Справа № 826/7963/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 вересня 2015 року письмове провадження № 826/7963/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., вирішив адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Генерального штабу Збройних Сил України,

Центру забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України

про зобов'язання вчинити дії

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить:

- визнати дії Генерального штабу Збройних Сил України щодо невиплати йому грошової компенсації за не отримане речове майно при звільнення неправомірними;

- стягнути з Генерального штабу Збройних Сил України 12 819,50 грн. грошової компенсації за невидане речове майно.

У судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що при звільненні відповідачем йому не нарахована та не виплачена грошова компенсація за невидане речове майно.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі з підстав викладених у письмових запереченнях. Просив відмовити у задоволенні позову за його безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні повідомив, що позивач за виплатою грошової компенсації за не отримане речове майно не звертався. Просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 11.08.2015 року суд відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду справи у письмовому провадженні

За результатами розгляду документів і матеріалів поданих сторонами, пояснень позивача, представників відповідачів, третіх осіб, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив:

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у званні полковника та обіймав посаду старшого офіцера загального відділу Адміністративного управління Генерального штабу Збройних Сил України.

Наказом Міністра оборони України від 12.12.2014р №800 позивача звільнено з військової служби у запас за п. «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (за станом здоров'я).

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач перебував на речовому забезпеченні в центрі забезпечення службової діяльності Міністерства оборони та Генерального штабу Збройних Сил України. Однак, при звільнені позивачу не виплачено грошову компенсацію за не отримане речове майно в сумі 12 819,50 грн., згідно довідки відповідача 2 від 02.01.2015 року.

Позивач вважаючи, що має право на отримання грошової компенсації замість не отриманого речового майна в порядку встановленому Положенням про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час затвердженого постановою КМ України від 28.10.2004р. № 1444, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (ч.1 ст. 86 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частиною 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (у редакції, яка діяла до 11 березня 2000 року) було передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Відповідно до статті 2 Закону України від 17 лютого 2000 року № 1459-ІІІ «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» дію частини 2 статті 9 Закону № 2011-XII зупинено у частині одержання військовослужбовцями за їх бажанням грошової компенсації за неодержане речове майно.

28.10.2004р. постановою КМ України № 1444 затверджено Положення про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, яким визначено порядок та умови забезпечення речовим майном та виплати грошової компенсації за нього.

Законом України від 3 листопада 2006 року № 328-V «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб» статтю 9 Закону № 2011-ХІІ викладено в новій редакції, а також цей Закон доповнено статтею 9-1 (у редакції, чинній до 1 січня 2008 року), якою було передбачено, зокрема, що продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, мають право на отримання замість належних їм за нормами забезпечення предметів речового майна грошової компенсації в розмірі вартості зазначених предметів.

При цьому положення частини другої статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ регулюють порядок виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом або перебувають на кадровій військовій службі, і не поширюються на військовослужбовців, звільнених з військової служби.

Згідно ч.1, 4 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності. У разі невідповідності нормативно - правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, на момент звільнення позивача Закон № 2011-XII не передбачав права на отримання грошової компенсації замість речового майна для військовослужбовців, звільнених у запас, а пункт 27 Положення про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою КМ України № 1444 від 28.10.2004р., не підлягає застосуванню, оскільки суперечить нормам Закону №2011-XII.

Аналогічний висновок щодо застосування наведених норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року справа №21-79а15, який є обов'язковим для суду з огляду на положення статті 244-2 КАС України.

З врахуванням наведеного вище, позовні вимоги є безпідставними, тому у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 128, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій