Справа № 2а-1670/732/11
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2011-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2011 року м. ПолтаваСправа № 2a-1670/732/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Слободянюк Н.І.,

за участю секретаря Курганська Л.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Селянська спілка ім.Шевченка" до Лохвицької міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2011 року Сількогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Селянська спілка ім. Шевченка»/далі по тексту - позивач/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Лохвицької міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області (далі по тексту - відповідач) про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2010 № /0.

Обґрунтовуючи заявлену вимогу, позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення - рішення винесено МДПІ з посиланням на підпункт 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" за несвоєчасну cплату узгоджених податкових зобов"язань з податку на додану вартість по деклараціям за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2009 року та по податковому повідомленню-рішенню від 27.07.2009 № /1. Проте, строк затримки сплати вказаних податкових зобовязань визначався податковим органом не по фактичним датам сплати цих податкових зобовязань згідно платіжних доручень позивача, а по датам самостійного зарахування податковим органом поточних платежів з податку на додану вартість у рахунок погашення податкового боргу позивача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи і вимоги поданого позову та просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

У письмових запереченнях проти позову відповідач зазначив, що перевіркою, проведеною за даними особового рахунку платника податків, встановлено порушення СТОВ «Селянська спілка ім. Шевченка»підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" внаслідок несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги і доводи заперечень проти позову та просив суд ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Селянська спілка ім. Шевченка»зареєстроване юридичною особою і як платників податків та зборів (обов'язкових платежів) перебуває на обліку у Лохвицькій МДПІ.

Вказані обставини визнані сторонами у справі, у суду не виникає сумнівів у добровільності та достовірності їх визнання, а тому ці обставини додатково перед судом не доказуються у силу частини 3 статті 72 КАС України.

15.12.2010 Лохвицькою МДПІ проведена документальна невиїзна перевірка своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання з податку на додану вартість СТОВ «Селянська спілка ім. Шевченка»(ідентифікаційний код - 03770494).

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 15.12.2010 № 376/23/03770494.

21.12.2010 з посиланням на цей акт відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким до СТОВ «Селянська спілка ім. Шевченка»на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" застосовано штрафну санкцію у сумі 2 649,97 грн (50% від загальної суми податкових зобов'язань) за затримку сплати узгоджених податкових зобов'язань з ПДВ, що перевищує 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгоджених сум податкових зобов"язань.

Як зясовано судовим розглядом, фактичною підставою для прийняття відповідачем спірного правового акта індивідуальної дії слугував відображений в акті перевірки від 15.12.2010 № 376/23/03770494 висновок контролюючого органу про порушення СТОВ "Селянська спілка ім. Шевченка " підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" внаслідок несвоєчасної сплати товариством узгоджених податкових зобов"язань з ПДВ за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2009 року та по податковому повідомленню-рішенню від 27.07.2009 № /1.

Перевіряючи такий висновок та винесене на підставі нього спірне податкове повідомлення-рішення на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, судом встановлено таке.

З акта перевірки та облікової картки особового рахунку позивача за платежем з податку на додану вартість слідує, що відповідачем відображено погашення СТОВ " Селянська спілка ім. Шевченка " податкових зобов"язань з ПДВ у такі дати та з такими строками затримки:

- суму 524,11 грн (частина податкового зобовязання згідно податкового повідомлення-рішення від 27.07.2009 № /1) по строку сплати 07.08.2009 погашено 25.06.2010 зі строком затримки 322 дня;

- суму 513,83 грн (частина податкового зобовязання згідно податкового повідомлення-рішення від 27.07.2009 № /1) по строку сплати 07.08.2009 погашено 02.12.2010 зі строком затримки 482 дня;

- суму 1,00 грн (податкове зобовязання згідно податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2009 року) по строку сплати 31.08.2009 погашено 02.12.2010 зі строком затримки 458 днів;

- суму 4257 грн (податкове зобовязання згідно податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2009 року) по строку сплати 30.09.2009 погашено 02.12.2010 зі строком затримки 428 днів;

-суму 1,00 грн (податкове зобовязання згідно податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2009 року) по строку сплати 30.10.2009 погашено 02.12.2010 зі строком затримки 398 дня;

-суму 1,00 грн (податкове зобовязання згідно податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2009 року) по строку сплати 30.11.2009 погашено 02.12.2010 зі строком затримки 367 днів;

- суму 1,00 грн (податкове зобовязання згідно податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2009 року) по строку сплати 30.12.2009 погашено 02.12.2010 зі строком затримки 337 днів;

суму 1,00 грн (податкове зобовязання згідно податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2009 року) по строку сплати 01.02.2010 погашено 02.12.2010 зі строком затримки 304 дня.

У судовому засіданні представник відповідача надав суду пояснення, які повністю узгоджуються з наявними у справі доказами та згідно з якими висновок акта зроблений виключно на підставі перевірки облікової картки особового рахунку СТОВ " Селянська спілка ім. Шевченка " без дослідження первинних документів та відомостей бухгалтерського обліку позивача.

Суд відзначає, що згідно з частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, обґрунтованість саме того висновку стосовно обставин спірних правовідносин, який покладений субєктом владних повноважень в основу спірного рішення. Встановлення судом інших обставин та їх покладення в основу спірного рішення виходить за межі предмету доказування в адміністративній справі і має своїм фактичним наслідком перебирання судом на себе функцій субєкта владних повноважень, а правовим мотивування спірного рішення додатковими фактичними підставами, що не відповідає запровадженому статтею 6 Конституції України принципу розподілу державної влади та запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до підпунктів 5.3.1 та 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (діючого на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

У випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Таким чином, податковий борг виникає, зокрема, у разі не сплати у встановлений строк податкового зобов'язання, узгодженого в адміністративному порядку.

Відповідно до припису підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" при зверненні платника податків до суду із позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті і прийняття відповідного рішення.

У той же час якщо сума узгодженого платником податків податкового зобов'язання не сплачена у встановлений строк, вона визнається сумою податкового боргу платника податків (підпункт 5.4.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами").

Виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов'язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання протягом установленого строку. Зазначений строк переривається у разі звернення платника податків до суду із позовом про визнання недійсним рішення контролюючого органу згідно з підпунктом 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". При цьому, податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті.

Однак, у разі несвоєчасного звернення платником податку до суду (поза межами строку сплати узгодженого в апеляційному порядку податкового зобов'язання, але в межах строків давності, як це передбачено підпунктом 5.2.5 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"), несплачене податкове зобов'язання, процедура апеляційного оскарження якого була завершеною, перетворюється на податковий борг платника податків у силу прямого припису пункту 5.4.1 пункту 5.4 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

При цьому, порядок погашення податкового боргу регулюється нормами статей 6 - 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". Ці норми не передбачають зупинення процедур погашення, у тому числі примусового стягнення податкового боргу в разі оскарження платником податків до суду раніше узгодженої суми податкового зобов'язання.

Виходячи з наведеного, оскарження платником податків до суду суми податкового зобов'язання, узгодженого в апеляційному порядку, поза межами строку сплати такого податкового зобов'язання не надає відповідному податковому зобов'язанню статусу неузгодженого. Відтак, зазначена сума залишається податковим боргом платника податків. Разом із тим, у разі позитивного вирішення справи на користь платника податків відповідні податкові повідомлення та вимоги вважаються відкликаними на підставі пункту "в" підпункту 6.4.1 пункту 6.4 статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". Сплачені (стягнуті) на погашення такого податкового боргу суми можуть за відповідних обставин набути статус надмірно сплачених і підлягають поверненню платникові податків у порядку, визначеному пунктами 15.3, 15.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Позивачем під час розгляду справи не доведено своєчасного оскарження до суду податкового повідомлення-рішення від 27.07.2009 № /1, яким йому було визначено податкове зобовязання на загальну суму 8218,50 грн, у звязку з чим суд погоджується з існуванням у позивача податкового боргу на цю суму /а.с. 81/. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 березня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2010 року, у справі № 2а-46806/09/1670 у задоволенні позову СТОВ " Селянська спілка ім. Шевченка " про скасування податкового повідомлення-рішення від 27.07.2009 № /1 відмовлено.

Водночас перевіряючи фактичну обґрунтованість висновку відповідача щодо сплати позивачем податкових зобовязань з ПДВ за липень-грудень 2009 року та згідно податкового повідомлення-рішення від 27.07.2009 № /1 - 25.06.2010 та 02.12.2010 зі строками затримки у 322 дня, 482 дня, 458 днів, 428 днів, 398 дня, 367 днів, 337 днів, 304 дня, суд відмічає, що відповідно до наявних у справі платіжних доручень позивач податкові зобовязання з ПДВ за липень, вересень - грудень 2009 року сплатив не 02.12.2010, а 20.12.2010, за серпень 2009 року не 02.12.2010, а 21.09.2009, а згідно податкового повідомлення-рішення від 27.07.2009 № /1 не 25.06.2010, а 02.12.2010.

Наведене свідчить про те, що позивач, дійсно, порушив строки сплати податкових зобовязань з ПДВ за липень, вересень - грудень 2009 року і згідно податкового повідомлення-рішення від 27.07.2009 № /1 та разом з тим, обраховуючи строки затримки, відповідач виходив не із фактичних дат сплати позивачем цих податкових зобовязань згідно призначення платежу у платіжних дорученнях, а із дат самостійного зарахування податковим органом сплачених позивачем сум податкових зобовязань у рахунок погашення податкового боргу.

Неправильне визначення Лохвицькою МДПІ дат фактичної сплати позивачем узгоджених податкових зобовязань за липень, вересень - грудень 2009 року та відповідно строків затримки унеможливлює висновок про правомірність винесення спірного податкового повідомлення-рішення від 21.12.2010 № /0. А податкове зобовязання за серпень 2009 року взагалі сплачено позивачем своєчасно - 21.09.2009 згідно платіжного доручення № 120.

Як вже зазначалося, суд не може підміняти субєкта владних повноважень, рішення якого оскаржується, змінюючи підстави, з яких це рішення було прийнято, на підстави, які б відповідали закону.

До того ж підпунктом 8.6.2 пункту 8.6 статті 8 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, має право здійснювати операції з коштами без їх узгодження з податковим органом, за винятком операцій, визначених у підпункті "б" підпункту 8.6.1 цього пункту.

Операції по оплаті податків, зборів (обов'язкових платежів) не згадуються у підпункті "б" підпункту 8.6.1 пункту 8.6 статті 8 Закону України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а відтак при здійсненні таких операцій платник податків у силу конституційного припису статті 41 Конституції України щодо непорушності права приватної власності повноважний самостійно визначати призначення платежу і контролюючий орган відповідно до пункту 7.7 статті 7 названого закону не має права змінювати здійснене платником волевиявлення по визначенню подальшої юридичної долі належних йому активів.

Змінивши призначення визначеного платником податків платежу, відповідач припустився порушення вимоги частини 2 статті 19 Конституції України, згідно якої органи державного влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України і помилково розширив визначений Законом України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, Лохвицька МДПІ не довела наведені в акті перевірки обставини щодо дат сплати позивачем податкових зобовязань, строків затримки та наявності правових підстав для зміни призначення платежу платника податків, а тому суд визнає, що встановлений спірним рішенням обовязок СТОВ "Селянська спілка ім. Шевченка" оплатити суму штрафу, суперечить правам та охоронюваним інтересам цього платника податків.

Отже, позов належить задовольнити.

З огляду на те, що податкове повідомлення-рішення від 21.12.2010 № /0 є правовим актом індивідуальної дії та згідно з частиною 2 статті 162 КАС України у разі його неправомірності визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне в силу частини 2 статті 11 вказаного Кодексу вийти за межі позовних вимог про визнання нечинним та скасування цього рішення, і визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від від 21.12.2010 № /0.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Отже, понесені позивачем витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 3,40 грн, які згідно зі статтею 87 вказаного Кодексу відносяться до судових витрат, підлягають стягненню на його користь.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Селянська спілка ім.Шевченка" до Лохвицької міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21.12.2010 № /0 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Лохвицької МДПІ від 21.12.2010 № /0.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Селянська спілка ім.Шевченка" витрати зі сплати судового збору у сумі 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня її проголошення, а у разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги з одночасною подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановленого строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 09 березня 2011 року.

Суддя Н.І. Слободянюк