Справа № 808/8357/14 (ДО/808/1149/14)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 вересня 2015 рокусправа № 808/8357/14 (ДО/808/1149/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Іванова С.М.

суддів: Чабаненко С.В. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецький області, Артемівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішних справ в Донецький області про визнання дій незаконними, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач 1), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецький області (далі - відповідач 2), Артемівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішних справ в Донецький області (далі - відповідач 3), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ МВС України № 879 від 11.08.2014 року в частині його звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органу внутрішніх справ;

- визнати незаконним та скасувати наказ МВС України № 1667 о/с від 26.08.2014 року в частині звільнення з органів внутрішніх справ;

- поновити на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку СВ Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області;

- стягнути з Аремівського МВ ГУ МВС України в Донецькій області на користь ОСОБА_2, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Адміністративний позов обгрунтовано тим, що спірні накази є безпідставними та протиправними, прийняті без урахування усіх обставин справи, тому як фактично дії, що стали підставою для звільнення, - позивачем не вчинялись, докази зворотнього відповідачами не надано. До того ж звільнення відбулося без погодження з профспілковим органом.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано пункт 41 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 879 від 11.08.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області" щодо звільнення з органів внутрішніх справ лейтенанта міліції ОСОБА_2, слідчого відділення розслідування

злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органу внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України № 1667 о/с від 26.08.2014 "По особовому складу" в частині звільнення з органів внутрішніх справ України у запас на підставі пункту 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, лейтенанта міліції ОСОБА_2 (М-158708), слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області.

Поновлено лейтенанта міліції ОСОБА_2 на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівська та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 27.08.2014.

Стягнуто з Артемівського міського відділу (з обслуговування міста Артемівськ та Артемівського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 27.08.2014 по 09.06.2015 у розмірі 26231,80 грн., (двадцять шість тисяч двісті тридцять одна гривня вісімдесят копійок).

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, відповідач Міністерство внутрішніх справ України звернулось з апеляційною скаргою, в якій вказує на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем правомірно, у відповідності до вимог чинного законодавства видано оскаржувані накази, після проведення службового розслідування, відносно винних осіб та після з'ясування усіх обставин справи. Відтак, підстави для скасування спірних наказів, на думку відповідача, відсутні.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 4 ст. 196 та ст. 41 КАС України не перешкоджає розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем в частині скасування спірних наказів та відповідно поновлення позивача на посаді, отже перевірці в апеляційному порядку підлягають доводи апеляційної скарги щодо наявності обставин, що стали підставою для звільнення позивача та дотримання процедури такого звільнення, що визначена діючим законодавством регулюючим дані правовідносини. При цьому, дата з якої поновлено позивача на посаді, розрахунок грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а відповідно і сума, що стягнута за рішенням суду на користь позивача - не оскаржувались.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 з 16.06.2013 перебував на посаді слідчого відділення розслідування злочинів лінії карного розшуку слідчого відділу Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району ГУМВС України), що підтверджується довідкою-витягом з його

послужного списку.

Відповідно до пункту 2 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення) позивач, який мав спеціальне звання лейтенант міліції, відноситься до осіб середнього начальницького складу.

Наказом МВС України № 879 від 11.08.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області" за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, частини 3 статті 3, частини 1 статті 5 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органу внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 № 382, позивача звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (пункту 41 наказу).

Як зазначено у наказі, рішення про звільнення позивача прийнято на підставі статей 2, 5, 7, 12 та 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Наказом МВС України № 1667 о/с від 26.08.2014 "По особовому складу" позивача звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно з листом ознайомлення працівників Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівськ та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області з наказом МВС України від 26.08.2014 №1667 о/с про звільнення з ОВС ОСОБА_2 ознайомлено 20.10.2014.

Підставами для прийняття зазначених наказів став висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області від 11.08.2014.

Зокрема, у висновку вказано, що окремі працівники Артемівського МВ, а саме слідчий відділення розслідування злочинів карного розшуку слідчий відділу Артемівського МВ лейтенант міліції ОСОБА_2 активно співпрацювали з ополченцями ДНР, надавав їм допомогу, в тому числі службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції так і громадян, які мешкають в м. Артемівськ та Артемівському районі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено обов'язок органів державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Громадянам згідно зі ст.43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Порядок проходження публічної служби в органах внутрішніх справ регулюється Законом України "Про міліцію" від 20.12.1990р. № 565-XII (далі - Закон №565), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006р. № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут) та Положенням.

Відповідно до ст. 4 Закону № 565 правовою основою діяльності міліції є: Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України, постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, нормативні акти Міністерства внутрішніх справ України, Загальна декларація прав людини, міжнародні правові норми, ратифіковані у встановленому порядку.

Згідно із ст. 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного стягнення визначений ст. 14 Дисциплінарного

статуту органів внутрішніх справ України, яка встановлює, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, вчиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування; при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо; звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Пунктом 66 Положення передбачено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ; при цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Чинним законодавством не визначено поняття дискредитації.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довір'я когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Аналізуючи складові цього поняття, приходимо до висновку, що вони тісно пов'язані з морально-етичними нормами. Отже, вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов'язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред'являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Ці вимоги відображені у статті 5 Закону України "Про державну службу", Кодексі честі працівника органів внутрішніх справ, Етичному кодексі працівника органів внутрішніх справ та інших нормативно-правових актах, що регулюють діяльність органів системи МВС України та їх особового складу.

Тому під вчинками, що дискредитують звання працівника ОВС та власне органи внутрішніх справ, слід розуміти протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою органу внутрішніх справ у зв'язку з виконанням службових обов'язків або не пов'язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ.

У пункті 66 Положення визначено не окремий вид відповідальності працівника ОВС, а спеціальну підставу для припинення служби, яке відбувається у формі звільнення.

Припинення служби за п. 66 Положення є найсуворішою санкцією відповідальності працівника ОВС, який вчинив діяння, несумісне з посадою.

Звільнення за п. 66 Положення може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Таким чином, такий вид припинення служби в органах внутрішніх справ, як звільнення за п. 66 Положення є самостійною й спеціальною підставою для звільнення осіб рядового і начальницького складу й факт скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, який став підставою для звільнення, повинен бути доведеним.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, вказаний висновок службового розслідування не містить жодних обставин, які підтверджують безпосереднє скоєння ОСОБА_2 вчинків, що дискредитують звання рядкового і начальницького складу органів внутрішніх справ. Доказів, що саме позивач активно співпрацював з ополченцями ДНР, надавав їм допомогу, в тому числі службову інформацію, відомості щодо анкетних даних як працівників міліції так і громадян, які мешкають в м. Артемівськ та Артемівському районі матеріали адміністративної справи не містять, а висновки службового розслідування містять лише перелік вказаних вчинків без посилання на будь-які фактичні дані в розумінні ст. 69 КАС України (покази свідків, пояснення, письмові та речові докази, висновки експертів) (Т. 1 а.с. 193).

Крім того у висновку службової перевірки за фактами неправомірних дій окремих працівників Артемівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, виявленим у ході

відпрацювання зазначеного підрозділу, який затверджений вже 28.10.2014, тобто після прийняття оскаржуваних позивачем в частині його звільнення наказів, зазначено, що згідно пояснень слідчого Ковтуневич А.Д. виявлено факти їх бездіяльності під час виїзду та документування злочинних дій, оскільки 23.06.2014 близько 21.00 год. від невідомого чоловіка надійшла інформація про виявлення наркотиків в одній із квартир. Приїхавши за вказівкою чергового на вказану квартиру вони побачили двоє озброєнних представників ДНР, які вказали працівникам міліції на пакети із невідомою речовиною та надали вказівку їх вилучати. Після цього, вищевказані працівники міліції, розуміючи неправомірність виявлення сторонніх предметів та перебування в цей час у квартирі представників збройних формувань, ніяких дій із затримання чи отримання від цих чоловіків пояснень не здійснили, а навпаки, діючи за їх вказівками провели вилучення наркотичного засобу. У подальшому, факт вилучення наркотичного засобу незважаючи на суттєві порушення під час його виявлення та документування слідчим внесено до ЄРДР.

Беручи до уваги, що вказані висновки були затверджені вже після прийняття оскаржуваних наказів відповідачем, тобто фактично після звільнення позивача, а отже не були підставою для звільнення останнього, відповідно вказані порушення не можуть бути оцінені як вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу працівника органів внутрішніх справ, а саме позивача (Т.1 а.с. 171).

Також, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що скоєння особою рядового і начальницького складу вчинку, що дискредитує звання рядового та начальницького складу, є окремою підставою для звільнення з органів внутрішніх справ та не є видом дисциплінарного стягнення, що передбачено та застосовується у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наказ № 879 від 11.08.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Краснолиманського МВ, Дзержинського МВ та УДАІ ГУМВС України в Донецькій області" в частини звільнення ОСОБА_2 з органів внутрішніх справ за пунктом 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органу внутрішніх справ, а також прийнятий на підставі нього наказ № 1667 о/с від 26.08.2014 "По особовому складу" в частині звільнення позивача, прийняті не у спосіб, передбачений законом.

Відповідна правова позиція викладена в ухвалі ВАСУ від 26.03.2013 року по справі № К/9991/44350/11.

Заслуговують на увагу і доводи позивача щодо звільнення останнього з посади за відсутності згоди профспілкового комітету з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи позивач перебуває у складі членів Артемівської первинної профорганізації Донецької обласної професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ. Міністерство внутрішніх справ України, або уповноважений ним орган (представник) з письмовим поданням до профспілкової організації щодо надання попередньої згоди на звільнення з органів внутрішніх справ ОСОБА_2 (М-158708) ІНФОРМАЦІЯ_1 не зверталось, що підтверджується довідкою від 16.10.2014 року № 19 (т.1 а.с. 25).

Частиною сьомою статті 18 Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ передбачено, що працівники міліції вправі створювати професійні спілки.

Право кожної людини створювати професійні спілки і входити до них для захисту своїх інтересів закріплене у Загальній декларації прав людини, прийнятій і проголошеній резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року.

Особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок визначаються Законом України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" № 1045-XIV.

Відповідно до частини першої статті 2 зазначеного Закону професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-

економічних прав та інтересів членів профспілки.

За приписами частини третьої статті 41 Закону № 1045-XIV звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок).

Підпунктами а, б пункту 2.5.3 Статуту Донецької обласної професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ передбачено, що член профспілки не може бути звільненим з органів внутрішніх справ за ініціативою керівництва без згоди відповідного профспілкового комітету, крім випадків встановлених законом, як на останнього не можуть накладатися і дисциплінарні стягнення без попередньої згоди профспілкового органу, членом якого вони є (Т.1 а.с. 29).

Крім того, у Галузевій угоді між МВС та Професійною спілкою атестованих працівників органів внутрішніх справ України і Професійною спілкою працівників державних установ України передбачено, що звільнення членів виборного профспілкового органу структурних і територіальних органів, установ, навчальних закладів, що перебувають у сфері діяльності сторін, його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки) за відсутності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також виборного органу профспілки вищого рівня не допускається.

Ці норми встановлюють додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів, і застосовуються із дотриманням загальних норм.

Таким чином, за змістом зазначених правових норм, колегія суддів апеляційного суду дійшла правового висновку, що звільнення атестованих працівників органів внутрішніх справ, членів виборного профспілкового органу, його керівників, крім додержання загального порядку, допускається відповідно до частини третьої статті 41 Закону № 1045-XIV за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки, а отже за відсутності останніх позивача було звільнено з посади не законно.

Відповідна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 25 березня 2014 року № 21-44а14.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 09 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецький області, Артемівського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішних справ в Донецький області про визнання дій незаконними, скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: С.М. Іванов

Суддя: С.В. Чабаненко

Суддя: А.В. Шлай