Справа № 825/2891/15-а
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

825/2891/15-а

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 вересня 2015 року Чернігів Справа № 825/2891/15-а

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Скалозуб Ю.О., за участі секретаря Терехової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові

до комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради

про стягнення сум фактичних витрати на виплату та доставку пенсій,-

В С Т А Н О В И В:

28.08.2015 Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові звернулось до суду з адміністративним позовом до комунального підприємства "Чернігівське тролейбусне управління" Чернігівської міської ради в якому просить суд стягнути заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 313682,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Чернігові, в якості платника єдиного внеску та зобов'язаний відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до законодавства, щомісячно. Внаслідок порушення вимог законодавства у відповідача виникла заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в розмірі 592557,47 грн., яка в добровільному порядку відповідачем не сплачена.

Позивач в судове засідання не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання також не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Надав заперечення проти позову, у яких зазначив, що оплатити зазначену в позові та заяві суму відповідач не має змоги, оскільки є збитковим підприємством. Чернігівське тролейбусне управління є комунальним підприємством і фактично існує за рахунок субвенцій та дотацій з місцевого бюджету. Власних коштів на відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій підприємство не має, фінансування вказаних витрат з бюджетних коштів не передбачено. На даний час на підприємстві існує заборгованість по виплаті заробітної плати перед працівниками, заборгованість держави перед відповідачем щодо перерахування компенсацій на перевезення пільгових категорій громадян, а стягнення всієї суми заборгованості одночасно може призвести до повної зупинки роботи підприємства, а тому, у зв’язку з вищевикладеним просив у задоволенні позову відмовити повністю.

За таких обставин, враховуючи ч. 1 ст. 41 КАС України, суд вважає за можливе розглянути спір по суті, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Чернігові в якості платника страхових внесків.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" були призначені і виплачуються працівникам відповідача, що перебувають на обліку як пенсіонери в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Чернігові.

За таких обставин, суд враховує, що гідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Починаючи з 28.04.2013 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій до набуття відповідними особами права на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, що діяв до набрання чинності Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Порядок відшкодування підприємствами витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція), яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003№ 21-1.

Згідно пункту 6.1 розділу 6 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірах – для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлялись розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за період з 01.04.2015 по 25.06.2015, які були отримані відповідачем.

Дії Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо направлення відповідних розрахунків відповідачем не оскаржено.

Згідно пункту 6.7 розділу 6 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що відповідач не вніс до Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 592557,47 грн., чим порушив вимоги пункту 6 Інструкції.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням того, що сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 592557,47 грн., відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд вважає, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 41, 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Ю.О.Скалозуб