПП ОСОБА_5 (Додаток № 1 до Акту перевірки), при перерахунку коштів на місці проведення розрахунків встановлено, що фактичний залишок готівкових коштів на місці проведення розрахунків на момент перевірки 07.07.2010 року склав 392,00 грн. У денному звіті РРО сума від реалізації товарів становить 92,52 грн. Різниця склала 299,48 грн.

Ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг передбачено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Колегія суддів погоджується з відповідачем, щодо правомірності застосування до позивача фінансової (штрафної) санкції в сумі 1497,40 грн. (299,48 грн. х 5).

Суд першої інстанції, визнаючи недійсним рішення Державної податкової інспекції у Новоазовському районі Донецької області від 14.07.2010 року № НОМЕР_2 у частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 15589 грн. 10 коп. посилався на те, що жодним нормативно-правовим актом України не встановлений порядок обліку товарних запасів фізичними особами - підприємцями.

Про те з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне:

Згідно акту перевірки та складених відомостей про фактичний залишок товарів у позивача , відповідачем було встановлено, що на місці проведення розрахунків відсутні первинні документи на реалізуємий товар на суму 7 794,55 грн. З матеріалів справи видно , що Книга форми № 10 обліку доходів та витрат у позивача теж була відсутня.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Статтею 6 цього Закону визначено, що облік товарних запасів фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством.

Наявність такого порядку, передбачено Інструкцією про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, яка затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 21.04.1993 року №12 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.06.1993 року за № 64) (надалі - Інструкція). Додатком до даної інструкції є форма №10 - Книга обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності протягом календарного року, форма (графи) якої передбачає внесення відомостей про придбаний та проданий товар.

Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат громадян - суб'єктів підприємницької діяльності (з особливостями її ведення для сфери торгівлі) форма № 10 визначено в листі ДПА України від 05.11.1997 року № 17-0117/10-8886 та у Постанові КМУ від 26.09.2001 року № 1269.

Натомість, з матеріалів справи видно, що Книга форми № 10 обліку доходів та витрат на час перевірки у позивача була відсутня.

Згідно ст.ст. 20- 21 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг : до суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють реалізацію товарів, які обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; до суб'єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ( 7 994,55 х 2=15 589 грн.10 коп. ).

Таким чином, колегія суддів вважає , що дії податкової інспекції стосовно застосування штрафних санкцій у розмірі 15 589 грн. є законними та обґрунтованими.

Стосовно порушення позивачем ч. 2 ст. 17 «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», за не розміщення наочної інформації у спеціально відведених для куріння місцях із відповідного графічного знаку та тексту змісту :«Місце для куріння. Куріння шкодить Вашому здоровю», колегія суддів зазначає , що відповідно до ст. 15-2 цього Закону забороняється, крім спеціально відведених для цього місць, куріння тютюнових виробів у закладах громадського харчування та певних перелічених у цій статті приміщеннях.

У спеціально відведених для куріння місцях розміщується наочна інформація, яка складається із відповідного графічного знака та тексту такого змісту: "Місце для куріння. Куріння шкодить Вашому здоров'ю!".

У закладах громадського харчування відводиться не менше 50 відсотків площі торгових залів таких закладів для обслуговування осіб, які не курять.

Власник або уповноважені ним особи чи орендарі відповідних споруд, окремих приміщень зобов'язані відвести спеціальні місця для куріння, обладнані витяжною вентиляцією чи іншими засобами для видалення тютюнового диму, а також розмістити наочну інформацію про розташування таких місць та про шкоду, яку завдає здоров'ю людини куріння тютюнових виробів.

У місцях для куріння має бути розміщено прямокутний графічний знак із текстом такого змісту: „Місце для куріння" та інформація про шкоду, яку завдає здоров'ю людини куріння тютюнових виробів, із текстом такого змісту: „Куріння шкодить вашому здоров'ю!".

З наведених норм випливає, що для куріння тютюнових виробів спеціальному відведенню із розміщенням певної наочної інформації підлягає місце у закладах громадського харчування.

Відповідно до п.п 1.3. п. 1 Правил роботи закладів (підприємств) громадського харчування затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року № 219, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2002 року № 680/6968 , заклад громадського харчування - організаційно-структурна статистична одиниця у сфері громадського харчування, яка виробляє, доготовляє та продає кулінарну продукцію, булочні, борошняні кондитерські вироби та закупні товари. Заклад громадського харчування може розміщуватись в окремій капітальній будівлі або в спеціально обладнаному для продажу їжі приміщенні іншої капітальної будівлі або у вагонах залізничного, салонах авіа-, авто- та водного пасажирського транспорту; відповідно до п. 1.5 цих правил заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс).

Як вбачається з акту , перевірка позивача проводилась у торговому павільйоні з літнім майданчиком.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, павільйони віднесені до торговельних об'єктів.

Таким чином, господарська одиниця позивача не належить до заходів громадського харчування, а отже позивач не зобов'язаний відводити спеціальне місце для куріння та розміщувати відповідну наочну інформацію. Відтак, позивачем не були порушені вимоги ст. 15-2 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». За таких обставин слід визнати недійсним рішення Державної податкової інспекції у Новоазовському районі Донецької області від 14.07.2010 року № 00091/2300/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій на суму 3400 грн.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вирішив справу з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому наявні підстави для скасування постанови суду першої інстанції.

Постанова в повному обсязі буде виготовлена 29 жовтня 2010 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Новоазовському районі Донецької області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2010 року у справі № 2а-19271/10/0570, скасувати.

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Державної податкової інспекції у Новоазовському районі Донецької області про визнання недійсним рішень про застосування штрафні (фінансових) санкцій від 14.07.2010 року № 00091/2300/НОМЕР_1, від 14.07.2010 року № НОМЕР_2, задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Державної податкової інспекції у Новоазовському районі Донецької області від 14.07.2010 року № 00091/2300/НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій на суму 3400 грн.

В решті позивних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення; може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий: С.П. Дяченко

Судді: І.В. Сіваченко

ОСОБА_6