Справа № 2а-1670/7058/11
Суддя: С.М. Серга
Дата ухвалення: 2011-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2011 року < ЧАС >м. ПолтаваСправа № 2а-1670/7058/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Серги С.М.,

при секретарі Лайко О.В.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс - сервіс" до Гадяцької міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс - сервіс" (далі- позивач, ТОВ "Транс - сервіс") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Гадяцької міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області (далі - відповідач, Гадяцька МДПІ) про скасування податкових повідомлень-рішень № /61, /62 від 19.08.2011.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію доводами, викладеними в письмових запереченнях (а.с. 76-80).

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення їх представників, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в строк з 27.07.2011 по 04.08.2011 Гадяцькою МДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Транс - сервіс" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2011 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складений акт № 765/23/30080834 від 11.08.2011, в якому зафіксовано порушення позивачем вимог пунктів 201.4, 201.6, 201.10, 201.14 статті 201, пункту 200.6 статті 200 Податкового кодексу України, підпунктів 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", внаслідок чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2011 року у розмірі 99500,00 грн, в тому числі за листопад 2010 року- 91070,00 грн, квітень 2011 року - 8430,00 грн та від'ємного значення у розмірі 12478,74 грн.

На підставі акту перевірки винесені:

податкове повідомлення-рішення № /61 від 19.08.2011. яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 99500,00 грн;

податкове повідомлення-рішення № /62 від 19.08.2011, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 12478,74 грн.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Підпунктом 4.6.5 пункту 4.6 розділу 5 Порядку заповнення податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА від 25.01.2011 № 41, передбачено, що платники, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість та заповнили рядок 22 декларації, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та подають (Д3) (додаток 3). Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 23 декларації за поточний звітний (податковий) період. Залежно від обраного платником напряму повернення суми бюджетного відшкодування (на рахунок цього платника у банку або у зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів) така сума вказується або в рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково розподіляється у рядках 23.1 та 23.2 декларації. При цьому платники податку, які мають право на отримання бюджетного відшкодування та прийняли рішення про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок у банку (заповнено рядок 23.1 декларації), подають (Д4) (додаток 4).

Судом встановлено, що позивачем у рядку 23.1 податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 99500,00 грн, у заяві про повернення суми бюджетного відшкодування також заявлено суму у розмірі 99500,00 грн.

Відповідно до підпункту 4.6.3 пункту 4.6 розділу 5 Порядку заповнення податкової звітності з податку на додану вартість, якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту (заповнено рядок 19 декларації), така сума враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу (що значиться на особовому рахунку платника на перше число звітного (податкового) періоду (відображається у рядку 20.1 декларації)), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 20.2 декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду).

З матеріалів справи суд вбачає, що до рядку 21 податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року позивачем віднесено суму у розмірі 112233,00 грн, яка складається з 91070,00 грн - значення рядка 24 декларації попереднього звітного періоду, 21163,00 грн - значення рядка 20.2 декларації попереднього звітного періоду.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на результати попередньої перевірки як на підставу зменшення від'ємного значення податку на додану вартість, оскільки Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2011, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 12.07.2011, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 70301,84 грн.

Залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного періоду, визначений у рядку 24 податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2011 року у розмірі 91070,00 грн та правомірно включений ТОВ "Транс - сервіс" до рядку 21.2 податкової декларації за травень 2011 року.

Також, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про неправомірне, у зв'язку із завищенням позивачем податкового кредиту у розмірі 18314,76 грн, включення до рядка 21.1 податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2011 року суми у розмірі 21163,00 грн з огляду на наступне.

Судом встановлено та не заперечується представниками сторін, що на виконання договору поставки нафтопродуктів від 24.01.2011 № 6/4956, укладеного між ТОВ "Транс - сервіс" та ТОВ "Татнафта-Укрнафтопродукт", останнім в березні 2011 року реалізовано позивачу дизпаливо на загальну суму 91873,83 грн, в тому числі ПДВ-18314,76 та виписано податкові накладні № 1754/027, № 1755/027, № 1756/027 (а.с. 43-45), які отримано ТОВ "Транс - сервіс" 01.04.2011.

Реальність здійсненої господарської операції щодо поставки товару на підставі договору від 24.01.2011 № 6/4956 відповідачем не заперечується.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Таким чином, у позивача виникло право віднесення сум ПДВ до податкового кредиту з березня 2011 року у зв'язку з проведенням в цьому місяці оплати та поставки товару, що підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Отже, у разі коли платник податку отримує належним чином оформлену податкову накладну із запізненням, то він, з урахуванням граничного строку давності визначення сум податкових зобовязань, не позбавляється права на включення вказаної в ній суми ПДВ до складу податкового кредиту у тому звітному періоді, в якому вона була отримана.

Підсумовуючи зазначене, суд вважає, що позивачем правомірно включено суми податку на додану вартість у розмірі 18314,76 грн до складу податкового кредиту у квітні 2011 року.

Відповідно до пунктів 200.1, 200.3,200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

На підставі вказаної норми позивачем правомірно заявлено 8430,00 грн до бюджетного відшкодування у травні та включено до р.23.1 податкової декларації за травень 2011 року. Решту суми у розмірі 12733,00 грн (21163,00 - 8430,00) грн включено до р.24 вказаної декларації (залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового періоду).

Враховуючи вищевикладене, висновок перевіряючих щодо завищення заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2011 року у розмірі 99500 грн, в тому числі за листопад 2010 року - 91070 грн, квітень 2011 року - 8430 грн не відповідає фактичним обставинам справи.

У зв'язку з тим, що під час судового розгляду не підтверджено завищення заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2011 року у розмірі 99500,00 грн, висновок відповідача про зменшення розміру від'ємного значення у розмірі 12478,74 грн є також невмотивованим.

Зважаючи на те, що спірні податкові повідомлення - рішення є правовими актами індивідуальної дії, які відповідно до повноважень суду, встановлених частиною 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, визнаються судом протиправними і скасовуються, суд вважає за необхідне згідно з частиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Гадяцької МДПІ № /61, /62 від 19.08.2011.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Підпунктами 1, 2 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час звернення до суду) передбачено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому для державного мита; розмір судового збору визначається згідно з підпунктом "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" № 7-93 від 21.01.1993 та становить 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 3,40 грн.

У зв'язку з цим з державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору у розмірі 3,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс - сервіс" до Гадяцької міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Податкові повідомлення-рішення Гадяцької міжрайонної державної податкової інспекції Полтавської області № /61, /62 від 19 серпня 2011 року визнати протиправними та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс - сервіс" витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним направленням копії скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 30 грудня 2011 року.

Суддя С.М. Серга