Справа № 825/2853/15-а
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м.Чернігів Справа № 825/2853/15-а

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

26.08.2015 Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3О.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (далі - Прилуцька ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 12.08.2015 №, №, №, що прийняті за наслідками проведеної фактичної перевірки за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, про що складено Акт від 29.07.2015.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо безпідставності спірних податкових повідомлень-рішень позивач зазначив, що висновки зазначені в Акті перевірки від 29.07.2015, є неправомірними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки зводяться виключно до ствердження відсутності необхідних записів в книзі обліку розрахункових операцій (КОРО), реалізації алкогольних напоїв за низькими цінами та без відповідного програмування і обліку на торговому обєкті, відповідно оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 12.08.2015 №, №, № необґрунтованим та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити, пояснивши, що спірні податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам чинного законодавства. В судовому засіданні надав письмові заперечення проти позову (а.с. 36-37).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_3 (ід.н. НОМЕР_1) зареєстровано як фізичну особу-підприємця в установленому законом порядку, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і взято на облік в органах державної податкової служби як платника податків.

Відповідно судом встановлено, що Прилуцькою ОДПІ була проведена фактична перевірка за дотриманням суб'єктом господарювання ФОП ОСОБА_3 порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, про що складено Акт від 29.07.2015 (підписаний ФОП ОСОБА_3 із запереченнями 29.07.2015, а.с. 13-15).

В розділі 3 «Висновок перевірки» Акту встановлено порушення позивачем:

п. 11, п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»;

п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України;

ст. 1 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового алкогольних напоїв та тютюнових виробів»;

п. 2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637.

На дані порушення вказано у звязку з реалізацією товарів, а саме горілки «Олександрія», ціни та найменування яких не запрограмовані в реєстраторі розрахункових операцій та не обліковані у встановленому порядку, реалізацією однієї пляшки коньяку «Бучач Гербовий», 0,61 л по ціні 80,00 грн., тобто за ціною нижчою ніж встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої вітчизняного виробництва, у звязку з не здійсненням записів даних Z-звітів до розділу II книги обліку розрахункових операцій (далі - КОРО), що призвело до не оприбуткування готівкових коштів в КОРО.

На підставі вказаного Акту перевірки Прилуцькою ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення, що є предметом даного спору, від 12.08.2015 №, яким визначено суму штрафних санкцій в розмірі 30 093,95 грн, від 12.08.2015 № яким визначено суму штрафних санкцій в розмірі 10 000 грн, від 12.08.2015 № яким визначено суму штрафних санкцій в розмірі 285 грн.

Дослідивши фактичні обставини нарахування податкового зобовязання, судом враховано, що згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи із врахуванням визначення терміну "податкове зобовязання", вказаного в пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

При цьому, в даних правовідносинах слід врахувати Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (із змінами та доповненнями) (далі - Закон №265/95).

Відповідно до ст. 2 Закону №265/95 реєстратор розрахункових операцій - це пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі - продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг).

До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Відповідно до пунктів 1 та 9 ст. 3 Закону №265/95 суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Статтею 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» встановлено, що книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг). Порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій затверджено наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 № 417, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за №1618/24150 (далі - Порядок).

Вказаний Порядок поширюється на книги обліку розрахункових операцій і розрахункові книжки, що використовуються суб'єктами підприємницької діяльності при здійсненні розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, крім розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти.

Пунктом 1 розділу II глави 1 Порядку встановлено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані зареєструвати книги обліку розрахункових операцій (КОРО).

Пунктом 6 розділу II глави 4 Порядку передбачено, що використання КОРО, зареєстрованої на реєстратор розрахункових операцій (РРО), передбачає: - наявність КОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; - підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках КОРО; - щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Окрім цього Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, яке розроблено відповідно до ст. 33 Закону України «Про Національний банк України» визначено порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою.

Пункт 1.2 Положення визначає поняття «оприбуткування готівки» як проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Згідно п. 2.6 Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій (КОРО) на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Так, п. 1 Указу Президента України від 12.06.1995 № 436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, яка й була застосована до позивача розмірі 30 093,95 грн.

Також необхідно зазначити п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», яким встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв згідно з додатком.

Отже, беручи до уваги викладені норми діючого законодавства, приймаючи до уваги той факт, що під час перевірки КОРО повинна знаходитись на господарюючому обєкті, що представником відповідача не заперечувалось, враховуючи надані представником позивача пояснення, з посиланням на те, що в КОРО були підклеєні фіскальні звітні чеки (Z-звіти) і графи книги на сторінках 36, 37 розділу II починаючи з 08.07.2015 по 28.07.2015 були заповнені позивачем, що також підтверджується наданою для огляду КОРО та враховуючи його категоричну не згоду, про що здійснено запис в Акті перевірки (а.с.14), оскільки відповідачем не надано доказів на спростування даної обставини, суд приходить до висновку, що норми чинного законодавства в сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій позивачем порушені не були.

Так, в Акті перевірки від 29.07.2015 міститься запис, що 27.07.2015 згідно фіскального чеку №5540 був проданий Коньяк «Бучач Гербовий» 0,61 л по ціні 80,00 грн при мінімальній роздрібній ціні в 102,48 грн., в звязку з чим було вказано на порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Відповідно до додатку, яким встановлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв, мінімальна роздрібна ціна коньяку (бренд) три зірочки (код виробів згідно з УКТЗЕД 2208 20) до 31.08.2015 визначається як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об'ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків, а мінімальна роздрібна ціна на вина у тарі місткістю менше ніж один літр розраховується як добуток затвердженої мінімальної ціни та місткості тари, поділений на 0,5.

Таким чином, мінімальна роздрібна ціна пляшки коньяку місткістю 0,5 л. міцністю 40 % об. повинна складати 79,00 грн. (395x0,5x40 : 100).

Як вбачається з товарно-транспортної накладної від 15.04.201 №АШ/вп- (ТТН) позивачем було придбано коньяк «Бучач Гербовий» в кількості однієї пляшки ємністю 0,5 л (а.с.19). Зауважень, щодо оформлення даної ТТН, в Акті перевірки не міститься.

Крім того, з листа виробника коньяку «Бучач Гербовий», ПрАТ «Галіція дистилері» від 14.04.2014, вбачається, що починаючи з 01.06.2014 виробник перейшов на новий вид лінійки бренду «Бучач», згідно з яким здійснений перехід на новий формат (ємність пляшки) з 0,61 л на 0,5 л (а.с. 20).

Отже, висновок в Акті перевірки про встановлення факту продажу Коньяку «Бучач Гербовий» 0,61 л по ціні 80,00 грн, (при мінімальній роздрібній ціні в 102,48 грн), що підтверджується фіскальним чеком від 27.07.2015, не може бути визнаний судом, як такий, що відповідає дійсності, оскільки фактично встановлено, що пляшки з ємністю 0,61 л припинили випускати в червні 2014 року.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що при програмуванні РРО, позивачем було допущено механічну помилку, що також підтверджується наявними в матеріалах доказами, та жодним чином не вказує на порушення позивачем вимог Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Окрім цього в Акті перевірки вказано, що в магазині за адресою: м. Прилуки, по вул. Колгоспній, 6.18-А, здійснювалось зберігання та реалізація алкогольних напоїв (горілки «Олександрія», «Олександрійська кришталева», «Українська супер», «Пшенична»), маркованих акцизними марками з візуальними ознаками підробки. При цьому вказується, що накладні на придбання вказаних горілчаних виробів під час перевірки не надавались.

Також, в Акті перевірки вказується, що при проведенні перевірки проводилась контрольна розрахункова операція, при якій продавцем було продано пляшку горілки «Олександрія», «Олександрійська кришталева», 0,5 л, спирт 40%, вартістю 50 грн, та було вибито через касовий апарат чек на горілку «Чернігівську».

Як вбачається з доданої фотокопії фіскального чеку, під час контрольної розрахункової операції була продана саме пляшка горілки «Чернігівська», 0,5 л, вартістю 50 грн, що також підтверджується даними про таку операцію занесеними в звіт по товарам за 29.07.2015 (копія наявна в матеріалах справи).

Дані в Акті перевірки про реалізацію горілки «Олександрія» представником відповідача не підтверджені відповідними належними доказами а наявність фіскального чеку на горілку «Чернігівську», яка відповідним чином запрограмована в РРО та доданий звіт по товарам, тільки спростовують факт порушення позивачем законодавства в сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Натомість, викладені в акті перевірки факти, не відповідають дійсності та не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Наявність записів в КОРО підтверджується самою книгою обліку розрахункових операцій (КОРО), наявними в ній роздрукованими і підклеєними фіскальними звітними чеками (Z- звітами) та відповідно відсутністю її копій чи зображень у фіскального органу, які б підтверджували зворотне та викладене в акті.

На підставі встановленого, суд прийшов до висновку, що згідно фіскального чеку №5540 було реалізовано пляшку коньяку «Бучач Гербовий», ємністю саме 0,5 л по ціні 80,00 грн.(при мінімально допустимій 79,00 грн.), тобто не занижуючи встановлену мінімальну роздрібну ціну на алкогольні напої вітчизняного виробництва, що товарно-транспортною накладною №АШ/вп- від 15.04.2015 та листом виробника коньяку «Бучач Гербовий», міцністю 40% об. ПрАТ «Галіція дистилері» від 14.04.2014.

Крім цього, під час контрольної розрахункової операції, була продана пляшка горілки «Чернігівська», 0,5 л, вартістю 50 гривень, що підтверджується фіскальним чеком від 29.07.2015 та звітом по товарам за 29.07.2015 та відповідно відсутністю доказів у відповідача, які б підтверджували зворотне (а саме накладних на придбання горілки «Олександрія», протоколу вилучення у позивача такої горілки, фіскального чеку на горілку «Олександрія» тощо).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України). Водночас, згідно з ч. 2 вказаної статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, процесуальним законодавством тягар доказування у даній справі розподілений таким чином, що припускає наявність або відсутність юридичних фактів на користь позивача. Якщо фіскальний орган твердженнями і доказами не може переконати суд в хибності такого припущення, то припущення трансформується у твердження про наявність факту. Окрім цього, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначено, що «...адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Отже, відповідачем було винесено спірні податкові повідомлення-рішення на підставі Акту перевірки, в якому викладені припущення, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Відповідно за врахування пп. 14.1.265 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, яким визначено поняття "штрафна санкція (фінансова санкція, штраф)", ст. 123 Кодексу, якою встановлено накладення на платника податків штрафу у відповідному розмірі, а також враховуючи встановлені судом обставини та норми законодавства, згідно яких до платника податків може застосовуватись фінансова (штрафна) санкція лише за допущені ним порушення вимог податкового законодавства, та п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) є протиправними.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що обставини, на які посилається відповідач як на підставу своїх правомірних дій, не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду та не підтверджуються матеріалами справи.

У даному випадку, згідно вимог Податкового кодексу України, враховуючи ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнав, що податкові повідомлення-рішення Прилуцької ОДПІ від 12.08.2015 №, №, № підлягають визнанню протиправними та скасуванню, відповідно позов задоволенню.

Всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати по справі згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Прилуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 12.08.2015 №, №, №.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 4002, отримувач: УДКСУ у м. Чернігові Державний бюджет, , банк ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (ід.код НОМЕР_1) 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні 70 коп.) судового збору, сплаченого за квитанцією від 21.08.2015 № 0.0.425374568.1.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк