Справа № 821/2780/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 р.м. ХерсонСправа № 821/2780/15-а
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Цюрупинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі-позивач, контролюючий орган, Цюрупинська ОДПІ) звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач, ФОП ОСОБА_1Ю.), в якому просить стягнути з останнього заборгованість в загальній сумі 3476,99 грн., в тому числі по податку з доходів фізичних осіб в сумі 2968,69 грн. та по податку на доходи найманих працівників в сумі 508,30 грн.

Позов мотивований тим, що в ході здійснення господарської діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, станом на 18.08.2015 р. за останнім рахується податковий борг по податку з доходів фізичних осіб в сумі 2968,69 грн. та по податку на доходи найманих працівників в сумі 508,30 грн., який виник внаслідок несплати узгоджених грошових зобов'язань. Оскільки відповідач не сплачує вказану суму податкової заборгованості в добровільному порядку, а дії контролюючого органу не призвели до погашення вказаного бору, Цюрупинська ОДПІ звернулась до суду з даним позовом.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Судом було направлено на адресу відповідача (згідно даних ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) копію ухвали про відкриття провадження у справі та закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду, яким відповідач був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи. Однак, поштове відправлення повернулось з причин незалежних від суду.

Відповідно до ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України юридичним особам та фізичним особам-підприємцям судовий виклик або судове повідомлення надсилаються за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно з ч.11 ст.35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні нормативно-правові акти України, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 14.10.1997 р. та перебуває на обліку в Цюрупинському ОДПІ як платник податків.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами Цюрупинської ОДПІ проведено фактичну перевірку з питань дотримання вимог чинного законодавства щодо оформлення трудових відносин з найманими працівниками ФОП ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від 30.12.2013 р. №505/х/170/НОМЕР_1, в якому зафіксовані порушення вимог:

п.176.2 ст.176, п.51.1 ст.51 Податкового кодексу України, в частині неподання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку форми №1ДФ за ІІІ квартал 2012 р. та з І по ІІІ квартали 2013 р.;

п.2.4 ст.6, п.8 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування", в частині неподання звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З матеріалів справи також вбачається, що ФОП ОСОБА_1 відмовився від підписання вказаного акту перевірки, про що контролюючим органом складено відповідний акт від 30.12.2013 р. №24/х/170/НОМЕР_1.

У зв'язку з викладеним контролюючим органом направлено акт фактичної перевірки поштовою кореспонденцією на адресу відповідача, однак отримано ним не було з причин незалежних від контролюючого органу ("за закінченням терміну зберігання").

На підставі акту фактичної перевірки від 30.12.2013 р. №505/х/170/НОМЕР_1, враховуючи виявлені відповідачем порушення вимог законодавства, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.03.2014 р. № на суму про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафної санкції в сумі 510,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 та отримано ним 19.03.2014 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням №961.

Також з матеріалів справи вбачається, що 21.08.2014 р. посадовою особою Цюрупинської ОДПІ проведено камеральну перевірку повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, в ході якої виявлені порушення п.57.1 ст. 57, пп.177.5 ст.177 ПК України (ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено суми самостійно визначеного у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2010 р. № від 26.07.2011 р., за 2011 р. № від 09.02.2012 р. та за 2012 р. №, НОМЕР_2 від 12.02.2013 р. на загальну суму 3995,40 грн. за період з 09.08.2011 р. по 31.12.2013 р.), що зафіксовано в акті перевірки від 21.08.2014 р. №401/х/НОМЕР_1 та за результатами якої прийняті податкові повідомлення-рішення від 07.10.2014 р. № на суму штрафу в розмірі 689,08 грн. та № на суму 55,00 грн.

Вказані податкові повідомлення рішення від 07.10.2014 р. направлені на адресу відповідача та отримані останнім 16.10.2014 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням №168.

Крім того, судом встановлено, що 12.02.2013 р. ФОП ОСОБА_1 подано до Цюрупинської ОДПІ податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 р., в якому відповідачем самостійно задекларовано суму податку на доходи фізичних осіб (далі-ПДФО) в розмірі 931,28 грн.

Згідно розрахунку податкових зобов'язань з ПДФО, отриманих ФОП від провадження господарської діяльності за 2012 р., відповідачем також самостійно задекларовано розмір квартальних авансових платежів з податку, що підлягають сплаті до бюджету у наступному за звітнім році в сумі 232,82 грн.

Таким чином, з картки особового рахунку платника податків ФОП ОСОБА_1 вбачається, що за останнім рахується податкова заборгованість по: авансовим внескам по ПДФО, згідно декларації про майновий стан і доходи за 2012 р. по термінам нарахування 15.03.2013 р. в сумі 232,82 грн., 31.07.2013 р. - 232,82 грн., 15.08.2013 р. - 232,82 грн., а також заборгованість: по ПДФО за 2012 р. в сумі 931,28 грн., по податковому повідомленню-рішенню від 07.10.2014 р. № в розмірі 689,08 грн., № на суму 55,00 грн., по податковому повідомленню-рішенню від 03.03.2014 р. № в розмірі 508,30 грн.

Крім того, з картки особового рахунку платника податків ФОП ОСОБА_1 вбачається, що у зв'язку з несвоєчасною сплатою заборгованості по ПДФО контролюючим органом нараховано пеню в розмірі 362,05 грн.

Таким чином, з наведеного вбачається, що за ФОП ОСОБА_1 рахується податкова заборгованість в загальному розмірі 3476,99 грн.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Податковим Кодексом України від 02.12.2010 р. №2755-VI.

Відповідно до п.51.1 ст.51 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) податковий агент зобов'язаний подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, а також сум нарахованого та утриманого з них податку контролюючому органу за місцем свого обліку.

Згідно з п.176.2 ст.176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов'язані: своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Положеннями п. 177.5.1 п. 177.5 ст. 177 ПК України передбачено, що авансові платежі з податку на доходи фізичних осіб розраховуються підприємцем самостійно, але не менш як 100 відсотків річної суми податку з оподатковуваного доходу за минулий рік (у співставних умовах), та сплачуються до бюджету по 25 відсотків щокварталу (до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада). У разі зменшення суми отриманого доходу за попередній календарний квартал поточного року більше ніж на 20 відсотків у порівнянні з розрахунковою очікуваною сумою доходу на такий квартал платник податку має право зменшити суму авансового платежу, що підлягає сплаті у наступний строк, встановлений цим підпунктом, пропорційно зменшенню суми зазначеного доходу. Для такого зменшення суми авансового платежу фізичною особою - підприємцем до настання строку сплати такого авансового платежу до контролюючого органу подається заява у довільній формі, що містить розрахунок зменшення суми авансового платежу та коротке пояснення обставин, що призвели до зменшення суми отриманого доходу.

Відповідно до частини першої статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов'язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов'язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

В силу вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Вищезазначені акти індивідуальної дії не оскаржувалися відповідачем, а відтак грошові зобов'язання набули статусу узгоджених. Оскільки ці зобов'язання не було сплачено платником у встановлений Законом строк, то вони перетворилися на податковий борг платника у розумінні підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Стосовно податкової заборгованості згідно податковій декларації про майновий стан і доходи, яким відповідачем самостійно визначено розмір квартальних авансових платежів, суд зазначає, що пунктом 54.1. ст. 54 ПК України визначено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації або розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання вважається узгодженою.

Згідно з п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п.57.1. ст. 57 ПК платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із вищезазначеного слідує, що податкове зобов'язання є узгодженим.

Підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У силу вимог пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що Цюрупинською ОДПІ виставлено та надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 23.02.2012 р. №104 на суму 1283,28 грн.

Суд звертає увагу на те, що податковий борг відповідач добровільно не сплатив.

Слід зазначити, що Податковий кодекс України не містять норми про необхідність повторного відправлення платнику податків податкової вимоги у разі збільшення податкового боргу. Тому контролюючий орган не має повноважень повторно надсилати податкову вимогу платнику податків у разі збільшення податкового боргу.

Згідно зі ст.. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи, що дії позивача відповідають вимогам чинного законодавства України, а також приймаючи до уваги факт не надання відповідачем до суду жодних доказів погашення податкової заборгованості, чи будь-яких інших доказів, спростовуючих доводи позивача, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 128, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) заборгованість в сумі 3476 (три тисячі чотириста сімдесят шість) грн.. 99 коп., в тому числі:

- по податку на доходи фізичних осіб в сумі 2968 (дві тисячі девятсот шістдесят вісім) грн..69 коп. на р/р 0284, МФО 852010, одержувач ГУДКСУ у Цюрупинському районі , код платежу 11010500.

- по податку на доходи найманих працівників у сумі 508 (пятсот вісім) грн. 30 коп. на р/р 0284, МФО 852010, одержувач ГУДКСУ у Цюрупинському районі , код платежу 11010100.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 8.2.3