Справа № 823/219/15
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Черкаси

01 вересня 2015 року справа № 823/219/15

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання Шалько І.П.,

за участю:

представника заявників ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяву Головного управління Міндоходів у Черкаській області та Головного управління ДФС у Черкаській області про перегляд постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 у справі №823/219/15 за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулись до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 у справі №823/219/15 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міндоходів у Черкаській області, Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області про визнання протиправним наказу, поновлення на роботі та виплату коштів за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, в якій просять скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 в адміністративній справі №823/219/15 в частині стягнення з Головного управління Міндоходів у Черкаській області 7683 грн. 66 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 по адміністративній справі №823/219/15 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 7683 грн. 66 коп.

Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами Головне управління Міндоходів у Черкаській області та Головне управління ДФС у Черкаській області зазначає істотні для справи обставини, а саме, що під час судового розгляду справи заявникам не було відомо, що ОСОБА_2 отримував допомогу по безробіттю за період з 13.02.2015 по 29.04.2015.

На думку заявників вказана обставина має значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі, оскільки на їх підставі можна зробити висновок про необґрунтованість стягнення з Головного управління Міндоходів у Черкаській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.01.2015 по 23.03.2015 у сумі 7683 (сім тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 66 копійок, оскілки відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 №9 визначено, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

В судовому засіданні представник заявників вимоги заяви підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засідання проти задоволення вказаної заяви заперечив у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника заявників та ОСОБА_2, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з частиною 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України За приписами п. 4 ч. 1 ст. 248 КАС України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

Із змісту даних норм Кодексу випливає, що необхідними сукупними ознаками обставин, за яких їх можна вважати нововиявленими, є, по-перше, їх наявність на час вирішення адміністративної справи, по-друге, те, що ці обставини не були і не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, по-третє, обставини мають бути істотними, тобто такими, що впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається..

Наявність цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов'язковою.

«Істотність» обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все - таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому законом порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Таким чином, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Тобто у випадку, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона обов'язково вплинула б на остаточні висновки суду. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 в адміністративній справі №823/219/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.04.2015, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міндоходів у Черкаській області від 12 січня 2015 року №2-о Про звільнення ОСОБА_2Я.; поновлено ОСОБА_2 на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за проведенням розрахункових операцій управління податкового та митного аудиту Головного управління Міндоходів у Черкаській області; стягнуто з Головного управління Міндоходів у Черкаській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13.01.2015 по 23.03.2015 у сумі 7683 (сім тисяч шістсот вісімдесят три) гривні 66 копійок; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Заявники у своїй заяві зазначають, що суду під час розгляду вищезазначеної справи не були відомі обставини щодо перебування ОСОБА_2 на обліку в центрі зайнятості, однак вказана обставина впливає на рішення суду у даній справі в частині стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Однак, в судовому засіданні представник заявників та ОСОБА_2, зазначили, що під час розгляду адміністративної справи №823/219/15 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Міндоходів у Черкаській області, Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області про визнання протиправним наказу, поновлення на роботі та виплату коштів за час вимушеного прогулу і моральної шкоди, в судовому засіданні зясовувалось питання щодо перебування ОСОБА_2 на обліку в центрі зайнятості як безробітного. Крім того, вказані обставини повідомлялись сторонами суду апеляційної інстанції під час перегляду рішення суду першої інстанції в Київському апеляційному адміністративному суді.

З огляду на те, що представник заявників підтвердив, що під час розгляду справи №823/219/15 суду були відомо відомості щодо перебування ОСОБА_2 на обліку в центрі зайнятості як безробітного, посилання заявників на те, що вказані обставини не були та не могли бути відомі під час ухвалення рішення, судом не приймаються до уваги.

Приймаючи вказану постанову суду, суд першої інстанції зазначав: «За змістом положень частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999р. №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1998 №100 (далі - Порядок). Пунктом 2 Порядку № 100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку № 100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати передбачено, що для нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Для обрахунку середньоденної заробітної плати судом використано відомості, які містяться в довідці Головного управління Міндоходів у Черкаській області №661/23-00-05-048 від 15.01.2015. Так, середньоденна заробітна плата позивача складає 150 грн. 66 коп. Відповідно до матеріалів справи, позивача звільнено 12 січня 2015 року, отже, на момент винесення рішення у справі час вимушеного прогулу становить 51 робочих дні, а відтак сума грошових коштів, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу з Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області як правонаступника Головного управління Міндоходів у Черкаській області, становить: 150,66 грн. х 51 = 7683 грн. 66 коп.».

Отже, питання щодо розміру суми, що підлягала стягненню на користь ОСОБА_2 за час вимушеного прогулу вирішувалось під час розгляду адміністративної справи №823/219/15.

Слід зазначити, що у разі, якщо Головне управління Міндоходів у Черкаській області та Головне управління ДФС у Черкаській області не згодні з розрахунком або розміром вказаної суми, вони мають право оскаржити зазначену постанову до суду касаційної інстанції.

Суд звертає увагу, що у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення».

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, відсутні підстави для задоволення заяви Головного управління Міндоходів у Черкаській області та Головного управління ДФС у Черкаській області про перегляд постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 у справі №823/219/15 за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 248, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Головного управління Міндоходів у Черкаській області та Головного управління ДФС у Черкаській області про перегляд постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2015 у справі №823/219/15 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 07.09.2015.