Справа № 2а-5740/10/1770
Суддя: Ткачук Н.С.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-5740/10/1770

22 грудня 2010 року 14год.24хв.м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткачук Н.С. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у м. Рівне < Список > < Позивач в особі > третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача < 3-тя особа >
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача < 3-тя особа >
про стягнення штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м. Рівне звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафних (фінансових) санкцій в сумі 314,36 грн., що виникла на підставі рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0/23-235 від 05.05.2010 р.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст.183-2 КАС України в адміністративних справах про стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився місячний строк оскарження, застосовується скорочене провадження. Відповідно до ч. 4 цієї статті суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою про відкриття скороченого провадження від 02 грудня 2010 року, яка надіслана ОСОБА_1 03 грудня 2010 року, відповідачу було запропоновано, у разі невизнання адміністративного позову, упродовж десяти календарних днів з дня отримання ухвали подати заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування або заяву про визнання позову. Ні заперечення на адміністративний позов, ні заяви про визнання позову у встановлений строк відповідач не подав.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку скороченого провадження у встановлений ст.183-2 КАС України строк.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

15 грудня 2010 року ДПА в Рівненській області було проведено перевірку кафе "Аді", що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1, за результатами якої було встановлено порушення відповідачем п.п. 10, 13. ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР та ст. 3 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" від 23.03.1996 р. № 98/96-ВР. За результатами перевірки складено Акт №9103/17/16/43/НОМЕР_1 від 15.04.2010 року. (а.с.7-8), на підставі якого позивачем прийнято рішення №/0/23-235 від 05.05.2010 р. про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 314,38 грн. (а.с.6).

Згідно з даними обліку позивача, на момент подання адміністративного позову до суду за відповідачем рахується заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій в сумі 314,36 грн., з урахуванням переплати в сумі 0,02 грн.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР, суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Всупереч цьому, заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій в сумі 314,36 грн. відповідачем не погашено.

Згідно з даними документообігу Рівненського окружного адміністративного суду фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в судовому порядку рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0/23-235 від 05.05.2010 р. не оскаржувала, а відтак, підстави для його невиконання відсутні.

Пунктом 11 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" встановлено право державних податкових інспекцій подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

За наведених обставин, позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати штрафних (фінансових) санкцій в сумі 314,36 грн. підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати, відповідно до ч.4 ст. 94 КАС України, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 160-163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України заборгованість зі сплати штрафних (фінансових) санкцій в сумі 314,36 грн.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду першої інстанції є остаточною, крім випадків оскарження її в апеляційному порядку.

У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя < Підпис > ОСОБА_2