Справа № 162/1643/13-а 2-а/162/5432013
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року Справа № 876/14490/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області на постанову Любешівського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області про визнання протиправними дій та зобов'язання провести перерахунок та виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 25.09.2013 року звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області в якому просив визнати протиправними дії відповідача, зобов'язати останнього провести перерахунок та виплату пенсії в межах визначених законом строку позовної давності відповідно до вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад встановлений стаж роботи 20 років, звернути постанову в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання.

Постановою Любешівського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2013 року (прийнятою в порядку скороченого провадження) позов задоволено, визнано протиправними дії відповідача, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області починаючи з 25.03.2013 року, провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75% заробітку, постанову у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі Волинської області оскаржило його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач з 26.04.1998 року отримує пенсію по віку призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На момент призначення пенсії і до проведення її перерахунку по заяві позивача пенсію було призначено з врахуванням вимог ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме за кожен наступний рік роботи понад встановлений страховий стаж 20 років для чоловіків розмір пенсії збільшувався на 1 відсоток заробітку. Позивачу з 01.01.2004 року розмір пенсії перераховано у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», проводились перерахунки із зростанням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, із зміною величини оцінки року страхового стажу та по заявах. У зв'язку з проведенням пенсійної реформи та введення в дію з 01.01.2004 року Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» порядок здійснення перерахунку змінився.

Так згідно ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менше як: жінки - 20 років із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж не вище 75 % заробітку. Дана стаття Закону визначає розмір пенсії громадянина залежно від наявного в нього стажу, але аж ніяк не розмір доплати до пенсії за понаднормовий стаж. Вперше, поняття доплати до пенсії за понаднормативний страховий стаж законодавцем закладено в ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає, що за кожен повний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків пенсія за віком збільшується на один відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї статті.

Також апелянт вказує, що порушення норм матеріального права полягає зокрема в тому, що судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що з 01.01.2004 р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким з 12.01.2005 р. було встановлено доплату за понаднормативний стаж шляхом збільшення розміру пенсії на 1 відсоток мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків. Крім того в прикінцевих положеннях Закону встановлено, що дія статті поширюється і на пенсіонерів, яким пенсію призначено до набрання чинності цим Законом. З набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (з наступними змінами) перерахунки пенсії проводилися згідно норм вище вказаного Закону, то і вказані підвищення до пенсії з 12.01.2005 року за понаднормативний стаж здійснювалися відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років для чоловіків.

На підставі вище викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції та відмовити в заявлених позовних вимогах повністю.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2 цього кодексу.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілим від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії, пенсію отримує з квітня 1998 року, пенсія призначена і обрахована на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» з врахуванням положень ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 отримує пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» за кожен повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам, пенсія за віком збільшується на 1% розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більше ніж 1% мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку. Однак, дана норма розповсюджується на пенсії призначені відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Оскільки позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то і її збільшення повинно проводитись відповідно до положень цього ж Закону, отже, вимоги позивача щодо перерахунку та виплати пенсії за стажем згідно ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є безпідставними.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, бо така прийнята з порушенням норм матеріального права, а в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. 160, ч. 10 ст. 183-2, ст.197, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Любешівському районі - задовольнити, скасувати постанову Любешівського районного суду Волинської області від 15 жовтня 2013 року у справі № 162/1643/13-а, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин