Справа № 711/5369/15-а
Суддя: Петрик І.Й.
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 711/5369/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Скляренко В.М. Суддя-доповідач: Петрик І.Й.
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого суддіПетрика І.Й.
СуддівБорисюк Л.П.,
Ключковича В.Ю.,
При секретаріВаляєвій Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 пред'явила позов до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про визнання відмови відповідача протиправною, зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити щомісячну соціальну допомогу у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.01.2001 року та в подальшому при нарахуванні пенсії.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2015 року в частині позовні вимоги залишено без розгляду, в іншій частині в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 198, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року має статус «дитини війни». У зв'язку з цим позивачка відповідно до статті 6 зазначеного Закону з 01.01.2006 року має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги (щомісячного підвищення до пенсії) у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Вказані обставини підтверджені копією паспорта та копією пенсійного посвідчення ОСОБА_5

12.06.2015 року позивачка ОСОБА_5 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила провести перерахунок та виплату їй пенсії відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», однак листом Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 17.06.2015 року, вих. № 396/Ч-10 їй було відмовлено у задоволенні вказаної заяви. Відмова вмотивована тим, що відповідач виплачував надбавку як «дитині війни» відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» у порядку та розмірах, встановлених постановою КМУ № 530 від 28.05.2008 року, постановою КМУ № 1381 від 28.12.2011 року, постановою № 112 від 25.03.2014 року.

Не погоджуючись із вказаною відмовою відповідача, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Із такою правовою позицією суду першої інстанції колегія суддів погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, що належать до соціальної категорії громадян «діти війни», з 01 січня 2006 року відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячну державну соціальну допомогу (щомісячне підвищення до пенсії) в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якої мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Згідно із абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Однак, починаючи з 01.01.2014 року, Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік», в редакції від 16.01.2014 року не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 року пряме застосування ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

При цьому, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року, який набрав чинності 03.08.2014 року, встановлено, що норми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01.01.2014 року до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», тобто до 03.08.2014 року застосуванню підлягають норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Однак, з 03.08.2014 року внесені зміни, відповідно до яких положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Тобто, на момент звернення позивачки з позовом положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна позиція викладена у рішенні Вищого адміністративного суду України від 22.09.2014 року у справі № К/800/48769/14.

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується заміст пенсії, підвищення проводиться у розмірі 7% прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність зокрема: з 01.01.2012 року - 57 грн. 54 коп., 0 01.04.2012 року - 48 грн. 66 коп., з 01.07.2012 року - 59 грн. 08 коп., з 01.10.2012 року - 59 грн. 92 коп., 0 з 01.12.2012 року - 61 грн. 88 коп., з 01.01.2013 року - 62 грн. 58 коп.

Постановою КМУ від 25.03.2014 року № 112 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» встановлено підвищення «дітям війни» в сумі 66 грн. 43 коп. Вказані розміри державної соціальної допомоги позивачка ОСОБА_5 щомісячно отримує.

В пункті 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, зокрема, що норми і положення статей 5 та 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Тобто, у з 03.08.2014 року та в 2015 році не передбачені взагалі виплати дітям війни у розмірі встановленому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

А тому підстав для зобов'язання відповідача нараховувати позивачці ОСОБА_5 державної соціальної допомоги (підвищення до пенсії) відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог КАС України визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення особою відповідних дій.

Колегія суддів зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

ОСОБА_5 знала про своє порушене право, оскільки щомісячно отримувала пенсійні виплати, однак звернулася до суду з даним позовом лише 23.06.2015 року, заяву про поновлення строку для звернення до суду не подавала.

Оскільки, позивач об'єктивно знав розмір отримуваної ним соціальної допомоги як дитині війни, мав можливість звернутись за правовою допомогою до суду для вирішення питання у значно тривалий проміжок часу, інформація щодо діючого законодавства є загальновідомою, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про залишення позовних вимог без розгляду.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа, у зв'язку з чим визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним та необґрунтованим. З огляду на викладене, позовні вимоги позивачки ОСОБА_5 про зобов'язання відповідача в подальшому (в майбутньому) здійснювати нарахування та виплату пенсії у розмірах, передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» не обґрунтовані, оскільки права позивачки на майбутнє відповідачем не порушені, а тому задоволенню не підлягають.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2015 року залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Петрик І.Й.

Судді: Борисюк Л.П.

Ключкович В.Ю.

.

Головуючий суддя Петрик І.Й.

Судді: Ключкович В.Ю.

Борисюк Л.П.