Справа № 2а-5351/10/0538
Суддя: Арабей Т.Г.
Дата ухвалення: 2010-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Попова С.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2010 року справа №2а-5351/10/0538 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Арабей Т.Г.

суддів: Геращенка І.В., Губської Л.В.

при секретарі судового засідання Тімченко М.Ю.

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2010 року у справі № 2а-5351/10/0538 за позовом ОСОБА_2 до Броварської міської ради Київської області про визнання недійсними рішень, зобов"язання надати дозвіл на розробку проекту землевідведення,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2010 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Броварської міської ради Київської області про визнання недійсними рішень, зобов"язання надати дозвіл на розробку проекту землевідведення відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як необґрунтовану з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування поданої скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено в повному обсязі обставин та докази, які мають значення для вирішення спірного питання. Зазначає, що в органів місцевого самоврядування не має повноважень самостійного встановлення чи нормативного закріплення нових видів цільового призначення земельних ділянок, оскільки цільового призначення « багатоквартирна житлова забудова», яка зазначена в рішенні відповідача не існує.

Апелянт у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стаття 159 КАС України передбачає, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 03 лютого 2010року подано заяви № 9-5-551.2 та № 9-5-550.2; 19 лютого 2010 року - за № 9-5-906.2 та № 9-5-910.2 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та щодо відведення земельної ділянки площею 0,0100 га для будівництва гаражу (житлове будівництво) в районі вулиць Гоголя та Кірова м. Бровари Київська область (арк. справи 12-15). До заяви позивачем долучався графічний матеріал з інтернет-видання, на якому заявник позначив бажане місце розташування земельних ділянок з орієнтовними розмірами, вказаними ним в заяві.

Рішенням сесії Броварської міської ради № 1451-80-05 від 18 березня 2010 року «Про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання дозволів на виготовлення технічної документації по оформленню права власності та користування, надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та внесення змін до рішень Броварської міської ради», що міститься у пункті 8.13, ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в районі вулиць Гоголя та Кірова м. Бровари, у звязку з тим, що зазначена ділянка передбачена під будівництво багатоквартирної житлової забудови. Згідно із пунктом 8.10 того ж рішення ОСОБА_2 з аналогічних підстав відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0100 га для будівництва гаражу в районі вулиць Гоголя та Кірова (арк. справи 9, 11).

Підставою для прийняття зазначеного рішення були пропозиції постійної комісії з питань розвитку та благоустрою територій, земельних відносин, архітектури, будівництва та інвестицій, якою було розглянуто лист управління містобудування та архітектури Броварської міської ради від 03 березня 2010 року з повідомлення про те, що бажана земельна ділянка, згідно з Генеральним планом, затвердженим рішенням Броварської міської ради від 26 серпня 1999 року № 150-11-23, знаходиться на території, що передбачена під будівництво багатоквартирної житлової забудови. У звязку з цим управління вважає за неможливе відведення земельних ділянок в районі вулиць Гоголя та Кірова для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (арк. справи 28).

Тобто підставою для відмови стало невідповідність бажаної земельної ділянки генеральному плану забудови м. Бровари.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Земельного Кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема відповідно до п.б) землі житлової та громадської забудови, використання яких здійснюється згідно до ст.. 39 ЗК України відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Згідно до приписів ст.38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших обєктів загального користування. З огляду на зазначене, доводи апелянта щодо відсутності цільового призначення земель для розміщення «багатоквартирної житлової забудови» спростовуються зазначеними приписами Закону.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що в даному випадку рішення міськради узгоджується із положеннями закону щодо цільового призначення земель.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (далі за текстом ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; та вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з приписами частини 6 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та висновки конкурсної комісії (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Аналогічні положення передбачені у частині 2 статті 123 ЗК України, що розповсюджується на осіб, зацікавлених в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Згідно із частиною 7 статті 118 і частиною 3 статті 123 ЗК України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Колегія суддів погоджує рішення суду першої інстанції, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що Броварською міською радою обґрунтовано, в межах своїх повноважень, в порядку виконання функції з організації планування територій за статтею 3 Закону України «Про планування і забудову територій» та згідно із статтею 2 цього Закону щодо перспективної містобудівної діяльності, у відповідності з частиною 7 статті 118 ЗК України прийнято рішення № 1451-80-05 від 18 березня 2010 року у пунктах 8.10, 8.13 з відмови у наданні дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки позивачеві внаслідок невідповідності розташування обєкту генеральному плану забудови міста Бровари, із врахуванням висновку управління містобудування та архітектури № 105.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не порушив норми матеріального та процесуального права, що дає підстави визнати рішення суду таким, що є законним і обґрунтованим, а тому постанова суду не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 11, 21, 160, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2010 року у справі № 2а-5351/10/0538 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2010 року у справі № 2а-5351/10/0538 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 жовтня 2010 року. Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 25 жовтня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Т.Г. Арабей

Судді І.В. Геращенко

ОСОБА_3