Справа № 2а-1870/5575/11
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/5575/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г.

за участю секретаря судового засідання - Сахно М.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Державної податкової інспекції в місті Суми про скасування податкового повідомлення - рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Сумихімпром» (далі-позивач, ПАТ «Сумихімпром») звернулося до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції в місті Суми (далі-відповідач, ДПІ в м. Суми), в якій просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.04.2011 року №/0/28852, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 116 028 грн. та стягнути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3грн.40коп. Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято в порушення ст.ст.4,1 пп.7.7.2 п.7.7, п.п.7.4.1 п.7.4,пп. 7.5.1 п.7.5 ст. 7 та ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість». Вважає, що ПАТ «Сумихімпром» з дотриманням вказаного закону включило до складу податкового кредиту суми витрат за придбаний товар, підтверджені виданими ПНВП «Аверса», ТОВ «Спецмашсервіс» податковими накладними, та у відповідності до вимог чинного законодавства провело відповідне корегування кількісних і вартісних показників до податкових накладних по дистрибюторській угоді з ТОВ «Альянс».

Відповідач ДПІ в м. Суми, з позовом не погодився, обґрунтовуючи свою позицію з посиланням на норми ст.4 Закону України «Про податок на додану вартість» зазначив, що суми податкових зобовязань та податкового кредиту постачальника й отримувача підлягають відповідному коригуванню в одному податковому періоді, а тому вважає, що позивач за дистрибюторською угодою з ТОВ «Альянс», в порушення вказаних норм занижено суму податкового зобовязання за грудень 2010р. на суму 478404грн. Крім того зазначає, що оскільки діюче законодавство ставить у пряму залежність факт включення постачальником товарів (послуг) податкових зобовязань з відповідним їх декларуванням, з наданням податкової накладної, і відповідно унеможливлює надання податкової накладної покупцю товару чи отримувачу послуг без включення податкових зобовязань з боку постачальників в даному випадку від ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса». Для виникнення у платника податку права на податковий кредит, обов'язковою умовою є наявність факту сплати відповідних сум податку у звітному періоді. Тоді як, факт сплати контрагентами позивача податку на додану вартість до бюджету за здійснюваними операціями - не встановлено. Крім того, відповідач відмітив, що наявність у позивача виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства, і сплата продавцю вартості товару з податком на додану вартість є достатніми, але не вичерпними підставами для визначення податкового кредиту та відшкодування цього податку з бюджету. Враховуючи, що за результатами перевірки ТОВ «Спецмашсервіс», ПНВП «Аверса», податковим органом не підтверджено наявність поставок товарів від підприємств-постачальників до ТОВ «Спецмашсервіс», ПНВП «Аверса» та зроблено висновок про здійснення правочинів між ТОВ «Спецмашсервіс», ПНВП «Аверса» та підприємствами-постачальниками без мети настання реальних наслідків, відповідач стверджує про відсутність права позивача на податковий кредит через те, що не дотримано обовязкових умов для виникнення такого права відсутній обєкт оподаткування Закону України «Про податок на додану вартість» у постачальника товару в розумінні. Оскаржуване рішення вважав законним, обґрунтованим та просив у задоволенні позову відмовити (т.1, а.с.102-104).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, з підстав, викладених у позові підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, зазначених у письмових запереченнях (т.1, а.с.102-104). Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Сумихімпром» зареєстроване юридичною особою та включено до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (), що підтверджується копією довідки з ЄДРПОУ (т.1,а.с.9). Позивач взятий на податковий облік 01.03.2002р. в органах ДПІ, зареєстрований платником податку на додану вартість згідно свідоцтва від 11.01.2008р. за №100088156, про що також зазначено в акті про результати позапланової виїзної перевірки від 29.03.2011р. №2094/23-620/05766356/77 (а.с.10-11).

Відповідно до підпункту 7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

З акта перевірки вбачається (т.1,а.с.11), що 17 січня 2011р. ПАТ «Сумихімпром» подало до ДПІ в м. Суми податкову декларацію з податку на додану вартість разом з розрахунками суми бюджетного відшкодування та заявою про повернення суми бюджетного відшкодування за грудень 2010року.

В судовому засіданні встановлено, що у період з 14.03.2011р. по 22.03.2011р. працівниками ДПІ в м. Суми було проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалась в періоди за листопад 2009р., липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2010 року.

ДПІ в м. Суми за підсумками перевірки, результати якої зафіксовані в акті від 29.03.011р. №2094/23-620/05766356/77 (т.1,а.с.10-82), було зроблено висновок, яким підтверджено відображене ПАТ «Сумихімпром» у декларації за грудень 2011р. бюджетне відшкодування у сумі 9924255грн. 95коп.

Разом з тим, відповідачем в ході перевірки були виявлені порушення позивачем, зокрема пп. 4.5.1 п. 4.5 ст.4, пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.7.1 п. 7.7 ст. 7, п.10.2 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість», чим завищено від'ємне значення різниці поточного звітного періоду яке буде зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.22.2) податкової декларації по ПДВ за - грудень2010р.- на 1116028 грн.

За результатами перевірки, 12.04.2011р. відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №/0/28852, яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2010рік у розмірі 1 116 028 грн. (т.1,а.с.93).

Як вбачається з акта перевірки (т.1,а.с.10-82), підставою для зменшення податковим органом розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість стали результати перевірки безпосередніх контрагентів позивача - ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса» (т.1, а.с.71-74), за результатами яких не було підтверджено вказаними контрагентами на порушення Закону України «Про податок на додану вартість» податкове зобовязання за грудень 2010р. та зроблено висновок, що правочини, вчинені ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса» з покупцями товарів, не спричиняють реального настання правових наслідків. А у звязку з тим, що діюче законодавство ставить у пряму залежність факт включення постачальником товарів (послуг) податкових зобов'язань з відповідним їх декларуванням, з наданням податкової накладної, ДПІ в м. Суми стверджує, що дані обставини унеможливлюють надання податкової накладної покупцю чи отримувачу послуг без включення податкових зобов'язань з боку ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса». Також підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стало те, що посадові особи ТОВ «Альянс», з листопада 2010р. знаходяться в розшуку, що, на думку відповідача, унеможливлює проведення господарських операцій з позивачем та отримання підтверджуючих документів для проведення зустрічної звірки з ПАТ «Сумихімпром». Посилаючись на вказане, та на відсутність згідно баз ДПІ у ТОВ «Альянс» достатньої кількості трудових ресурсів, транспортних засобів, відповідач стверджує, що є підстави вважати, що операції між ПАТ «Сумихімпром» та ТОВ «Альянс» носять безтоварний характер.

Відповідачем були зроблені запити до ДПІ в Артемівському районі у м. Луганську та до ДПІ в м. Суми з метою проведення перевірки ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса» з питань правомірності нарахування податкових зобовязань та податкового кредиту з податку на додану вартість та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобовязань з податку на додану вартість наступних податкових періодів за грудень 2010р., на які отримані акти перевірки.

Так, згідно акта про результати документальної невиїзної перевірки ПНВП «Аверса» від 17.03.2011р. (т.2, а.с.187-191), в ході перевірки згідно баз даних АС «Системи співставлення даних податкової звітності з ПДВ по податковим зобовязанням та податковому кредиту в розрізі контрагентів» встановлено, що постачальники товару ПНВП «Аверса» у другій ланці (та в третій ланці для позивача) ТОВ «Енергостройінвест» (безпосередній постачальник для ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», який в свою чергу є безпосереднім постачальником для ПНВП «Аверса») за місцезнаходження не встановлений, у ТОВ «Альянс-Регіон» (постачальник у другій ланці для ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод», який в свою чергу є безпосереднім постачальником для ПНВП «Аверса») та у ТОВ «Агроцентр Харків» (постачальник для ПП «СПП «Меркурій», який в свою чергу є безпосереднім постачальником для ПНВП «Аверса») відсутні основні засоби, чисельність працюючих складає 4 та одна особи відповідно, крім того у «СПП «Меркурій» та ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод» значаться розбіжності з даними задекларованими ПНВП «Аверса». У звязку з цим податковим органом зроблено висновок про проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди покупцям, переважно за допомогою контрагентів, які не виконують свої податкові зобовязання та про неправомірне включення ПНВП «Аверса» до складу податкових зобовязань податок на додану вартість з операцій по реалізації товарів, отриманих від ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод», ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод», «СПП «Меркурій», своїм покупцям, в тому числі ПАТ «Сумихімпром» (т.2, а.с.186-191).

Згідно акта про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «Спецмашсервіс» від 14.03.2011року (т.2, а.с.192-200), в ході перевірки, у звязку з недостатністю трудових ресурсів, відсутністю складських приміщень та виробничих потужностей ТОВ «Магістраль Плюс», встановленням факту відсутності передачі товару від продавця до ВАТ «Комсомольське Рудоуправління», ТОВ «ЛЕМЗ», у звязку з ненаданням на перевірку документів, які безпосередніми постачальниками товару ТОВ «Спецмашсервіс», органом ДПІ зроблено висновок про завищення вказаним контрагентом податкового зобовязання за операціями з реалізації товарів, отриманих від ТОВ «Магістраль Плюс», ВАТ «Комсомольське Рудоуправління», ТОВ «ЛЕМЗ», своїм покупцям, в тому числі ПАТ «Сумихімпром» (т.2, а.с.192-200).

Посилаючись на те, що за змістом Закону України «Про податок на додану вартість», право у платника на податковий кредит виникає лише при фактичній надмірній сплаті відповідних сум податку на додану вартість у звітному періоді (при цьому зазначені етапи нерозривно повязані між собою: сплата податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість та відшкодування податку на додану вартість за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді податку), відповідач робить висновок, що позивач з порушенням норм Закону України «Про податок на додану вартість» сформував податковий кредит за грудень 2010р., включивши до його складу суми по операціям з ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса».

Однак, суд не погоджується з вищевказаним, а висновки щодо неможливості поставлення товару ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса» позивачу через неможливості його отримання в свою чергу від підприємств-постачальників даних контрагентів з підстав, що підприємства-постачальники (фактично у другій, третій та четвертій ланці постачальники товару позивача) не декларують своїх зобовязань, чи згідно баз даних органів ДПІ не мають виробничих потужностей, трудових ресурсів, основних фондів, чи відсутні за місцем знаходження, та про безтоварність операцій між ТОВ «Альянс» та ПАТ «Сумихімпром» через неможливість знайти посадових осіб вказаного підприємства та відсутність згідно баз ДПІ у ТОВ «Альянс» достатньої кількості трудових ресурсів, транспортних засобів, на переконання суду, є безпідставними, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що одними із постачальників товару позивачу були ТОВ «Спецмашсервіс», з яким 02.04.2008р. був укладений договір за №27-03/04-08 купівлі-продажу вапна флюсового згідно специфікації (т.2,а.с.242-243,20-22), та ПНВП «Аверса», з яким 02.04.2008р. за №5/08 був укладений договір купівлі-продажу обрізу жесті (т.2, а.с.78-80). При цьому суд відмічає, що станом на момент розгляду справи вказані контрагенти значаться на податковому обліку та є зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому підтверджено статус юридичної особи (т.1, а.с.117-122, т.2, а.с.187-200). Варто звернути увагу на те, що згідно даних договорів, позивачем був придбаний товар вапно та обріз жесті від ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса». Даний товар позивачем був прийняти та оприбуткований на склад згідно приходних ордерів, актів приймання металів чорних (вторинних) металів, копії посвідчення про вибухонебезпечність, хімічну та радіаційну безпечність металобрухту чорних металів, протоколів радіаційного контролю транспортного засобу та вантажу, виписки з книги та актів перевантаження вагонів. Оплата за поставлений товар, з урахуванням податку на додану вартість, згідно виписаних рахунків-фактур була здійснена позивачем у грудні 2010р. При цьому згідно умов пп. 2 договору №27-03/04-08 від 02.04.2008р., укладеного з ТОВ «Спецмашсервіс (т.2,а.с.20), постачання товару здійснюється залізничним транспортом, постачальник надає покупцю залізничні накладні, рахунок-фактуру, сертифікат якості, податкову накладну. Згідно п.2 умов договору 02.04.2008р. за №5/08, укладеного з ПНВП «Аверса», товар поставляється постачальником, постачальник надає покупцю накладні, рахунок-фактуру, сертифікат якості, податкову накладну. Згідно специфікації №29 від 01.12.2010р. доставка товару здійснюється транспортом постачальника залізничним транспортом та автотранспортом постачальника (т.2, а.с.78,120). При цьому на підтвердження виконання умов вказаних договорів, транспортування, прийняття та оприбуткування товару, позивачем надано копії податкових накладних, рахунків-фактур, копії сертифікатів якості, видаткових накладних, приходних ордерів, актів приймання металів чорних (вторинних) металів, копії посвідчень про вибухонебезпечність, хімічну та радіаційну безпечність металобрухту чорних металів, протоколів радіаційного контролю транспортного засобу та вантажу, виписки з книги та актів перевантаження вагонів, реєстри взаєморозрахунків на підтвердження оплати товару, а також надано копії залізничних накладних, транспортних накладних, на підтвердження транспортування товару (т.1, а.с.248-250,т.2,а.с.1-182).

Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що на виконання зазначених вище договорів (т.2,а.с.20-22,78-80) між ПАТ «Сумихімпром» та ТОВ Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що на виконання зазначених вище договорів (т.2,а.с.20-22,78-80) між ПАТ «Сумихімпром» та ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса», відбулась поставка товару на підприємство позивача, згідно специфікації, та отриманий товар (послуги) був оплачений позивачем.

Відповідно до п. 1.7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також у звязку з придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 7.5. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

При цьому, згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. Таким чином, податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару.

З встановлених в судовому засіданні обставин у справі та досліджених доказів (т.1,а.с.248,т.2, а.с.60-77), вбачається, що позивач виконав вимоги п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», сплативши податок на додану вартість в ціні товару, придбаного у безпосередніх постачальників товару - ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса», (факт сплати не заперечувався ні під час перевірки (т.1, а.с.10-82), ні в судовому засіданні представником відповідача), які, в свою чергу, виконали вимоги п. 7.2.6 п.7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» - видали покупцю, яким є позивач, належним чином оформлені податкові накладні на визначені та сплачені покупцем суми податку. Крім того, вказаними контрагентами було задекларовано податкове зобовязання за вказаними операціями у декларації з податку на додану вартість за грудень 2010р. (т.2, а.с.187-200).

Таким чином, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що на виконання умов договорів між ПАТ «Сумихімпром» та ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса» (т.2,а.с.20-22,78-80) відбулась поставка вапна та лому на підприємство позивача, товар був оплачений позивачем. Таким чином, операція по придбанню вказаного товару, на переконання суду, носила реальний характер, та була виконана сторонами належним чином, та спричинила реальні зімни майнового стану підприємств. Із вказаного випливає, що суму податкового кредиту, позивач сформував правомірно, оскільки податок на додану вартість входить до складу договірної суми, сплаченої продавцеві в ціні товару. Відповідач не заперечує, що позивачем повністю сплачено податок на додану вартість в ціні товару продавцю.

З урахуванням встановлених вище обставин у справі, в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження висновок податкового органу про відсутність обєкта оподаткування у постачальника ТОВ «Спецмашсервіс» та ПНВП «Аверса», тим паче, що ДПІ в м. Суми не надано доказів того, що товар, який поставлений ПАТ «Сумихімпром» був можливо отриманий саме від сумнівних, на думку податкового органу, підприємств.

Крім того, суд відмічає, що згідно приписів Закону України «Про податок на додану вартість» виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими субєктами господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно такої операції та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Також в судовому засіданні встановлено, що в перевіряємому періоді TOB «Альянс» (дистриб'ютор) на виконання дистриб'юторської угоди від 14.02.08р. №17- 14/02-08ЛКП та додаткових угод отримав від ПАТ «Сумихімпром» лакофарбову продукцію, внаслідок чого у ПAT «Сумихімпром» виникло податкове зобов'язання з податку на додану вартість (т.1, а.с.123). Варто зазначити, що вказаний товар TOB «Альянс» був переданий ПАТ «Сумихімпром» згідно договору від 28.03.2008р. за №28/03-08ОХ на відповідальне зберігання, про що складені узбережні розписки та акти приймання-передачі товару (т.2, а.с.211-227).

При цьому додатковою угодою №2 від 02.11.10р. (т.1, а.с.123) до зазначеної вище дистриб'юторської угоди, продовжено строк її дії до 31.12.10, та доповнено угоду пунктом 3.3., згідно якого у разі неможливості реалізації отриманого товару по тим чи іншим обґрунтованим причинам Дистриб'ютор має право провести його повернення компанії - ПАТ «Сумихімпром».

Відповідно до пп.4.5 ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість», чинного на час виникнення спірних правовідносин, якщо після поставки товарів (послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за поставкою перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів особі, яка їх надала, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за наслідками податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок відкоригованого значення податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за наслідками такого податкового періоду у разі, якщо він є зареєстрованим як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів (послуг).

В судовому засіданні встановлено та це вбачається з акта перевірки (т.1, а.с.61), що у зв'язку з відсутністю ринку збиту товару TOB «Альянс» згідно листа №02/11-2010 від 02.11.2010р. у листопаді 2010р. повернуло частину лакофарбової продукції ПАТ «Сумихімпром», що підтверджується прибутковими ордерами №1 та № 2 від 03.11.10р., накладними на повернення від TOB «Альянс» №6165 від 02.11.10р., № 6167 від 02.11.10р., №6170 від 02.11.10р., № 6171 від 02.11.10р., актами приймання - передачі розрахунків корегування до податкових накладних за листопад 2010 року за підписом директора TOB «Альянс», розрахунками коригувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних від 02.11.10р. (т.1, а.с.124-247).

Відповідач в акті перевірки відмічає (т.1, а.с.61), що згідно установленої форми розрахунку покупець при його отриманні має засвідчити факт такого отримання, а саме зазначити на примірнику розрахунку продавця дату отримання розрахунку та засвідчити підписом. При цьому суд відмічає, що як вбачається з вказаних вище досліджених доказів у справі, позивачем, у відповідності з вимогами п. 4.5. 1 п. 4.5. ст. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» було проведено коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, про що надані для долучення до матеріалів справи розрахунки коригувань кількісних і вартісних показників до податкових накладних за підписом директора ТОВ «Альянс» з відмітками про датку їх отримання (т.1, а.с.134-168).

Доводи відповідача про безтоварність операцій з тих підстав, що посадові особи ТОВ «Альянс» з листопада 2010р. знаходяться в розшуку, спростовується вказаними вище обставинами у справі, а також довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому по 30.03.2011р. малися записи про підтвердження юридичної особи ТОВ «Альянс» (т.2, а.с.236-239).

Що стосується доводів відповідача про той факт, що розрахунки коригування сум податку на додану вартість подаються одночасно постачальником та отримувачем разом з декларацією за наслідками податкового періоду, на який припадає дата отримання отримувачем (покупцем) розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної, суд відмічає, що Закон України «Про податок на додану вартість», чинний на час виникнення спірних правовідносин, не передбачав такого обовязку у платника вимагати від іншого платника вчинення будь-яких дій, в тому числі подання розрахунків коригування. Таким чином, враховуючи, що позивачем в даному випадку були дотримані норми Закону України «Про податок на додану вартість», висновок податкового органу про заниження ПАТ «Сумихімпром» податкового зобовязання за грудень 2010р. на 478404грн., на переконання суду, є безпідставним.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 12 квітня 2011 року за №/0/28852 суперечить вимогам чинного законодавства, є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням вимог ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі ст.94 КАС України за рахунок Державного бюджету України на користь ПАТ «Сумихімпром» належить стягнути судові витрати судовий збір в сумі 3грн. 40коп. (т.1,а.с.2), сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" до Державної податкової інспекції в місті Суми про скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в місті Суми від 12.04.2011 року № /0/28852.

Стягнути з Державного бюджету України на користь публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" (, м. Суми, вул. Харківська, п/в12) в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 3грн.40коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко

Повний текст постанови складено 11.10.2011року.