Справа № 804/19106/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2015 рокусправа № 804/19106/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО-СТРОЙ" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО-СТРОЙ" до Національного Банку України ОСОБА_2 про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЛО-СТРОЙ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Національного Банку України, третя особа - ОСОБА_2, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову Національного Банку України від 16.09.2014 р. № 573 "Про відмову в погодженні статуту Публічного акціонерного товариства "Алло-Банк" - юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність";

- скасувати рішення з Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем № 385 від 10.09.2014 р.;

- зобов'язати Національний Банк України погодити статут ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЛЛО БАНК" в редакції, наданій з пакетом документів від Управління Національного банку України в Дніпропетровській області (лист від 27.06.2014 р. № 12-122/5738).

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року в задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО-СТРОЙ" відмовлено.

Постанову суду мотивовано тим, що відповідач при винесенні оскаржуваних рішень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Не погодившись з постановою суду, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року, як таку, що винесена, з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, проте в судове засідання не з'явились.

Згідно ч. 4 ст. 196 КАС України, нез'явлення в судове засідання представників сторін апеляційної скарги не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявним в матеріалах справи, 11 червня 2014 р. Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку зареєстровано випуск акцій Публічного акціонерного товариства «АЛЛО БАНК» на суму 123 000 000грн., що підтверджується тимчасовим свідоцтвом від 11.06.2014 р., реєстраційний № 58/1/2014-Т (а.а11).

19 червня 2014 р. ОСОБА_2 до Управлінням Національного банку України в Дніпропетровській області було подано повідомлення про намір набуття істотної участі в ПАТ "АЛЛО БАНК" (а.с.87).

23 червня 2014 року загальними зборами учасників ТОВ «АЛЛО- СТРОЙ» було прийнято рішення про заснування ПАТ «АЛЛО БАНК» (а.с.59-61).

23 червня 2014 р. платіжним дорученням № 8 ТОВ "АЛЛО-СТРОЙ" перерахувало 123 000 000 гривень на формування статутного капіталу ПАТ "АЛЛО БАНК" в ПАТ "КЛАСИКБАНК" (а.с.63).

23 червня 2014 р. уповноважена особа ПАТ "АЛЛО БАНК" подала заяву про погодження статуту юридичної особи ПАТ "АЛЛО БАНК", яка має намір здійснювати банківську діяльність (а.с.10).

Комісією з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем 10 вересня 2014 року прийнято рішення № 385 "Про заборону набувати істотну участь у ПАТ "АЛЛО БАНК", яким визначено наступні причини заборони: наданий пакет документів не відповідає вимогам ст. ст. 17, 34 ЗУ "Про банки і банківську діяльність"; подано не повний пакет документів та надані документи не відповідають вимогам нормативно-правових актів Національного банку України; фінансовий стан ТОВ "АЛЛО-СТРОЙ" не відповідає встановленим вимогам (а.с.15).

19 вересня 2014 року Управлінням Національного банку України в Дніпропетровській області листом № 41-110/53072 повідомлено уповноважену особу ПАТ "АЛЛО БАНК" про відмову в погодженні статуту ПАТ "АЛЛО БАНК" (а.с.13-14).

16 вересня 2014 р. Правлінням Національного банку України прийнято постанову № 573 "Про відмову в погодженні статуту Публічного акціонерного товариства "АЛЛО БАНК" - юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність» (а.с.53). В постанові зазначено наступні причин відмови:

- подано не повний пакет документів;

- документи не відповідають вимогам законів України та нормативно-правових актів Національного банку України;

- розмір статутного капіталу на момент державної реєстрації юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, є меншим, ніж 500 мільйонів гривень;

- окремі положення статуту не відповідають вимогам ст. 16 Закону України "Про банки і банківську діяльність";

- рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем від 10.09.2014 р. № 385 заборонено ОСОБА_2 опосередковано одноосібно набувати істотної участі в ПАТ "АЛЛО БАНК" - юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність через ТОВ «АЛЛО-СТРОЙ», у якому він володіє 99,69% статутного капіталу і яке має намір придбати 123 000 акцій загальною вартістю 123 000 000грн., що становитиме 100% статутного капіталу банку (а.с.53).

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваних рішень, а саме: Постанови НБУ від 16.09.2014р. № 573 та рішення Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем від 10.09.2014р. № 385, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність" державна реєстрація юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, проводиться відповідно до законодавства з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Уповноважена засновником особа подає документи для проведення державної реєстрації юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, після погодження Національним банком України статуту цієї особи.

Національний банк України приймає рішення про погодження статуту або про відмову в погодженні статуту не пізніше тримісячного строку з дня подання повного пакета документів, визначених цим Законом. Національний банк України приймає рішення з урахуванням вимог частини чотирнадцятої статті 34 цього Закону.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про банки і банківську діяльність" юридична або фізична особа, яка має намір набути істотної участі у банку або збільшити її таким чином, що така особа буде прямо та/або опосередковано, самостійно чи спільно з іншими особами володіти 10, 25, 50 та 75 і більше відсотками статутного капіталу банку чи правом голосу акцій (паїв) у статутному капіталі банку та/або незалежно від формального володіння справляти значний вплив на управління або діяльність банку, зобов'язана повідомити про свої наміри цей банк і Національний банк України за три місяці до набуття істотної участі або її збільшення.

Особи, зазначені в частині першій цієї статті, зобов'язані надати Національному банку України разом з повідомленням повний пакет документів, визначених цим Законом і нормативно-правовими актами Національного банку України.

Національний банк України розглядає документи, визначені у цій статті, протягом трьох місяців з дня отримання повного пакета відповідних документів. У разі якщо зазначений у частині першій цієї статті банк має ліцензію на провадження професійної діяльності на фондовому ринку, Національний банк України інформує Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку про зазначених осіб, які мають наміри набути або збільшити істотну участь у такому банку.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України має право відмовити юридичній особі, яка має намір здійснювати банківську діяльність, у погодженні статуту, у разі якщо:

1) подано неповний пакет документів, необхідних для погодження статуту;

2) документи містять недостовірну інформацію;

3) документи не відповідають вимогам законів України чи нормативно-правових актів Національного банку України;

4) ділова репутація засновника, а для засновника - юридичної особи і членів її виконавчого органу та/або наглядової ради та всіх осіб, через яких здійснюватиметься опосередковане володіння істотною участю в банку, не відповідає вимогам, встановленим Національним банком України;

5) фінансовий стан засновника - юридичної особи та/або майновий стан засновника - фізичної особи не відповідають вимогам, встановленим Національним банком України;

6) засновник не має власних коштів для здійснення заявленого внеску до статутного капіталу;

7) структура власності самої юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, та/або засновника, що набуває істотної участі, не відповідає вимогам щодо її прозорості, встановленим Національним банком України;

8) не надано документи, що підтверджують наявність сплаченого статутного капіталу юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність.

Національний банк України не має права відмовити юридичній особі, яка має намір здійснювати банківську діяльність, у погодженні статуту з інших підстав, крім зазначених у цій статті.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції від 04.07.2014 р., яка набрала чинності з 11.07.2014 р.), мінімальний розмір статутного капіталу на момент державної реєстрації юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, не може бути меншим 500 мільйонів гривень.

Таким чином, при прийнятті рішення Правлінням Національного банку України про погодження статуту юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність береться до уваги сума статутного капіталу саме на момент державної реєстрації юридичної особи. Отже, оскільки на момент державної реєстрації набув дії Закон України «Про банки і банківську діяльність» в редакції від 11.07.2014р., відповідно до приписів ст. 31 зазначеного закону, розмір статутного капіталу не може бути меншим 500 мільйонів гривень.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що ТОВ «АЛЛО СТРОЙ» при формуванні статутного капіталу перерахувало 123 000 000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 8 від 23.06.2014 року, і є підтвердженням зарахування коштів на накопичувальний рахунок, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.1 глави 2 "Вимоги до формування та збільшення статутного капіталу" розділу II "Погодження статуту юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, та набуття істотної участі в банку" Положення № 306 засновники/учасники юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, акумулюють кошти для формування статутного капіталу не нижче розміру, передбаченого статтею 31 Закону, на накопичувальному рахунку, що відкривається в територіальному управлінні Національного банку та/або Національному банку.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2014 р. платіжним дорученням № 8 ТОВ "АЛЛО-СТРОЙ" перерахувало 123 000 000,00 грн. на формування статутного капіталу в ПАТ "КЛАСИКБАНК", що також підтверджується довідкою, виданою ПАТ "КЛАСИКБАНК", але в свою чергу наведені документи не спростовують факт недотримання позивачем вимог п. 2.1 Положення № 306 про акумулювання коштів для формування статутного капіталу на накопичувальному рахунку, що відкривається в територіальному управлінні Національного банку та/або Національному банку.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що відповідачем необґрунтовано заборонено ОСОБА_2 набувати істотну участь у ПАТ «АЛЛО БАНК» спростовуються наступним.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" істотна участь - пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Особа визнається власником опосередкованої істотної участі незалежно від того, чи здійснює така особа контроль прямого власника участі в юридичній особі або контроль будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 15 ст. 34 Закону України "Про банки і банківську діяльність" Національний банк України має право заборонити юридичній або фізичній особі набувати або збільшувати істотну участь у банку, у разі якщо:

1) подано неповний пакет документів, документи містять недостовірну інформацію або не відповідають вимогам законів України чи нормативно-правових актів Національного банку України;

2) ділова репутація особи, а для юридичної особи і членів її виконавчого органу та/або наглядової ради, власників істотної участі у ній та всіх осіб, через яких здійснюватиметься опосередковане володіння та/або контроль істотної участі у банку, не відповідає вимогам щодо її бездоганності, установленим Національним банком України;

3) фінансовий стан юридичної особи та/або майновий стан фізичної особи та всіх осіб, через яких здійснюватиметься опосередковане володіння істотною участю у банку, не відповідають вимогам, установленим Національним банком України;

4) особа не має власних коштів для набуття або збільшення істотної участі у банку;

5) набуття або збільшення особою істотної участі у банку загрожуватиме інтересам вкладників та інших кредиторів банку або суперечитиме антимонопольному законодавству України;

6) структура власності юридичної особи не відповідає вимогам щодо її прозорості, встановленим Національним банком України.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" статутний капітал банку не повинен формуватися з непідтверджених джерел.

Відповідно до п. 1.8 глави 1 "Погодження статуту юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність" розділу II "Погодження статуту юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, та набуття істотної участі в банку" документи, що дають змогу зробити висновок про фінансовий стан засновника - юридичної особи, а також про майновий стан засновника - фізичної особи та наявність у засновника достатньої кількості власних коштів для здійснення заявленого внеску до статутного капіталу, подаються у вигляді:

а) фінансової звітності юридичних осіб з відміткою органів статистики про її прийняття, яка має бути засвідчена підписами керівника та головного бухгалтера (за наявності такої посади) і відбитком печатки (за наявності) юридичної особи за останніх чотири звітних періоди (для юридичних осіб України - квартали за формами фінансової звітності у складі форми 1 "Баланс" ("Звіт про фінансовий стан"), форми 2 "Звіт про фінансові результати" ("Звіт про сукупний дохід");

б) висновків аудиторів/аудиторських фірм, що складені за підсумками проведеної перевірки фінансової звітності юридичних осіб (зареєстрованих в Україні - за станом на перше число першого місяця кожного кварталу, у якому здійснюється внесок до статутного капіталу банку; за іноземними юридичними особами - окремо за кожний з останніх звітних періодів, визначених у підпункті "а" цього пункту, установлених законодавством країни походження іноземного інвестора) незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності.

Відповідно до підпункту б) п. 4.9 глави 4 "Погодження набуття істотної участі в банку" розділу II "Погодження статуту юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, та набуття істотної участі в банку" Положення № 306 для погодження набуття істотної участі в банку щодо фізичних осіб подаються документи, що дають змогу зробити висновок про майновий стан самої особи та всіх осіб, через яких здійснюватиметься опосередковане володіння істотною участю в банку щодо фізичних осіб - у вигляді довідки контролюючого органу. Фізична особа подає зазначену довідку за один - три роки, що дає змогу підтвердити наявність достатності власних коштів для набуття істотної участі в банку.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 під час розгляду питання про набуття ним істотної участі в у ПАТ "АЛЛО БАНК" не було надано довідки контролюючого органу про його майновий стан, що передбачено підпункту б) п. 4.9 глави 4 розділу II Положення № 306, що стало однією з причин відмови ОСОБА_2 у набутті істотної участі в ПАТ «АЛЛО БАНК».

Щодо тверджень та доводів апелянта, щодо підстав неподання ОСОБА_2 національного паспорту України, колегія суддів з цього питання зазначає наступне.

Відповідно до підпункту б) п. 1.6 глави 1 "Погодження статуту юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність" розділу II "Погодження статуту юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, та набуття істотної участі в банку" Положення № 306 копії документів, засвідчених належним чином, необхідних для ідентифікації самого засновника та всіх осіб, через яких здійснюватиметься опосередковане володіння істотною участю в банку, для фізичної особи подаються у вигляді ксерокопії сторінок паспорта, які містять фотографію, прізвище, ім'я, по батькові (у разі наявності), дату народження, серію і номер паспорта, дату видачі та найменування органу, що його видав, реєстрацію місця проживання (для фізичних осіб - іноземців у разі наявності), інформацію про громадянство, засвідчені підписом уповноваженої засновниками особи чи засвідчені нотаріально.

Судом встановлено та сторонами не спростовано, що ОСОБА_2 не було надано паспорту з інформацією про реєстрацію місця проживання, що передбачено до підпункту б) п. 1.6 глави 1 розділу II Положення № 306.

Відповідно до п. 1.4. глави 1 "Погодження статуту юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність" розділу II "Погодження статуту юридичної особи, яка має намір здійснювати банківську діяльність, та набуття істотної участі в банку" Положення № 306 документи, що подаються до Національного банку України (далі - Національний банк) відповідно до цього Положення, мають бути викладені українською мовою і не містити виправлень, неточностей.

Документи, що стосуються фізичної особи, легалізація яких не передбачена міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, подаються Національному банку за підписом фізичної особи, який засвідчується нотаріально за місцем видачі.

Зазначені документи мають бути складені іноземною мовою та супроводжуватися нотаріально засвідченим перекладом на українську мову.

Відповідно до зазначеного документи щодо проживання ОСОБА_2 не потребують легалізації. В той же час надана довідка про місце проживання ОСОБА_2 в м. Берлін не засвідчена нотаріально за місцем видачі, що є порушенням вимог п. 1.4. глави 1 розділу II Положення № 306.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що оскільки позивачем і третьою особою у справі було надано до НБУ документи, які оформлені без додержання вимог чинного законодавства і сформований статутний капітал внесено не на накопичувальний рахунок НБУ у меншому розмірі ніж передбачено ст.. 31 Закону України «Про банки і банківську діяльність», тому висновки, викладені у рішенні Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем від 10.09.2014р. №385 і постанові Правління НБУ № 573 від 16.09.2014р. є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Таким чином, постанова суду першої інстанції про відмову у задоволені позову ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні усіх обставин справи в їх сукупності. Порушень норм процесуального закону, які б могли призвести до прийняття невірного рішення, не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції та застосування ст. 202 КАС України.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО-СТРОЙ"- залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2015 року по справі №804/19106- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай