Справа № 820/2786/15
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 р.Справа № 820/2786/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старосуда М.І.

Суддів: Яковенка М.М. , Лях О.П.

при секретарі судового засідання Резніченко Ю.В.

за участю представника позивача - Снєжкіна О.Є.

представника відповідача - Морозової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства Науково-дослідного технологічного інституту приладобудування на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015р. по справі № 820/2786/15

за позовом Державного підприємства Науково-дослідного технологічного інституту приладобудування

до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державне підприємство Науково-дослідний технологічний інститут приладобудування, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова, в якому просить суд скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про нарахування фінансової санкції та пені від 24.12.2014 року №163 в розмірі 134905,04 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015р. у задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті постанови, норм матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою задовольнити позов, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, наполягаючи на законності та обґрунтованості постанови суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова 24.12.2014 року прийняте рішення №163 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхового внеску , яким до позивачу нараховано суму пені у розмірі 134905,04 грн.(0,1% від суми) за несплату або несвоєчасну сплату сум страхового внеску за періоди з 22.11.2010 року до 26.06.2014 року та з 20.12.2010 року по 26.06.2014 року, що також підтверджується розрахунком фінансової санкції та пені по особовому рахунку позивача.

Позивачем було оскаржено рішення від 24.12.2014 року №163 до ГУПФУ в Харківській області та до ПФУ.

За результатами розгляду скарг позивача ГУПФУ в Харківській області та ПФУ рішеннями про результати розгляду скарги позивача залишено без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін (а.с.12-22).

Оскаржуване рішення прийнято ним через те, що позивачем не своєчасно було сплачено суму страхових внесків, що підтверджується судовими рішеннями та картками по особовому рахунку позивача..

Так, Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2011 р. по справі № 2а-7409/11/2070 задоволено вимоги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова до Державного підприємства Науково-дослідного технологічного інституту приладобудування про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків , фінансової санкції та пені в розмірі 141913,79 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2014 р. по справі № 820/2058/14, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.06.2014 року, задоволено вимоги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання протиправними дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження ВП №36081146 з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду по справі №2а-7409/11/2070.

Також постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2012 р. по справі № 2а-15689/11/2070 було стягнуто з позивача суму заборгованості по фінансовій санкції та пені в сумі 166266,38 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2014 р. по справі № 820/2057/14, яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.09.2014 року, задоволено вимоги Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі міста Харкова до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про визнання протиправними дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження ВП №36081856 з примусового виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду по справі №2а-15689/11/2070.

Станом на 25.02.2014 року заборгованість позивача складала 308181,63 грн., з якої по постанові Харківського окружного адміністративного суду від 30.09.2011 р. по справі № 2а-7409/11/2070 борг складав 141913,79 грн., а по постанові Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2012 р. по справі № 2а-15689/11/2070 борг складав 166266,38 грн.

Позивачем здійснено оплату боргу частинами та несвоєчасно. Так частину заборгованості сплачено позивачем 26.06.2014р. в сумі 141913,79 грн. , а частину в сумі 166266,38 грн. сплачено ним 02.10.2014 року, що підтверджується платіжними дорученнями та картками по особовому рахунку позивача. Станом на 24.12.2014 позивачем погашена зазначена заборгованість у повному обсязі, однак зазначену сплату здійснено ним несвоєчасно.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Правовою підставою для винесення спірного рішення відповідач зазначив п.2 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, згідно з яким за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум (абз.1 п.2 ч.9 ст.106); одночасно на суми своєчасно не сплачених страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу (абз.2 п.2 ч.9 ст.106).

Колегія суддів зазначає, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не містив норми ч.9 ст.106, яка виключена згідно із Законом України від 08.07.2010р. №2464-VI.

Відповідно до п.7 розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється (абз.5 п.7 Прикінцевих та перехідних положень); на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом (абз.6 п.7 Прикінцевих та перехідних положень).

З приписів наведеної норми закону слідує, що територіальні органи ПФУ і після 01.01.2011р. наділені законодавством повноваженнями на застосування до платників внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування штрафних (фінансових) санкцій за діяння, що визнавались законом правопорушеннями до 01.01.2011р. та були вчинені платниками внесків до 01.01.2011р. або в разі вчинення триваючого правопорушення (як-то: несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків) були розпочаті платниками внесків до 01.01.2011р., а завершені вже після вказаної дати. При цьому, такі повноваження підлягають реалізації за правилами, що діяли до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", тобто за правилами ч.9 ст.106 Закон України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на неправомірність винесення відповідачем рішення №163 на підставі не діючої норми закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058- IV страхувальники зобов'язані сплачувати страхової внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду .

Виходячи із аналізу положень ст. 106 Закону України № 1058- IV та п.п. 9, 10 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, які визначають порядок розрахунку фінансових санкцій та пені та їх оформлення, рішення про застосування фінансових санкцій повинно містити у собі періоди, з якого починається розрахунок санкції та пені (дата виникнення боргу, який погашається) та дата його погашення (дата останнього платежу, на який нараховується фінансова санкція).

Зі спірного рішення №163 вбачається, що пеня застосована до позивача за періоди з 22.11.2010 року до 26.06.2014 року та з 20.12.2010 року по 26.06.2014 року, тобто у рішенні вказана дата виникнення боргу, який погашається , а також дата його погашення, якою є дата останнього платежу, на який нараховується фінансова санкція.

Матеріали справи містять звіти за жовтень та листопад 2010 р., які подано позивачем в електронному вигляді відповідно до вимог чинного законодавства України , в яких визначено суми внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 90711,97 грн. та 91409,86 грн. відповідно.

По рішенню №1050 від 15.08.11р. нарахована пеня на сплачену суму боргу у розмірі 79862,69 грн. (від суми заборгованості у розмірі 91409,86 грн.), а в рішенні №163 від 24.12.2014 року продовжується нарахування пені на іншу частину суми боргу, сплачену пізніше, у розмірі 11547,17 грн.

Слід відзначити , що відповідачем нараховано пеню виключно за період , коли діяла норма ч.9 ст. 106 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058- IV , закінчивши період нарахування жовтень - листопад 2010 року . За грудень 2010 року відповідачем не застосовано штрафні санкції, оскільки оплата страхових внесків за грудень 2010 року мала відбутись у січні 2011 року, коли набрав чинності ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

При розрахунку пені з рішення №163 від 24.12.2014 року відповідачем було виключено періоди нарахування пені за період з 03.01.11 по 02.10.14р. (оскільки це нарахована пеня на фінансову санкцію по рішенню №1246 від 22.12.2010р.).

Таким чином, відповідачем правомірно нараховано пеню за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків позивачем.

Доказів своєчасної сплати за відповідні періоди сум страхових внесків позивачем не надано.

За матеріалами справи судом не встановлено порушень норм закону в діях відповідача при винесенні оскаржуваного рішення.

Таким чином, колегія суддів переглянувши рішення суду першої вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Науково-дослідного технологічного інституту приладобудування залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2015р. по справі № 820/2786/15 залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 09 вересня 2015 року. У повному обсязі буде складена 14 вересня 2015 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя (підпис)Старосуд М.І.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Лях О.П.