Справа № 2-а-96/2010
Суддя: Волкова О. М.
Дата ухвалення: 2010-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 2 а - 96 /2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2010 року Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого : судді --- ОСОБА_1

при секретарі Заєць М.З.

розглянувши у відкритому судовому засідані в залі суду смт. Віньківці справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної грошової допомоги як дитині війни ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовними заявами , у яких просили відновити пропущений ними строк для звернення до суду за захистом порушених прав, стягнути з управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі на їхню користь недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період 20072009 роки у розмірі по 5018,40 грн. та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити вказану суму.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали , що є "дітьми війни" в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і мають право на пільги, передбачені цим Законом. Зокрема, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", вони мають право на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Також вказували, що невиплата встановленої соціальної доплати є протиправною , оскільки відповідно до статті 3 вказаного Закону , державні соціальні гарантії дітям війни , встановлені цим законом , не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами.

Ухвалами суду позовні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були обєднані в одне провадження.

У судове засідання позивачі не з»явились , про дату і час розгляду справи були повідомлені судовими повістками , у поданих до суду заявах просили справу за їхнім позовом розглянути за їх відсутності.

Представник відповідача за дорученням ОСОБА_9 у судове засідання також не зявився , у поданій до суду заяві просив справу розглянути за його відсутності .Надав суду заперечення та просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав , що відповідач діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами. Вказував , що Законом України "Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що фінансування виплат по даному Закону проводиться з державного бюджету України, який затверджує Верховна Рада України, разом з тим статтею 110 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" було зупинено на 2006, 2007 та 2008 роки дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Також, Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007, яким визнано неконституційними, зокрема положення пункту 12 статті 71 "Про Державний бюджет України на 2007 рік" не містить жодного розрахунку, який мав би застосовуватись для визначення розміру надбавки до пенсії „дітям війни. Державним бюджетом на вказані роки не передбачались видатки на виплату підвищення дітям війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком , а згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28.05. 2008 року установлено підвищення дітям війни до пенії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії , з 22 травня 48 ,1 грн. , з 1 липня 48 ,2 та з 1 жовтня 49 ,8 гривні. Також зазначив , що Державний бюджет на відповідні роки не передбачав видатки на виплати підвищення дітям війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком , а пунктами 9,10 Положення «Про Пенсійний Фонд України» визначений вичерпний перелік напрямів використання коштів. Крім цього вказував, що позивачами пропущено строк звернення до адміністративного суду за період 2007-2008 роки ,а тому в цій частині їм необхідно відмовити у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Дослідивши подані сторонами матеріали , всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено , що позивачі знаходяться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі , отримують пенсію за віком та мають статус «дитина війни» .

На момент їхнього звернення до суду, нарахування доплати до пенсії в сумі 30% від мінімальної пенсії за віком відповідачем не здійснено.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дитиною війни є особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни (02 вересня 1945 року) було менше 18 років.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є дітьми війни в розумінні Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а тому на них повністю розповсюджуються всі пільги та соціальні гарантії, передбачені цим Законом , в тому числі й право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, як передбачено статтею 6 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Разом з тим, згідно ст. 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок бюджету Пенсійного фонду України. За умови відсутності у державному бюджеті коштів на виплату щомісячних надбавок дітям війни це створює ситуацію правової невизначеності стосовно джерела коштів, з яких має виплачуватися зазначена надбавка.

У справі "Кечко проти України" Європейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

Суд вважає необхідним зазначити, що посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань судом не приймається до уваги, оскільки реалізація особою права, яке повязане з отриманням бюджетних коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян на соціальний захист, в тому числі й на отримання надбавки до пенсії, яка прямо передбачена законом.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції від 09.07.2007) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі № 1-29/2007 № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" пункту 12 статті 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням статті 111 цього Закону.

Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії основані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. Як свідчить позиція Суду ЄС у справі Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобовязання, взяті державою, навіть якщо такі зобовязання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу повязана з іншим принципом відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобовязань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це державна соціальна підтримка дітей війни, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Також, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", яким внесено зміни до ст.ст. 5, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивачі є дитиною війни, вони наділені державою певним правовим статусом, який включає в себе й право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Наділивши дітей війни зазначеною соціальною гарантією, держава таким чином взяла на себе публічне зобовязання забезпечити належний матеріальний рівень осіб, які є дітьми війни, тобто, між позивачем і державою встановлено певний правовий зв'язок у визначеній сфері життєдіяльності, який характеризується наявністю зобовязання держави забезпечити соціальний захист дітей війни.

Частиною 3 ст. 46 Конституції України встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Іншими словами, пенсії та інші види соціальних виплат що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом.

Статтею 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" визначено, що прожитковий мінімум застосовується зокрема для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому частиною 3 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Враховуючи викладене, в контексті положень статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції від 22.05.2008) та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", суд вважає за можливе застосувати для визначення розміру щомісячної доплати до мінімальної пенсії за віком розмір прожиткового мінімуму, оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується лише як коефіцієнт для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Поряд з цим, частина 1 статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 викладена в новій редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" розділ II цього Закону, яким, зокрема, внесено зміни до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", набирав чинності з 01.01.2008 та діяв до прийняття Конституційним Судом України рішення від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 № 10-рп/2008.

За таких обставин, надбавка, передбачена статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", підлягала виплаті у період з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року.

Статтею 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» (835-17) Кабінету Міністрів України надано право у 2009 р. встановлювати розміри соціальних виплат ,які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плпти , в абсолютних сумах у межах асигнувань ,передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат , вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини , оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей війни » (2195-15) залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Таким чином нарахування та виплата у 2009 р. дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги , що виплачується замість пенсії , повинні здійснюватись відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей війни » (2195-15) .

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідачем суду не надано доказів в обґрунтування правомірності своєї бездіяльності при не нарахуванні позивачам підвищення до пенсії за період з 09.07.2007 до 31.12.2007 р. , з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. та з 01.01.2009 р. по 31.12.2009 р. встановленого ст. 6 Закону № 2195-ІV, у зв'язку з чим позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Відповідно до вимог статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із змісту позовних заяв вбачається , що позивачі про своє право на отримання 30% надбавки до пенсії , порядок її нарахування та стягнення ,а також порядок звернення до суду за захистом своїх прав довідались восени 2009 року із преси , а тому суд вважає за можливе у відповідності до ст..102 КАС України задовольнити їх клопотання про поновлення пропущеного ними строку звернення до суду .

Керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 , Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, ст.ст. 9, 11 , 86 , 158-163 ,167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області вчинити дії по нарахуванню та виплаті ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щомісячної державної соціальної 30 % надбавки до пенсії як дитині війни за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року , з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 р. та з 01 січня по 31 грудня 2009 року відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням раніше виплачених сум за вказаний період.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 3.40 гривень понесених ними судових витрат кожним.

Постанова в повному обсязі складена 19 квітня 2010 року.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня її проголошення , а в разі складення постанови в повному обсязі -- з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя О.М.Волкова