Справа № 823/2331/15
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року справа № 823/2331/15

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання - Шалько І.П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Черкаської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправними дії прокуратури Черкаської області щодо ненадання відповідей по суті порушених питань у скаргах від 31.01.2015, 13.03.2015 та 27.04.2015 (не вирішення звернень по суті) та зобовязати прокуратуру Черкаської області в особі прокурора Черкаської області вирішити скарги від 31.01.2015, 13.03.2015 та 27.04.2015 і надати повні, обєктивні та обґрунтовані відповіді на питання, порушені у вказаних скаргах, зобовязавши також, провести службову перевірку та прийняти рішення щодо дотримання вимог законів України та галузевих нормативно-правових актів при реалізації принципу гласності прес-службою прокуратури Черкаської області в частині несвоєчасності, обєктивності, достовірності на момент опублікування, а також відповідності умовам реального часу висвітлення на офіційному сайті та передачі (будь-яким чином) для оприлюднення інформації 30.01.2015 щодо повідомлення про підозру колишньому заступнику прокурора м. Черкаси.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 31.01.2015 ним на адресу відповідача подана скарга, в якій позивач просив провести службову перевірку та прийняти рішення щодо дотримання вимог законів України та галузевих нормативно-правових актів при реалізації принципу гласності прес-службою прокуратури Черкаської області в частині несвоєчасності, обєктивності, достовірності на момент опублікування, а також відповідності умовам реального часу висвітлення на офіційному сайті та передачі (будь-яким чином) для оприлюднення інформації 30.01.2015 щодо повідомлення про підозру колишньому заступнику прокурора м. Черкаси та пропонував відповідачу вжити заходів щодо недопущення подібних випадків розповсюдження та висвітлення недостовірної та необєктивної інформації прес-службою прокуратури Черкаської області. Однак відповідь прокуратури Черкаської області від 16.02.2015 06/1-115вих 15 на вказану скаргу не містить посилань на те, чи проводилась відповідна службова перевірка з приводу питань, порушених позивачем у скарзі від 31.01.2015. В подальшому, 13.03.2015 позивачем подано до відповідача повторну скаргу, в якій викладені аналогічні питання, що у скарзі від 31.01.2015. Надана відповідачем відповідь від 02.04.2015 №06/1-297вих 15 на повторну скаргу також не містить посилань на те, чи проводилась відповідна службова перевірка, лише зазначено порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України. Крім того, 27.04.2015 позивачем на особистому прийомі у першого заступника прокурора Черкаської області подана усна скарга (усне звернення) щодо оприлюднення інформації у ЗМІ по кримінальному провадженню прес-службою Черкаської області. На вказану скаргу позивачу надана відповідь від 14.05.2015 №06/2-262вих 15, яка не містить інформації щодо оприлюднення прес-службою Черкаської області інформації у ЗМІ по відповідному кримінальному провадженню. Позивач вважає, що вказані протиправні дії прокуратури Черкаської області щодо ненадання повних, обєктивних та обґрунтованих відповідей на його скарги є порушенням вимог чинного законодавства України. Враховуючи вищевикладене позивач в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача позов не визнав, подав письмові заперечення, у яких зазначив, що скарги позивача від 31.01.2015, 13.03.2015 та 27.04.2015 розглядались управлінням процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області, на які надані повні відповіді від 16.02.2015 06/1-115вих 15, 02.04.2015 №06/1-297вих 15 та від 14.05.2015 №06/2-262вих 15, в тому числі із розясненням положень кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2015 позивачем на адресу відповідача подана скарга на дії прес-служби прокуратури Черкаської області, в якій позивач просив провести службову перевірку та прийняти рішення щодо дотримання вимог законів України та галузевих нормативно-правових актів при реалізації принципу гласності прес-службою прокуратури Черкаської області в частині несвоєчасності, обєктивності, достовірності на момент опублікування, а також відповідності умовам реального часу висвітлення на офіційному сайті та передачі (будь-яким чином) для оприлюднення інформації 30.01.2015 щодо повідомлення про підозру колишньому заступнику прокурора м. Черкаси та пропонував відповідачу вжити заходів щодо недопущення подібних випадків розповсюдження та висвітлення недостовірної та необєктивної інформації прес-службою прокуратури Черкаської області.

Прокуратурою Черкаської області на вказану скаргу надана відповідь від 16.02.2015 06/1-115вих 15, в якій зазначено, що за правилами ст. 111 КПК України, 27.01.2015 повідомлення про підозру за №17-347вих 15 направлено поштою на адресу, вказану позивачем під час слідства.

В подальшому, 13.03.2015 позивачем подано до відповідача повторну скаргу на дії прес-служби прокуратури Черкаської області, в якій викладені аналогічні питання, що й у скарзі від 31.01.2015.

Прокуратура Черкаської області, розглянувши повторну скаргу позивача від 13.03.2015, листом від 02.04.2015 №06/1-297вих 15 повідомила позивача, що кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає підтвердження факту безпосереднього вручення повідомлення про підозру особі щодо якої складено даний процесуальний документ, якщо така особа на виклик слідчого або прокурора на зявилась і про місце свого перебування не повідомляла, а вимагає лише вжиття заходів для вручення такого повідомлення у спосіб, передбачений цим кодексом. Крім того, розяснено, що п. 2 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань (перевірок) в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 24.09.2014 №104 передбачає виключний перелік підстав для проведення службової перевірки.

27.04.2015 позивачем на особистому прийомі у першого заступника прокурора Черкаської області подана усна скарга (усне звернення) з аналогічних питань, що зазначені у вищезгаданих скаргах та щодо оприлюднення інформації у ЗМІ по кримінальному провадженню прес-службою Черкаської області, що підтверджується карткою звернення та не заперечується сторонами.

На вказане звернення відповідачем 14.05.2015 надана позивачу відповідь за №06/2-262 вих. 15, в якій зазначено, що за правилами ст. 111 КПК України, 27.01.2015 повідомлення про підозру за №17-347вих 15 направлено поштою на адресу, вказану позивачем під час слідства.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 40 Конституції України всі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що спеціальним законом, який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів, забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення, є Закон України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР.

Відповідно до статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частина 1 статті 3 Закону № 393/96-ВР передбачає, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги, а згідно частини 3 вказаної статті заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобовязані обєктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 1 статті 19 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, обєднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобовязані, зокрема: обєктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у звязку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Статтею 20 Закону України «Про інформацію» визначено, що будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Статтею 1 Указу Президента України «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування», передбачено вжиття невідкладних заходів щодо забезпечення реалізації конституційних прав громадян на письмове звернення та особистий прийом, обов'язкове одержання ґрунтовної відповіді. Органи державної влади зобов'язані неухильно виконувати норми Закону України «Про звернення громадян», упорядкувати роботу зі зверненнями громадян, зокрема, щодо: недопущення надання неоднозначних, необґрунтованих або неповних відповідей за зверненням громадян із порушенням строків, установлених законодавством, безпідставної передачі розгляду звернень іншим органам; викорінення практики визнання заяв чи скарг необґрунтованими без роз'яснення заявникам порядку оскарження прийнятих за ними рішень; створення умов обов'язкового отримання відповіді (рішення) за результатами розгляду скарги.

Як вбачається з прохальних частин скарг позивача від 31.01.2015 та 13.03.2015, позивач просив відповідача провести службову перевірку та прийняти рішення щодо дотримання вимог законів України та галузевих нормативно-правових актів при реалізації принципу гласності прес-службою прокуратури Черкаської області в частині несвоєчасності, обєктивності, достовірності на момент опублікування, а також відповідності умовам реального часу висвітлення на офіційному сайті та передачі (будь-яким чином) для оприлюднення інформації 30.01.2015 щодо повідомлення про підозру колишньому заступнику прокурора м. Черкаси та пропонував відповідачу вжити заходів щодо недопущення подібних випадків розповсюдження та висвітлення недостовірної та необєктивної інформації прес-службою прокуратури Черкаської області.

Аналогічні питання позивач зазначив в усному зверненні від 27.04.2015 на особистому прийомі у першого заступника прокурора Черкаської області, що не заперечується сторонами. Також просив відповідача надати йому відомості щодо оприлюднення інформації у ЗМІ по кримінальному провадженню прес-службою Черкаської області.

Однак, надані прокуратурою Черкаської області відповіді 16.02.2015 06/1-115вих 15, 02.04.2015 №06/1-297вих 15 та 14.05.2015 №06/2-262вих 15 на вищевказані скарги позивача не містять інформації (відповідей) щодо порушених позивачем по суті питань, зокрема, з питань проведення службової перевірки та прийняття рішення щодо дотримання вимог законів України та галузевих нормативно-правових актів при реалізації принципу гласності прес-службою прокуратури Черкаської області в частині несвоєчасності, обєктивності, достовірності на момент опублікування, а також відповідності умовам реального часу висвітлення на офіційному сайті та передачі (будь-яким чином) для оприлюднення інформації 30.01.2015 щодо повідомлення про підозру колишньому заступнику прокурора м. Черкаси та пропонував відповідачу вжити заходів щодо недопущення подібних випадків розповсюдження та висвітлення недостовірної та необєктивної інформації прес-службою прокуратури Черкаської області, щодо оприлюднення інформації у ЗМІ по кримінальному провадженню прес-службою Черкаської області.

Отже, прокуратурою Черкаської області не надано позивачу повних, обєктивних та обґрунтованих відповідей по суті порушених питань у його скаргах, у відповідності до вимог законодавства України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокуратурою Черкаської області у своїх листах від 16.02.2015 06/1-115вих 15, 02.04.2015 №06/1-297вих 15, 14.05.2015 №06/2-262вих 15 не були надати повні, обєктивні та обґрунтовані відповіді по суті порушених питань у скаргах ОСОБА_1 від 31.01.2015, 13.03.2015 та 27.04.2015.

Разом з цим, з прохальної частини позову вбачається, що позивач просить визнати протиправні дії прокуратури Черкаської області щодо ненадання відповідей по суті порушених питань у скаргах від 31.01.2015, 13.03.2015 та 27.04.2015 (не вирішення звернень по суті).

Так, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) адміністративний позов, це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

В контексті наведених норм законодавства слід зазначити, що дії суб'єкта владних повноважень це активна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, а під бездіяльністю суб'єкта владних повноважень розуміється пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Враховуючи, що судом встановлено факт ненадання відповідачем відповідей по суті порушених позивачем питань у скаргах від 31.01.2015, 13.03.2015 та 27.04.2015 (не вирішення звернень по суті), що є бездіяльністю субєкта владних повноважень, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність прокуратури Черкаської області щодо ненадання повних, обєктивних та обґрунтованих відповідей по суті порушених питань у скаргах ОСОБА_1 від 31.01.2015, 13.03.2015, 27.04.2015 та зобовязати прокуратуру Черкаської області надати повні, обєктивні та обґрунтовані відповіді по суті порушених питань у скаргах ОСОБА_1 від 31.01.2015, 13.03.2015 та 27.04.2015.

Щодо позовної вимог про зобовязання відповідача провести службову перевірку та прийняти рішення щодо дотримання вимог законів України та галузевих нормативно-правових актів при реалізації принципу гласності прес-службою прокуратури Черкаської області в частині несвоєчасності, обєктивності, достовірності на момент опублікування, а також відповідності умовам реального часу висвітлення на офіційному сайті та передачі (будь-яким чином) для оприлюднення інформації 30.01.2015 щодо повідомлення про підозру колишньому заступнику прокурора м. Черкаси, суд зазначає наступне.

За змістом Рекомендації №R (80) 2, прийнятої на 316-му засіданні заступників міністрів Комітетом Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (надалі - також «Рекомендація R (80)2»), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто здійснення дискреційних повноважень може, в деяких випадках, передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.

Акт, прийнятий в ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Таким чином, дискреційним повноваженням є таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Отже, позовна вимога позивача щодо зобовязання відповідача провести службову перевірку та прийняти відповідне рішення задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність прокуратури Черкаської області щодо ненадання повних, обєктивних та обґрунтованих відповідей по суті порушених питань у скаргах ОСОБА_1 від 31.01.2015, 13.03.2015 та 27.04.2015.

Зобовязати прокуратуру Черкаської області надати повні, обєктивні та обґрунтовані відповіді по суті порушених питань у скаргах ОСОБА_1 від 31.01.2015, 13.03.2015 та 27.04.2015.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 15 вересня 2015 року.