Справа № 826/14445/15
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 вересня 2015 року № 826/14445/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся перший заступник прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» (далі - Уповноважена особа Фонду), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо нерозміщення оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів;

зобов'язати Фонд та ліквідатора ПАТ «КБ «Промекономбанк» визнати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) кредитором ПАТ«КБ «Промекономбанк» та включити її майнові вимоги (які перевищують гарантовану суму, виплачену Фондом) у четверту чергу, що задовольняються за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

ОСОБА_1 та представник прокуратури у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідачів звернулися до суду з запереченнями, в яких просили відмовити у задоволенні позову.

Не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи відповідачі явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, з урахуванням чого адміністративна справа відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України розглядається у порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2013 між ПАТ «КБ «Промекономбанк» та ОСОБА_1 укладено договір банківського вкладу № 63622-190, відповідно до умов якого ОСОБА_1 розмістила на депозитному рахунку в ПАТ «КБ «Промекономбанк» грошові кошти у розмірі 540000,00 грн., на строк з 12.08.2013 до 17.08.2014.

08.09.2014 на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.09.2014 № 552 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 86 про початок процедури ліквідації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію у ПАТ «КБ «Промекономбанк».

Повідомлення про ліквідацію ПАТ «КБ «Промекономбанк» розміщено у газеті «Голос України» за 11.09.2014 № 173.

05.11.2014 ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи з заявою про визнання кредитором, в якій просила визнати її вимоги на грошові кошти у розмірі 415446,99 грн., а також нарахувати відсотки на суму 75446,99 грн. згідно з договором від 12.08.2013 № 63622-190.

Листом від 12.11.2014 № И1213/3 відповідач, з посиланням на ч.ч. 2, 5 ст. 45, ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», повідомив ОСОБА_1, що будь-які вимоги, що надійшли після закінчення 30-денного строку, вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Звертаючись з даним позовом, позивач посилається на те, що у відділенні № 1 ПАТ «КБ «Промекономбанк» у м. Луганськ, де здійснювалось обслуговування ОСОБА_1, було відсутнє оголошення про ліквідацію банку, з огляду на що позивач вважає протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не розміщення оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Частиною 4 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

При цьому, суд зауважує, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо не розміщення оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів, а не у відділенні № 1 ПАТ «КБ «Промекономбанк» у м. Луганськ, де здійснювалось обслуговування ОСОБА_1

Водночас, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що у відділенні № 1 ПАТ «КБ «Промекономбанк» у м. Луганськ, де здійснювалось обслуговування ОСОБА_1, було відсутнє оголошення про ліквідацію ПАТ «КБ «Промекономбанк», так само як і не надано доказів на підтвердження не розміщення такого оголошення, що містить відомості про ліквідацію вказаного банку в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

За таких умов, у суду відсутні належні правові підстави для визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи щодо не розміщення оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Разом з тим, відповідачі у своїх запереченнях посилаються на те, що відповідно до ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів, а саме після 13.10.2014 - з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 вказаного Закону та такі вимоги вважаються погашеними.

Частинами 2 та 5 ст. 45 названого Закону передбачено, що Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Згідно з ч. 4 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Так, дійсно, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи з заявою про визнання кредитором 05.11.2014, тобто поза межами 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме: з довідки від 03.09.2014 та висновку від 05.09.2014 № 231-102 Луганської міської багатопрофільної лікарні № 8 ОСОБА_1 отримала осколкове поранення лівої голені, яке належить до легких виробничих травм.

Поряд з цим, з листа Центру поштового зв'язку № 9 м. Краснодона Луганської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 30.10.2014 № 382 видно, що починаючи з 16.07.2014 поштові відправлення за межі Луганської області у зв'язку з бойовими діями не надсилались.

Також судом враховується, що відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 № 428-р) до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження віднесено, зокрема, м. Краснодон - місце проживання ОСОБА_1, яка, як встановлено судом, перебувала у період спірних правовідносин у вказаному місті.

Крім того, загальновідомими є обставини, які відбувались у період виникнення спірних правовідносин на східній Україні, в тому числі у Луганській області, у зв'язку з чим в силу вимог ч. 2 ст. 72 КАС України такі обставини не потрібно доказувати.

За таких умов, суд погоджується з твердженням позивача, що вказані обставини у сукупності унеможливили не тільки звернення ОСОБА_1 до Уповноваженої особи з заявою про визнання її кредитором та включення майнових вимог у встановлений строк, а також і отримання інформації про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Промекономбанк».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом.

В той же час, згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, з огляду на положення ст. 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які Конституцією України віднесені до компетенції цього органу державної влади. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України 21.10.2010 № П-278/10.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

З огляду на зазначене, виконання повноважень, які покладені на Уповноважену особу, в тому числі щодо визнання тієї чи іншої особи кредитором та включення тих чи інших майнових вимог у відповідну чергу, за своєю правовою природою, є його виключною компетенцією (дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеної посадової особи та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, позовна вимога про зобов'язання Фонду та Уповноваженої особи визнати ОСОБА_1 кредитором ПАТ«КБ «Промекономбанк» та включити її майнові вимоги (які перевищують гарантовану суму, виплачену Фондом) у четверту чергу, що задовольняються за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За таких умов, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача шляхом зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2014 про визнання кредитором, з урахуванням висновків суду.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов заступника прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.11.2014 про визнання кредитором, з урахуванням висновків суду.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі до Окружного адміністративного суду міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя В.П. Шулежко