Справа № 2а-8049/12/1370
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року Справа № 876/11842/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Золочівської міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2013 року по справі за позовом державного підприємства «Золочівське лісове господарство» до Золочівської міжрайонної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

державне підприємство «Золочівське лісове господарство» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Золочівської міжрайонної державної податкова інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області в якому просило визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № від 08.08.2012 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2013 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Золочівської міжрайонної державної податкової інспекції Львівської області Державної податкової служби № від 08.08.2012 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Золочівська міжрайонна державна податкова інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» суми включаються до складу валових доходів як доходи з інших джерел та від позареалізаційних операцій, у тому числі у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді. Згідно п.п. 1.22.1. п.1.22 ст. 1 цього Закону безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після її списання, якщо така безнадійна заборгованість була попередньо включена до складу валових витрат кредитора;сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності. Згідно п. 1.25 ст. 1 Закону безнадійна заборгованість - заборгованість, яка відповідає будь-якій з. наведених нижче ознак: заборгованість по зобов'язаннях, за якою минув строк позовної давності;прострочена заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна фізичної особи, за умови, що дії кредитора, направлені на примусове стягнення майна позичальника, не призвели до повного погашення заборгованості; заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна: фізичної особи, на яке відповідно до закону може бути спрямовано стягнення; фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності або юридичної особи, оголошених банкрутами у порядку, встановленому законом, або при їх ліквідації (зняття з реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності); заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних від продажу на відкритих аукціонах (публічних торгах) майна позичальника, переданого у заставу як забезпечення зазначеної заборгованості, за умови, що інші юридичні дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника не призвели до повного покриття заборгованості; заборгованість, стягнення якої стало неможливим з зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс- мажору), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також визнаних у судовому порядку безвісно відсутніми, померлими або недієздатними, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі.

Відповідно до п. 14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України безповоротна фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги. Згідно п. 135.5 ст.135 ПКУ інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи. Відповідно до п.п.139.1.1 п.139.1 ст.139 ПКУ не включаються до складу витрат, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Як відображено у акті перевірки в процесі розгляду справи встановлено, що згідно даних зведеної оборотно-сальдової відомості по рахунках бухгалтерського обліку по рах.63,36,37 станом на 01.11.210 р. виявлено, що ДП «Золочівське лісове господарство» списано безнадійні протерміновані борги, що виникли у 1 півріччі 2007 р. на суму 169587,23 грн. по наступних підприємствах: ДП «Львів ЛСН», Лісові ресурси, Лісонасінева, Львівліснасіння,ТзОВ «Мадук»,МП «Тон»,ТзОВ «Фортуна»,ТзОВ «Бізнес- рух»,ПП «Західтехгаз»,ТзОВ «Разом»,Сасів, ПП Ткаченко,Фірма «Аврора», Фірма «дога», Фірма «Теко», Фірма «АН-фа», Фірма «Ганол Прод», Фірма «Юрела», Фірма «Рокатель», Фірма «Переліс», Фірма «Деко», Фірма «Сомеш», Фірма «Форест», Фірма «Клєвер», Фірма «Лінвуд», Фірма «Борн», Фірма «Рукаторнас», Фірма «Услогово Ганол», Фірма «Експ імпл», Фірма «Дорбуд», Фірма «Кора».

Даний факт підтверджується актом інвентаризації рахунків ДП «Золочівське лісове господарство» від 30.11.2010 р., який затверджено директором М.Куть.

Отже, в порушення п.п. 1.22.1 п.1.22 п.1.25 ст.1 п.п.4.1.6 п. 4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (у редакції Закону України від 22.05.9" р. № 283/97-ВР, зі змінами та доповненнями), перевіркою встановлено заниження валових доходів на суш 169587,23 грн.

Перевіркою встановлено, що ДП «Золочівське лісове господарство» не віднесено до валових доходів у складі інших валових доходів суми протермінованої кредиторської заборгованості в сумі 321050,30 грн. по якій минув строк позовної давності по заборгованості за кредитним договором по ОСОБА_3 Дана заборгованість виникла в результаті поручительства ФОП ОСОБА_3 за кредитним договором від 27.06.2008 р. № 129/2008.

Апелянт зазначає, що 27.06.08 р. між фізичною особою ОСОБА_3 та ВАТ «КБ Надра» укладено договір застави майнових прав №150/2008 яким передбачено, що у випадку не виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, а саме на майнові права за договором банківського вкладу (депозиту). 27.06.08 р. між ДП «Золочівський лісгосп» та ВАТ «БК Надра» укладено кредитний договір №129/2008 від 27.06.08 р., відповідно до якого позичальник ДП «Золочівський лісгосп» зобов'язувався повернути банкові отримані за кредитним договором кошти до 27.08.08 р. в сумі 298000,00 грн.

Дана заборгованість утворилась у грудні 2008 р. , що підтверджується матеріалами цивільної справи ми №2-104/2011 за позовом ОСОБА_3 до ДП «Золочівський лісгосп» про стягнення коштів за кредитним договором в сумі 321050,30 грн., які були стягнені ВАТ «КБ Надра» з її депозитного рахунку на підставі договору застави майнових прав, в рахунок погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором від 27.06.08 р. №129/2008, укладеного між ДП «Золочівський лісокомбінат» та ВАТ «КБ Надра».Ухвалою Золочівського рай суду від 12.12.11 р. визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_3 та ДП «Золочівське лісове господарство» , відповідно до якої ДП «Золочівське лісове господарство» гарантує погашення боргу ОСОБА_3 в сумі 321050,00 грн.

Станом на 01.01.12 р. кредиторське сальдо перед ОСОБА_3 становило 321050,30 грн. Відтак кредиторська заборгованість є простроченою по якій минув термін позовної давності

В ході перевірки встановлено, що ДП «Золочівський лісгосп» отримано у жовтні-грудні 2008 р. від інших лісгоспів області (Самбірський, Славський, Жовківський, Дрогобицький, Радехівський, Рава-Руський, Сколівський, Турківський, Боринський, Львівський) позику на суму 256500 грн. Також перевіркою встановлено, що ДП «Золочівський лісгосп» частково повернуто позики .(Турківський, Старосамбірський, Самбірський, Славський лісгосп). Та станом на 01.12.11 р. кредиторська заборгованість по якій минув термін позовної давності становить 167500 грн. (Жовківський, Дрогобицький, Радехівський, Раваруський, Львівський, Буський, Бібрський, Стрийський, Бобинський, Сколівський).

Відтак ДП «Золочівський лісгосп» не віднесено до доходів у складі інших доходів суми протермінованої кредиторської заборгованості після спливу терміну позовної давності по безпроцентних позиках.

Позивачем спростовуються висновки податкового органу щодо включення до валових доходів безповоротної фінансової допомоги по кредиторській заборгованості перед лісгоспами області зазначаючи, що термін позовної давності перед кредиторами перед позикодавцями не минув, оскільки між сторонами було укладено додаткові договори про повернення терміну позик. Однак в ході проведення перевірки додаткові угоди платником не надавались. Відповідно ставиться під сумнів правомірність походження цих документів.

Відповідно до п.п.139.1.1 п. 139.1 ст.139 ПКУ не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

В ході перевірки встановлено, що підприємством у 4 кв.2011 року безпідставно до складу валових витрат до р.06 Декларації з податку на прибуток «інші витрати» на суму 282800,00 грн. витрати з придбання господарських товарів, оплата за відрядження, оплата послуг зв'язку, заробітна плата, амортизація, витрати на врегулювання судових спорів, транспортні витрати та інш. включено не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язок ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Висновком судово-економічної експертизи від 26.06.13 р. №4284, проведеним Львівським науково - дослідним інститутом судових експертиз унеможливлює проведення дослідження з питань документального підтвердження висновку щодо безпідставного включення до витрат у сумі 382800,00 грн., що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

Тому апелянт вважає, що ДП «Золочівське лісове господарство» в порушення п.п. 1.22.1 п.1.22 п.1.25 ст.1 п.п.4.1.6 п. 4.1 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та п.п.14.1.257 п.14.1 ст. 14,п.п. 135.5.4 п.135.5 ст.135,п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України занижено та несплачено в бюджет податок на прибуток на суму 254307,38 грн., в тому числі за 2 кв.2010 р. на суму 42396,81 грн., за 2 кв.2011 р. на суму 24150 грн., за 3 кв.2011 р. на суму 32522 грн., за 4 кв.2011 р. на суму 155238,57 грн.

На підставі наведенного просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що згідно з п. 1.22 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після її списання, якщо така безнадійна заборгованість була попередньо включена до складу валових витрат кредитора; сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, наданих платнику податку без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Поворотна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податку у користування на визначений строк відповідно до договорів, які не передбачають нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Згідно з п. п. 2.1.1. п. 2.1. ст. 2 цього ж Закону платниками податку є суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами. Згідно з п. 3.1. ст. 3 цього ж Закону об'єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статями 8 і 9 цього Закону.

Відповідно до п. 4.1. ст. 4 цього ж Закону валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами. Згідно з п. п. 4.1.1. п. 4.1. ст. 4 цього ж Закону валовий доход включає загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону). Згідно з п. п. 4.1.6. п. 4.1. ст. 4 цього ж Закону валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону.

Згідно з п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Згідно з п. п. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 даного Закону, до складу валових витрат включаються, суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.8 цієї статті. Згідно з п. п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Згідно з п. 5.11. ст. 5 цього Закону установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Відповідно до п. п. 14.1.36. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Згідно з п. п. 14.1.257. п. 14.1. ст. 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це:

- сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

- сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

- сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

- основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних);

- сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Згідно з п. 44.1. та п. 44.2. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з п. п. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п. 123.1. ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. п. 135.5.4. п. 135.5. ст. 135 ПК України інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно з п. п. 138.1.1. п. 138.1. ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку. Відповідно до п. 138.2. цієї статті витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.4 ст. 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг. Згідно з п. п. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Судом першої інстанції встановлено, що у описовій частині акта податкової перевірки відповідач вказує, що відповідно до акта інвентаризації розрахунків, станом на 01.11.2010 року бухгалтерією підприємства було виявлено та списано безнадійну протерміновану кредиторську заборгованість, що виникла в І півріччі 2007 року на суму 169587,23 грн., яка не була включена до складу валового доходу за підсумками III кварталу 2010 року. Відповідно до акту інвентаризації безнадійна протермінована кредиторська заборгованість, термін позовної давності щодо якої минув, становить 149587,23 грн. тобто на 20000 грн. менше від зазначеної відповідачем.

Також встановлено, що позивачем відповідно до інвентаризації розрахунків з дебіторами і кредиторами станом на 01.11.2010 року також виявлено та списано протерміновану дебіторську заборгованість в сумі 149587,23 грн., яка теж не була віднесена до валових витрат за підсумками III кварталу 2010 року.

Суд вірно зазначив, що відповідно до п. п. 4.2.2. п. 4.2. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» відповідачу слід було врахувати поряд з заниженням валового доходу також заниження валових витрат у поданій Декларації з податку на прибуток підприємства за III квартал 2010 року.

Також судом з'ясовано, що у резолютивній частині акта податкової перевірки відповідачем зроблено висновок про заниження та несплату до бюджету податку на прибуток за ІІ квартал 2010 року на суму 42396,81 грн., однак у описовій частині акту у зазначеному періоді порушень податкового законодавства не виявлено, згадується лише про ІІІ квартал 2010 року. Висновків у резолютивній частині акта податкової перевірки щодо виявлених порушень у ІІІ кварталі 2010 року відповідачем не зазначено, як і не наведено відповідних розрахунків у Розрахунку фінансових санкцій (штрафів) за порушення податкового законодавства по ДП «Золочівський лісгосп».

Вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність безпідставного заниження задекларованого позивачем оподатковуваного прибутку за ІІІ квартал 2010 року на суму 169587,23 грн.

Також судом встановлено, що відповідно до укладених договорів безпроцентної позики між ДП «Золочівське лісове господарство» і підприємствами, що підпорядковуються об'єднанню «Львівліс», позивачем отримано в жовтні - листопаді 2008 року безпроцентну позику із встановленим терміном повернення один рік з моменту її надання на загальну суму 256500 грн., а саме: 14.10.2008 року від ДП «Самбірський лісгосп» в сумі 15000 грн.; 20.10.2008 року від ДП «Славський лісгосп» в сумі 25000 грн.; 07.11.2008 року та 10.11.2008 року від ДП «Жовківський лісгосп» в сумі 15000 грн.; 07.11.2008 року та 10.11.2008 року від ДП «Сколівський лісгосп» в сумі 30000 грн.; 10.11.2008 року та 11.11.2008 року від ДП «Дрогобицький лісгосп» в сумі 27000 грн.; 10.11.2008 року від ДП «Радехівський лісгосп» в сумі 10000 грн.; 10.11.2008 року від ДП «Рава Руський лісгосп» в сумі 27000 грн.; 11.11.2008 року та 12.11.2008 року від ДП «Стрийський лісгосп» в сумі 15000 грн.; 11.11.2008 року від ДП «Старосамбірський лісгосп» в сумі 21000 грн.; 11.11.2008 року від ДП «Буський лісгосп» в сумі 24000 грн.; 11.11.2008 року від ДП «Львівський лісгосп» в сумі 7000 грн.; 12.11.2008 року від ДП «Бібрський лісгосп» в сумі 6500 грн.; 12.11.2008 року від ДП «Турківський лісгосп» в сумі 18000 грн.; 13.11.2008 року від ДП «Бориньський лісгосп» в сумі 16000 грн. До вказаних договорів безпроцентної позики між позивачем та зазначеними підприємствами були укладені додаткові угоди, відповідно до яких термін повернення позики продовжено до 14.10.2012 року. Суд вірно вважав, що у позивача були відсутні підстави для включення отриманої відповідно до вказаних договорів позики до складу доходів за четвертий квартал 2011 року, оскільки термін позовної давності щодо зазначеної кредиторської заборгованості на момент проведення податкової перевірки ще не закінчився.

Крім того, встановлено, що позивач частково повернув безпроцентну позику за вказаними вище договорами на загальну суму 133985,02 грн.. 27.06.2008 року позивачем укладено кредитний договір № 129/2008р., відповідно до якого позичальник - ДП «Золочівське лісове господарство» зобов'язався повернути банкові за цим договором кошти в сумі 298000 грн. до 27.08.2008 року.

27.06.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та фізичною особою ОСОБА_3 укладено Договір застави майнових прав № 150/2008р., пунктом 4.2.1 якого передбачено, що у випадку невиконання ДП «Золочівське лісове господарство» зобов'язань за Кредитним договором заставодержатель - ВАТ КБ «Надра» набуває права звернення стягнення на предмет застави, а саме на майнові права за договором банківського вкладу (депозиту) укладеного між громадянкою ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра», а тому ОСОБА_3 виступила майновим поручителем ДП «Золочівське лісове господарство» за Кредитним договором № 129/2008р. від 27.06.2008 року, укладеним між ДП «Золочівське лісове господарство» та ВАТ КБ «Надра» (заставодержатель - ВАТ КБ «Надра»). У зв'язку з невиконанням позивачем - ДП «Золочівське лісове господарство» зобов'язань за Кредитним договором № 129/2008р. від 27.06.2008 року заставодержателем -ВАТ КБ «Надра» було стягнуто 26.12.2008 року з депозитного рахунку ОСОБА_3кошти в сумі 321050 грн. на користь банку в рахунок погашення зобов'язання за цим Кредитним договором. Таким чином, відповідно до п.4.2 Договору застави майнових прав заставодержатель - ВАТ КБ «Надра», звернувши стягнення на предмет застави, задовольнив свої вимоги до ДП «Золочівське лісове господарство».

Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя ОСОБА_3, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, перейшли усі права кредитора за Кредитним договором № 129/2008р. від 27.06.2008 року. Заборгованість позивача перед ОСОБА_3 в сумі 321050 грн. утворилася 26.12.2008 року.

Оскільки ДП «Золочівське лісове господарство» борг не повернуло, ОСОБА_3 02.02.2011 року звернулася до Золочівського районного суду Львівської області з позовом до ДП «Золочівське лісове господарство» про стягнення на її користь 321050 грн., що були стягнуті з її депозитного рахунку у ВАТ КБ «Надра» для погашення заборгованості ДП «Золочівське лісове господарство» перед банком за кредитним договором №129/2008 відповідно до договору застави майнових прав №150/2008, укладеним між нею та ВАТ КБ «Надра». Ухвалою від 12.12.2011 року Золочівський районний суд Львівської області визнав мирову угоду, укладену ОСОБА_3 та ДП «Золочівське лісове господарство» про сплату заборгованості на загальну суму 321050 грн.

Суд вірно вважав, що у позивача по субрахунку 685 «Розрахунки з іншими кредиторами» рахунку 68 «Розрахунки за іншими операціями» відображена кредиторська заборгованість перед громадянкою ОСОБА_3, строк позовної давності якої ще не наступив. Оскільки для такої кредиторської заборгованості термін позовної давності ще не закінчився, то відповідно до вимог Податкового кодексу Українитака кредиторська заборгованість не вважається безповоротною фінансовою допомогою.

З огляду на наведене, вірним є висновок суду про відсутність заниження позивачем показника у рядку 03 «Інші доходи» Декларації з податку на прибуток за ІV квартал 2011 року на суму 538550 грн.

Також встановлено, що у рядку 06 «Інші витрати» Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за ІІ-ІVквартали 2011 року відображено витрати в сумі 5343000 грн. Вказана у рядку 06 «Інші витрати» сума витрат складається із загальновиробничих витрат в сумі 128958 грн., адміністративних витрат в сумі 2114208 грн., витрат на збут в сумі 2254054 грн. і інших витрат звичайної діяльності та інших операційних витрат в сумі 845780 грн., які відображені відповідно в рядках 06.1, 06.2, 06.3, 06.5 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства за ІІ- ІV квартали 2011 року.

Суд вірно зазначив, відповідно до п.п. 5.2. п. 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць,квартал,рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Відповідгно до висновку № 4284 судово-економічної експертизи по адміністративній справі № 2а-8049/12/1370, складений 26.06.2013 року. На поставлене експерту питання про документальне підтвердження безпідставного включення позивачем до складу валових витрат до рядка 06 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за ІІ-ІV квартали 2011 року витрат, не підтверджених відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами всього на суму 382800 грн. експертом надано відповідь, що дослідженням поданих документів не підтверджується документальна обґрунтованість висновків Акта податкової перевірки № 5/23-00992467 від 31.07.2012 року щодо безпідставного включення ДП «Золочівське лісове господарство» до рядка 06 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за ІІ-ІV квартали 2011 року витрат на суму 382800 грн., не підтверджених відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення податкового обліку.

Згідно Акту податкової перевірки № 5/23-00992467 від 31.07.2012 року, відповідачем під час перевірки первинних документів стосовно усіх спірних епізодів застосовувався вибірковий метод, тобто не перевірялись дані усіх первинних документів, однак були зроблені висновки про порушення податкового законодавства позивачем. Вказане суперечить вимогам Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуально права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Золочівської міжрайонної державної податкова інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області - залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2013 року по справі № 2а-8049/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 11.09.2015 року