Справа № 826/3287/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3287/15 Головуючий у 1-й інстанції: Скочок Т.О. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтура» до Державної податкової інспекції в Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції в Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.06.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.09.2014 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.06.2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В засідання з'явились учасники процесу.

Представник апелянта наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги та скасуванні судового рішення.

Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та подані письмові заперечення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2014 року працівником ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області, правонаступником якої наразі є ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, була проведена камерально-електронна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Альтура» за червень 2014 року, за результатами якої складений акт від 20.08.2014 року № 57/15-02/37867112 (надалі - Акт перевірки).

Зі змісту акту перевірки слідує, що контролюючим суб'єктом встановлено порушення ТОВ «Альтура» вимог положень Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2013 року № 678, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 року № 2094/24626, та норм п. 192.1 ст. 192 ПК України.

Так, на думку перевіряючого, платником податків (позивачем) невірно було вказано підстави для коригування податкових зобов'язань з податку на додану вартість у Додатку 1 по отримувачу ТОВ «Максимум Констракшн» (індивідуальний податковий номер 60), обсяги поставок (без ПДВ), що коригувалися в бік зменшення, а саме: 28 333,33 грн., 5 000 грн., 16 666,67 грн., суми податкових зобов'язань з ПДВ, що зменшуються - 5 666,67 грн., 1 000 грн., 3 333,33 грн., з огляду на що встановлено заниження ТОВ «Альтура» податкових зобов'язання на суму ПДВ 10 000 грн.

Не погоджуючись з висновками Акту перевірки, позивачем подано до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області заперечення на вказаний Акт, розглянувши які контролюючим органом листом від 23.09.2014 року №10313/10/15-02 повідомлено позивача про залишення висновків Акту перевірки без змін.

На підставі викладеного вище, ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення від 26.09.2014 року №, яким визначило ТОВ «Альтура» до сплати суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 12 500 грн., в т.ч. 10 000 грн. за основним платежем, 2 500 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи).

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення, позивачем отримано рішення Головного управління ДФС у Київській області про результати розгляду скарги №596/10/10-36 від 10.12.2014 року та рішення Державної фіскальної служби України від 12.02.2015 року № 2801/6/99-99-10-01-01-25 про результати розгляду скарги, якими податкове повідомлення-рішення від 26.09.2014 року № залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

При цьому, згідно пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192 ПК України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то:

а) постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов'язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок, та надсилає отримувачу розрахунок коригування податку;

б) отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв'язку з отриманням таких товарів/послуг.

Відповідно до п. 192.3 ст. 193 ПК України результат перерахунку податкових зобов'язань і податкового кредиту постачальника та отримувача відображається у складі податкової декларації за звітний податковий період у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику, а саме - згідно Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.11.2013 року № 678, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.12.2013 року № 2094/24626 та втратив чинність лише 01.12.2014 року.

Так, у відповідності до п. 3 розд. V «Порядок заповнення податкової декларації» зазначеного Порядку коригування податкових зобов'язань відображається у рядку 8. Зокрема, у рядку 8.1 відображається збільшення або зменшення обсягів постачання та відповідно податкових зобов'язань, що здійснюється відповідно до ст. 192 розділу V Кодексу. У рядку 8.1.1 відображається збільшення або зменшення згідно зі ст. 192 розділу V Кодексу обсягів постачання, за якими не нараховувався податок на додану вартість.

При заповненні цих рядків обов'язковим є подання (Д1) (додаток 1), який заповнюється в розрізі контрагентів та розрахунків коригування до податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що 04.11.2013 року між позивачем (орендодавець) та ТОВ «Максимус Констракшн» (орендар) був укладений договір оренди за № 170 (надалі - Договір). За умовами цього Договору та додаткових угод нього за № 1 від 18.11.2013 року, № 2 від 26.11.2013 року Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне володіння та користування (оперативну оренду) рухоме майно (певне визначене обладнання). Відповідно до положень п. 5 даного Договору, Орендар здійснює оплату за оренду обладнання за весь час фактичного знаходження обладнання у Орендаря, починаючи з дати підписання акта прийому-передачі обладнання в оренду і закінчується датою підписання акта повернення обладнання Орендодавцю згідно з умовами цього Договору. Вартість оренди обладнання згідно Специфікації, яка є невід'ємною частиною даного Договору, за 30 діб складає: комплект № 1 Опалубка Props&Beams 33 500,16 грн., в т.ч. ПДВ - 5 583,36 грн.; Комплект № 2 Опалубка ALPI 28 500,12 грн., в т.ч. ПДВ - 4 750,02 грн.; комплект № 3 Опалубка Props&Beams 6 000,12 грн., в т.ч. ПДВ - 1 000,02 грн.; комплект № 4 Опалубка Props&Beams 20 000,16 грн., в т.ч. ПДВ - 3 333,36 грн. Сума орендної плати за обладнання за певний термін оренди вказується в додаткових угодах до договору та може зазначатися в актах приймання-передачі та/або рахунках-фактурах на оплату оренди обладнання та в інших документах, в яких сторони вважають за потрібне зазначити цей показник.

Також, крім оплати орендної плати, до початку передачі обладнання в оренду, Орендар сплачує в якості забезпечення виконання умов Договору гарантійний платіж у розмірі: за комплект № 1 - 34 000 грн., за комплект № 2 - 30 000 грн., за комплект № 3 - 6 000 грн., за комплект № 4 - 20 000 грн. в якості грошової застави на випадок втрати або пошкодження обладнання з вини Орендаря, що передане останньому в оренду, несвоєчасної сплати ним орендних платежів та/або іншої заборгованості за даним Договором.

Зокрема, у випадку наявності грошової заборгованості Орендаря перед Орендодавцем після закінчення терміну оренди або у випадку дострокового розірвання сторонами Договору, гарантійний платіж (грошова застава) зараховується Орендодавцем рахунок несплачених сум орендних платежів, платежів щодо відшкодування сум за втрачене та/або пошкоджене обладнання, платежів щодо відшкодування транспортних витрат Орендодавця та інших платежів, які можуть бути нараховані Орендодавцем Орендарю за даним Договором. В іншому випадку зазначений гарантійний платіж (грошова застава) повертається Орендарю в повному обсязі протягом 3-х банківських днів з дати підписання акта повернення всього обладнання з оренди та здійснення сторонами всіх розрахунків за цим Договором.

Сторонами у відповідності до зазначеного Договору та додаткової угоди № 3 від 30.12.2013 року до нього визначений строк оренди обладнання до 31.12.2014 року.

У листопаді 2013 року ТОВ «Альтура» виписало на адресу ТОВ «Максимус Констракшн» (орендаря) на підставі вказаного Договору наступні податкові накладні: від 11.11.2013 року № 34 на суму 67 500,16 грн. (в т.ч. ПДВ - 11 250,03 грн.), від 19.11.2013 року № 80 на суму 12 000,12 грн. (в т.ч. ПДВ - 2 000,02 грн.) та від 28.11.2013 року № 111 на суму 20 000 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 333,33 грн.), де в рядку «Номенклатура товарів/послуг продавця» зазначено окремо найменування послуги (оренда опалубки перекриття) і додатковий гарантійний платіж для забезпечення умов договору. В цьому ж місяці 2013 року ТОВ «Максимус Констракшн» здійснило попередню оплату позивачу на загальну суму 130 450,44 грн., у тому числі ПДВ 21 741,74 грн. платіжними дорученнями № 6495 від 11.11.2013 року, № 6640 від 19.11.2013 року та № 6793 від 28.11.2013 року, що підтверджено банківськими виписками по особовому рахунку ТОВ «Альтура» за відповідні дати.

Факт відображення позивачем у додатку 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів» за листопад 2013 року відомостей про податкові зобов'язання, згідно перелічених вище податкових накладних, та включення відповідних сум ПДВ у декларацію з податку на додану вартість за листопад 2013 року, а також реальність самих господарських операцій відповідачем під сумнів не ставиться.

Надалі, листом № 16/06/2014_1 від 16.06.2014 року ТОВ «Максимус Констракшн» звернулось до позивача з проханням зарахувати додатковий гарантійний платіж у розмірі 60 000 грн. в рахунок перезарахування заборгованості за договором № 170 від 04.11.2013 року згідно п. 5.5, а саме: згідно рахунку-фактури № 805 від 04.11.2013 року у розмірі 34 000 грн., згідно рахунку-фактури № 881 від 18.11.2013 року у розмірі 6 000 грн., згідно рахунку-фактури № 909 від 26.11.2013 року у розмірі 20 000 грн.

У зв'язку з цим позивачем були складені розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної, а саме:

- № 5 від 17.06.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 34 від 11.11.2013 року на суму ПДВ 5 666,67 грн.;

- № 6 від 17.06.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 80 від 19.11.2013 року на суму ПДВ 1 000 грн.;

- № 7 від 17.06.2014 року коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 111 від 28.11.2013 року на суму ПДВ 3 333,33 грн.

Ці розрахунки вручені ТОВ «Максимус Констракшн» 17.06.2014 року, що підтверджується відповідними відмітками на зазначених розрахунках коригування.

Дані розрахунки коригування від 17.06.2014 року відображені у Додатку 1 «Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з ПДВ» до податкової декларації позивача з ПДВ за червень 2014 року.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача виникло право на зменшення суми податкових зобов'язань з ПДВ у червні 2014 року на 10 000 грн., що ним і було зроблено.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не надав суду доказів правомірності свого рішення.

Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно задоволення позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.06.2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтура» до Державної податкової інспекції в Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.06.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 15.09.2015 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.