Справа № 2а/0470/11907/12
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Київ К/800/15514/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого судді: Сіроша М.В.,

суддів: Голубєвої Г.К.,

Юрченко В.П.

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Лівобережна об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області правонаступника Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська дніпропетровської області Державної податкової служби (далі - ДПІ) на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року у справі № 2а/0470/11907/12 за адміністративним позовом ОСОБА_2, як фізичної особи-підприємця, до ДПІ,

про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання дій ДПІ щодо зміни показників у АІС в сумах податкового кредиту та податкових зобов'язань у розрізі контрагентів за серпень, грудень 2010 року, лютий, липень, вересень 2011 року протиправними; зобов'язання ДПІ відновити зазначені показники в АІС; визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ № , № від 31.08.2012 року щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб і податку на додану вартість.

Зазначила, що податковим органом у порушення вимог податкового законодавства були внесені зміни у АІС, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення спростовуються наявними в матеріалах адміністративної справи первинними документами.

26 грудня 2012 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року, позов задоволено.

Податкові повідомлення-рішення ДПІ № , № від 31.08.2012 року визнані протиправними та скасовані; дії ДПІ щодо зміни показників у АІС в сумах податкового кредиту та податкових зобов'язань ОСОБА_2 у розрізі контрагентів за серпень, грудень 2010 року, лютий, липень, вересень 2011 року визнані протиправними; зобов'язано ДПІ відновити показники у АІС співставлення сум податкового кредиту та податкових зобов'язань ОСОБА_2 у розрізі контрагентів за серпень, грудень 2010 року, лютий, липень, вересень 2011 року.

ДПІ звернулася із касаційною скаргою про скасування постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду і ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами, з 19.07.2012 року до 8.08.2012 року ДПІ була здійснена документальна планова невиїзна перевірка дотримання ОСОБА_2 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 11.06.2010 року до 31.12.2011 року, за наслідками якої 15.08.2012 року був складений акт перевірки.

У акті перевірки зазначено, що ОСОБА_2 були порушені вимоги пп. 9.12.2 п. 9.12 ст. 9 Закону України «про податок з доходів фізичних осіб», п.,п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України у зв'язку з чим їй був донарахований податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності, у розмірі 180 356,00 грн.

31 серпня 2012 року ДПІ прийняла податкові повідомлення-рішення: № щодо збільшення ОСОБА_2 грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, у розмірі 193 508,16 грн., № щодо збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість, у розмірі 236 644,21 грн.

Колегія суддів вважає висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України №889 від 22.05.2003 року «Про податок з доходу фізичних осіб» до складу податкового кредиту включаються фактично понесені витрати, підтверджені платником податку документально, а саме: фіскальним або товарним чеком, касовим ордером, товарною накладною, іншими розрахунковими документами або договором, які ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) та визначають суму таких витрат.

Згідно з п.,п. 177.2, 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Статтею 1 Закону України № 996-ХІV від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена підпунктом 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5.06.1995 року за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Суди встановили, що 22.06.2010 року, 1.08.2010 року, 14.03.2011 року, 1.03.2011 року, 2.04.2011 року, 1.07.2011 року, 15.07.2011 року та 4.08.2011 року, 1.07.2011 року між ОСОБА_2 та ПП «Єдванс Капітал», ТОВ «Регіон Строй 25», ТОВ «Ресурс Пром», ТОВ «Метал Торг Трейд», ПП «Корунд», ПП «Тех.Ін торг 04», ТОВ «Корті», ТОВ «Дніпроспеціндустрія» були укладені договори поставки товару № 9-01, № 140305, № 8, № 14, № 18, № 38 та № 78/08, № 22.

14 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Інжирінгова група Логос Ін вест» був укладений договір №66оф/10 щодо оренди офісного приміщення, площею 37,1 м.кв.

Для підтвердження виконання зазначених договорів ОСОБА_2 надала видаткові та податкові накладні; рахунку-фактури; платіжні доручення з банку; рахунки-фактури.

Весь товар, що був придбаний у контрагентів був реалізований на підставі договорів постачання товару, що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами, а саме договорами купівлі-продажу, укладеними між ОСОБА_2 та контрагентами - ВАТ «Дніпрометиз» № 991/10 від 19.07.2010 року; ТОВ «Комфі Трейд» № 2 від 15.01.2011 року; ТОВ «Проско Ресурси» від 9.02.2011 року; ТОВ «Ретал Дніпро» № 20/9 від 22.04.2011 року; ПАТ «Запорізький масложиркобінат» № 336 від 25.05.2011 року; ТОВ «Степова» № 18 від 1.07.2011 року; ПАТ «Дніпромліт» № 2 від 6.01.2012 року.

Суди обґрунтовано зазначили, що первинні документи надані ОСОБА_2, відповідають вимогам ст. 9 Закону України №996-XIV від 16.07.1999 року «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 198 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року та підтверджують господарські операції з контрагентами.

Згідно з ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права під час ухвалення судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

Колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана правильно, підстав для їх скасування з мотивів, викладених в касаційній скарзі, немає.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А :

Здійснити заміну Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська дніпропетровської області Державної податкової служби на її правонаступника Лівобережну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Касаційну скаргу Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 6 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, визначених ст. 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: Сірош М.В.

Голубєва Г.К.

Юрченко В.П.