Справа № 2а-1870/5099/11
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2011-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2011 р. Справа № 2a-1870/5099/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Опімах Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне територіально-галузеве обєднання "Львівська залізниця" (далі по тексту позивач, ДТГО "Львівська залізниця"), звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач, Сумський прикордонний загін), в якому просить суд скасувати постанову Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 30 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, від 05 липня 2011 року про накладення на ДТГО "Львівська залізниця" штрафу в сумі 8500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваною постановою встановлено, що 19.06.2011 р. о 23 год. 25 хв. під час здійснення прикордонного контролю потягу № 73 сполученням Львів-Москва вагоні № 06 працівниками Державної прикордонної служби Сумського прикордонного загону було виявлено громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на паспортний контроль предявила завірену нотаріально копію свідоцтва про народження, намагаючись при цьому здійснити незаконний перетин Державного кордону України в пункті контролю через Державний кордон «Хутір-Михайлівський» Сумського прикордонного загону без відповідних документів на право перетину державного кордону, чим порушено ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень». Працівниками Сумського прикордонного загону складено протокол від 19.06.2011 р. № 99530116 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень. 05.07.2011 р. т.в.о. начальника Сумського прикордонного загону винесено Постанову № 30 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, згідно з якою на ДТГО «Львівська залізниця» накладено штраф у розмірі 8500 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Проте вини залізниці у скоєнні адміністративного правопорушення позивач не вбачає, оскільки відповідно до преамбули Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» цей Закон відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_2 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_2 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів в разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю, а також реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в установленому порядку прибувають в Україну, та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон.

Тобто тільки працівники Державної прикордонної служби України в межах своїх завдань та обовязків наділені повноваженнями при здійсненні прикордонного контролю встановлювати наявність належно оформлених документів, у даному випадку громадянки України ОСОБА_1.

Позивач вважає, що протокол, який став підставою винесення оскаржуваної постанови, було складено без участі представника перевізника, оскільки ДТГО "Львівська залізниця" жодним письмовим документом не уповноважувала працівника Залізниці провідника ОСОБА_3 підписувати протокол, і відповідно законним представником у розумінні представництва юридичної особи він не являється, відповідно, вважає протокол таким, що не може бути належним доказом правопорушення, повязаного зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники) несуть відповідальність за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів.

Оскільки у пасажирки були наявні документи для перетину Державного кордону України, однак був відсутній оригінал свідоцтва про народження, тобто перевізник згідно з Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» повинен перевірити лише наявність документів, а не їх справжність, то і вина залізниці у скоєнні адміністративного правопорушення відсутня.

Крім того, позивач зазначає, що згідно з чинним законодавством обовязок перевіряти перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявності у пасажира документів, необхідних для вїзду до держави прямування, транзиту це захід прикордонного контролю, який встановлюється лише для комерційних перевізників. Проте законодавче визначення терміну «комерційний перевізник» відсутнє, отже відсутні правові підстави для застосування відповідальності на підставі ст. 22-1 Закону України «Про залізничний транспорт» до ДТГО «Львівська залізниця», що здійснює міжнародні пасажирські перевезення пасажирів за регульованими тарифами, встановленими органом управління залізничного транспорту.

Відповідач проти позову заперечує повністю, вважає постанову № 30 від 05.07.2011 р. про накладення штрафу в розмірі 8500,00 грн такою, що прийнята у повній відповідності з чинним законодавством України та обставинами справи.

У судове засідання представник позивача не прибув, 09.08.2011 р. подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі (а.с. 15).

У судове засідання представник відповідача також не прибув, 25.08.2011 р. подав до суду заяву, відповідно до якої проти позову заперечує та просить розглянути справу без його участі (а.с. 33).

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно зі ст. ст. 12, 41 КАС України не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 19.06.2011 р. о 23 год. 25 хв. під час здійснення прикордонного контролю потягу № 73 сполученням Львів-Москва у вагоні № 06 працівниками Державної прикордонної служби України Сумського прикордонного загону було виявлено громадянку України ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1В.), ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на паспортний контроль предявила завірену нотаріально копію свідоцтва про народження, намагаючись при цьому здійснити незаконний перетин Державного кордону України в пункті контролю через Державний кордон «Хутір-Михайлівський» Сумського прикордонного загону без відповідних документів на право перетину державного кордону, чим порушено ст. 1 Закону України «Про відповідальність перевізників під час міжнародних пасажирських перевезень» від 10 січня 2002 року N 2920-III (далі по тексту Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про прикордонний контроль» від 5 листопада 2009 року N 1710-VI паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з'ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

Відповідно до Додатку 1 до Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської від 16.01.1997 р. (далі по тексту Угода) документом для вїзду, виїзду і пересування територією Російської Федерації громадян України є, зокрема, свідоцтво про народження (для дітей до 16 років) (п. 3 Додатку 1 Угоди).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» від 3 квітня 2003 року N 661-IV органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов'язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів на право його перетинання.

Враховуючи відсутність у громадянки України ОСОБА_1 документів, необхідних для вїзду до держави прямування, 19.06.2011 р. начальником 1-го відділення ІПС впс «Хутір-Михайлівський» капітаном ОСОБА_4 складено протокол № 99530116 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних перевезень (а.с. 8-9). Крім того, через те, що у громадянки України ОСОБА_1 не було дійсних документів на право перетину державного кордону, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. N 724), щодо неї було прийняте Рішення про відмову в перетинанні державного кордону України на виїзд з України громадянину України, який не досяг 16-річного віку (а.с. 28).

Згідно з п. 10 Протоколу перевізником не виконано обовязок перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для вїзду до держави прямування, що призвело до спроби перевезення через державний кордон України одного пасажира громадянки України ОСОБА_1 без необхідних документів для вїзду до держави прямування.

На підставі зазначеного протоколу 05.07.2011 р. т.в.о. начальника Сумського прикордонного загону полковником ОСОБА_5 винесена постанова № 30 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, якою на ДГТО «Львівська залізниця» накладено штраф у розмірі 8500,00 грн (а.с. 10).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про залізничний транспорт» від 4 липня 1996 року N 273/96-ВР залізничний транспорт - виробничо-технологічний комплекс організацій і підприємств залізничного транспорту загального користування, призначений для забезпечення потреб суспільного виробництва і населення країни в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях та надання інших транспортних послуг усім споживачам без обмежень за ознаками форми власності та видів діяльності тощо;

- залізниця - статутне територіально-галузеве об'єднання, до складу якого входять підприємства, установи та організації залізничного транспорту і яке, при централізованому управлінні, здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні транспортної мережі.

Відповідно до п. 2 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2010 р. N 751, пункт пропуску через державний кордон - спеціально виділена територія на залізничних і автомобільних станціях, у морських і річкових портах, в аеропортах (на аеродромах) з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, де здійснюються прикордонний, митний та інші види контролю і пропуск через державний кордон осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про залізничний транспорт», постанови Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 «Про затвердження Статуту залізниць України», п. 1.4 Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту України, Державної податкової адміністрації України від 24 жовтня 2001 р. N 712/431 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 лютого 2002 р. за N 116/6404, міжнародне залізничне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти між Україною та іноземними державами.

Відповідно до ст. 1 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації громадяни держави однієї Сторони можуть в'їжджати, виїжджати та пересуватися територією держави іншої Сторони без віз з дотриманням правил перебування, що діють в цій державі, по документах, що посвідчують особу і підтверджують громадянство, зазначених у Додатках 1 та 2 до цієї Угоди.

Згідно з п. 3 Додатку 1 до вказаної Угоди до переліку документів для вїзду, виїзду і пересування територією Російської Федерації громадян України є, зокрема, свідоцтво про народження (для дітей до 16 років). Так, громадянка України ОСОБА_1 слідувала на вїзд до Російської Федерації, маючи лише копію свідоцтва про народження.

Таким чином, виходячи з положень Закону України «Про відповідальність перевізників під час міжнародних пасажирських перевезень» та Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації, у громадянки України ОСОБА_1 були відсутні документи, необхідні для вїзду до держави прямування.

Крім того, громадянка України ОСОБА_1 є малолітньою та слідувала разом зі своєю матірю ОСОБА_6, яка в письмових поясненнях чітко зазначила, що вони виїжджають за межі України. Також даний факт підтверджується проїзним документом, в якому визначено маршрут: Львів Москва (а.с. 25, 26).

Відповідно до преамбули Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» цей Закон відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_2 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_2 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

Згідно ст. ст. 1, 2 Закону підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення. Справи про правопорушення, передбачені статтею 1 цього Закону, розглядають відповідні органи охорони державного кордону України. Від імені органів охорони державного кордону України розглядати справи про правопорушення та накладати штрафи мають право начальники органів охорони державного кордону України та їх заступники.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 22-1 Закону України «Про залізничний транспорт» під час перевезення у міжнародному залізничному сполученні пасажир зобов'язаний мати належним чином оформлені документи, необхідні для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та пред'явити їх перевізникові на його вимогу. Перевізник при перевезенні пасажира у міжнародному залізничному сполученні зобов'язаний до початку перевезення перевірити наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, та відмовити у перевезенні пасажиру, який на його вимогу не пред'явив необхідні документи. За невиконання обов'язку перевірити перед початком перевезення пасажира у міжнародному залізничному сполученні наявність у нього документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, держав за маршрутом слідування, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, перевізник несе відповідальність, передбачену законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за наведених обставин та правових норм оскаржувану постанову № 30 від 05.07.2011 р. відповідачем винесено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та чинним законодавством, а тому суд не вбачає підстав для її скасування та задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М. Опімах