Справа № 7483/10/1570
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а- 7483/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року

о 17год. 45хв.

У залі судових засідань №8

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Гурченковій Г.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю б/н від 26.04.2010р.

Від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю №67303/Н/10-117 від 03.09.2010р., ОСОБА_3- за довіреністю №81412/Ш/10-117 від 25.10.2010р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Примор»я»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси про скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р щодо визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальній сумі 294 236,00грн., та №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р. щодо визначення податкового зобовязання по податку на прибуток у загальній сумі 383 865,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Примор»я», в якому позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, залученої до матеріалів справи у судовому засіданні 08.10.2010р., просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р щодо визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальній сумі 294 236,00грн., з яких 196 157,00грн. основний платіж, 98 079,00грн. штрафні (фінансові) санкції, та №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р. щодо визначення податкового зобовязання по податку на прибуток у загальній сумі 383 865,00грн., з яких 236 471,00грн. основний платіж, 147 394,00грн. штрафні (фінансові) санкції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час перевірки в підтвердження правомірності включення відповідних сум до складу податкового кредиту та здійснення господарської діяльності ТОВ «Бізнес-центр «Примор»я»були надані первинні документи по взаємовідносинам з контрагентом ПП «Будлпт-консалт»щодо виконання робіт, послуг, видаткові накладні, акти приймання передачі товарів, податкові накладні, платіжні документи. Також, позивачем при проведенні перевірки були надані належним чином оформлені податкові накладні, які підтверджують правомірність включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у звязку з отримання робіт,послуг, водночас відповідачем при проведенні перевірки не враховано, що Підприємством у перевіряємому періоді понесено витрати, безпосередньо повязані з власною господарською діяльністю та, які були спрямовані на придбання вище перелічених робіт, послуг.

Відповідач Державна податкова інспекція у Приморському районі м.Одеси з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, наведених у письмових запереченнях на адміністративний позов (вихід.№77266/9/10-117 від 07.10.2010р.), наголошуючи, зокрема, на тому, що операції за наданими до перевірки договорами не підтверджуються стосовно врахування реального часу їх здійснення, наявності трудових ресурсів, які економічно необхідні для виконання клінінгових послуг за укладеними угодами, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, у зв»язку з чим перевіркою встановлено, що вищенаведені угоди про надання клінінгових послуг, укладені між Виконавцем Приватним підприємством «Будлпт-консалт»та Замовником позивачем (ТОВ «Бізнес-центр «Примор»я), не спричиняють реального настання правових наслідків, а тому відповідно до п.п.1,2 ст.215, п.п.1,5 ст.203 Цивільного кодексу України є нікчемними, і в силу ст.216 ЦК України не створюють юридичних наслідків, крім тих, що повязані з їх недійсністю, внаслідок чого встановлено завищення Підприємством у перевіряємому періоді валових витрат у сумі 1925000грн., у т.ч. з квартал 2008р.- 1216667грн., 4квартал 2008р. 708333грн., а також завищення податкового кредиту на загальну суму 385000грн., у т.ч. за липень 2008р. на суму 58333грн., за вересень 2008р. на суму 185000грн., за жовтень 2008р. - на суму 141667грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.07.2010р. було відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачу у строк до 10.08.2010р. подати до суду письмові заперечення на позов та докази, які спростовують заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 10.08.2010р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в засіданні суду на 23.09.2010р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, протягом періоду часу з 12.02.2010р. по 05.03.2010р., на підставі направлення від 12.02.2010р. №79/23-10, виданого Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси, головним державним податковим ревізором інспектором відділу організації податкового контролю управління податкового контролю юридичних осіб ДПА в Одеській області ОСОБА_3, головним державним податковим ревізором інспектором відділу організації податкового контролю управління податкового контролю юридичних осіб ДПА в Одеській області ОСОБА_4, головним державним податковим ревізором інспектором відділу контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД ДПІ у Приморському районі м. Одеси ОСОБА_5, головним державним податковим ревізором інспектором відділу контрольно перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Приморському районі м.Одеси ОСОБА_6, згідно з частиною п.1 ст.11-1 Закону Уукраїни «Про державну податкову службу в Україні»та відповідно до плану - графіка проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання, була проведена планова виїзна перевірка ТОВ «Бізнес-центр Приморя»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008р. по 30.09.2009р.

За наслідками вказаної перевірки Державною податковою інспекцією у Приморському районі м.Одеси був складений акт від 11.03.2010р. №114/23-10/82145683 «Про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Приморя»з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2008р. по 30.09.2009р., валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008р. по 30.09.2009р.».

На підставі складеного акта перевірки від 11.03.2010р. №114/23-10/82145683 ДПІ у Приморському районі м.Одеси 23.03.2010р. винесені податкові повідомлення-рішення №/0 щодо визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальній сумі 294 236,00грн., з яких 196 157,00грн. основний платіж, 98 079,00грн. штрафні (фінансові) санкції, та №/0 щодо визначення податкового зобовязання по податку на прибуток у загальній сумі 383 865,00грн., з яких 236 471,00грн. основний платіж, 147 394,00грн. штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 23.03.2010р. №/0 та №/0, ТОВ «Бізнес-центр Приморя»звернулося з первинними скаргами від 13.04.2010р. №№14,15 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси з проханням їх скасувати. За результатами розгляду вказаних скарг, ДПІ у Приморському районі м.Одеси прийнято рішення від 08.06.2010р. №35361/10/25-012 «Про результати розгляду первинних скарг», яким податкові повідомлення рішення ДПІ у Приморському районі м.Одеси 23.03.2010р. №/0 та №/0 залишено без змін, а скарги позивача без задоволення.

У зв»язку з чим, на підставі акта перевірки від 11.03.2010р. №114/23-10/82145683 та рішення ДПІ у Приморському районі м.Одеси від 08.06.2010р. №35361/10/25-012 «Про результати розгляду первинних скарг»були винесені податкові повідомлення рішення від 08.06.2010р. №/1 щодо визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальній сумі 294 236,00грн., з яких 196 157,00грн. основний платіж, 98 079,00грн. штрафні (фінансові) санкції, та №/1 щодо визначення податкового зобовязання по податку на прибуток у загальній сумі 383 865,00грн., з яких 236 471,00грн. основний платіж, 147 394,00грн. штрафні (фінансові) санкції, у звязку з порушенням позивачем, на думку відповідача, п.п. 7.4.1 та п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.5.1. пп.5.2.1. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями, позивач звернувся з повторними скаргами (вхід. ДПА в Одеській області.№№1149/10,1150/10 від 18.06.2010р.) до ДПА в Одеській області, яка за результатами розгляду скарг 01.07.2010р. прийняла рішення №24445/10/25-0007 «Про результати розгляду повторних скарг», яким податкові повідомлення рішення ДПІ у Приморському районі м.Одеси 23.03.2010р. №/0 та №/0 залишено без змін, а скарги позивача без задоволення.

У зв»язку з чим, на підставі вищевказаного рішення ДПА в Одеській області від 01.07.2010р. №24445/10/25-0007 «Про результати розгляду повторних скарг», та враховуючи вимоги Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого Наказом ДПА України від 21.06.2001р. №253, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2001р. за №567/5758 (із змінами та доповненнями), ДПІ у Приморському районі м.Одеси були винесені та надіслані позивачу податкові повідомлення рішення від 01.09.2010р. №/2 щодо визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальній сумі 294 236,00грн., з яких 196 157,00грн. основний платіж, 98 079,00грн. штрафні (фінансові) санкції, та №/2 щодо визначення податкового зобовязання по податку на прибуток у загальній сумі 383 865,00грн., з яких 236 471,00грн. основний платіж, 147 394,00грн. штрафні (фінансові) санкції.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями ДПІ у Приморському районі м.Одеси №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р., та №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р., позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою та відповідними уточненнями до позовних вимог, про їх скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р щодо визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальній сумі 294 236,00грн., та №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р. щодо визначення податкового зобовязання по податку на прибуток у загальній сумі 383 865,00грн., складені податковим органом неправомірно, безпідставно та в порушення приписів чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Так, положеннями означеного Закону України «Про державну податкову службу в Україні»передбачені у тому числі і повноваження податкового органу щодо проведення перевірок. Зокрема, пунктами 1 і 2 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.1990р. №509-ХІІ (із змінами та доповненнями) встановлено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право: здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ; здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Статтею 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»передбачено, що право на проведення планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Проте, відповідачем не надано до суду відповідних належних доказів в підтвердження повідомлення позивача про дату початку та закінчення перевірки за десять днів до дня проведення перевірки, як того вимагають положення чинного законодавства України.

Згідно зі ст.11-2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: 1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби.

Однак, відповідачем не надано до суду доказів вручення посадовим особам позивача направлення на відповідну перевірку.

Як встановлено ч.3 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Судом також встановлено, що у складеному за наслідками проведення вказаної перевірки позивача, акті ДПІ у Приморському районі м.Одеси від 11.03.2010р. №114/23-10/82145683, зазначено, що перевіркою повноти визначення валових витрат за спірний період - з 01.07.2008 року по 30.09.2009року, встановлено їх завищення ТОВ «Бізнес- центр «Примор»я»у загальній сумі 1925000грн., у тому числі за 3 квартал 2008 року - у сумі 1216667грн., за 4квартал 2008р. - у сумі 708333грн. Також, зазначено, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.07.2008 року по 30.09.2009року, встановлено його завищення на 385000грн., у т.ч.:за липень 2008р. у сумі 58333грн., за вересень 2008р. у сумі 185000грн., за жовтень 2008р. у сумі 141667грн. Зокрема, відповідно до досліджених первинних бухгалтерських документів, наданих Підприємством до перевірки ТОВ "Бізнес-центр Приморя»в період з 01.07.2008 по 30.09.2009років, встановлено складання наступних договорів з ПП "Будлпт-консалт" (код 35641628), а саме:

- б/№ від 04.08.2008р., укладений з ПП "Будлпт- консалт" - на виконання послуг по обслуговуванню тренувальних полів, а також прилеглих ділянок паркової зоні газонів на території Спортивно-оздоровчого комплексу „Люстдорф", комплекс будівель та споруд №1, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, селищна рада Таїровська загальною площею7736,2 кв.м. (договірна вартість послуг: -обслуговування 5-ти тренувальних футбольних полів 40 880,5 кв.м., за ціною за

од., грн. з ПДВ - 9,54 грн., сума з ПДВ 390 000, 00 грн.; чистка та стрижка газонів - 3773,00кв.м., за ціною за од., грн. з ПДВ - 16,96 грн., сума з ПДВ 63 990,00грн.; прибирання паркової зони - 16 315,6кв.м., за ціною за од., грн. з ПДВ - 2,82 грн., сума з ПДВ 46 010, 00 грн.;

- б/№ від 08.08.2008р., укладений з ПП "Будлпт-консалт" на виконання послуг по прибиранню приміщень, чистці та прибиранню сміття фасаду биткомплексу після капітального ремонту, що належить замовнику, місцезнаходження якого є Одеська область м.Котовськ, пр.Котовського, 13 загальної площею -1354,00 кв.м. (договірна вартість послуг: загальне прибирання приміщень, прибирання та миття полів, протирання і миття вікон всередині, чистка стелі від пилу та налипання: 1-й поверх- 335 кв.м., за ціною за од., грн. з ПДВ - 360,00 грн., сума з ПДВ 120600,00 грн.; 2-й поверх- 330 кв.м., за ціною за од., грн. з ПДВ - 360,00 грн., сума з ПДВ 118800,00 грн.; 3-й поверх- 330 кв.м., за ціною за од., грн. з ПДВ - 360,00 грн., сума з ПДВ 118800,00 грн.; Підвал - 330 кв.м., за ціною за од.,грн. з ПДВ - 270,00 грн., сума з ПДВ 89 100, 00грн.; Чистка настінних світильників кількістю 250 шт., за ціною за од., грн. з ПДВ - 47,20 грн., сума з ПДВ 11 800 , 00 грн.; Чистка і миття фасаду: плитки зовні та алюкобонду - 166,0 кв.м., за ціною за од., грн. з ПДВ - 540,00грн., сума з ПДВ 89 640,00 грн.; застіклення (з натиранням спеціальною поли роллю -120,5кв.м., по ціни за од.,грн. з ПДВ-900,00 грн., сума з ПДВ 108 450,00 грн.; прибирання території кругом приміщень із копанням грунту та формуванням газонів -313.3 кв.м., за ціною за од., грн. з ПДВ - 200,00 грн., сума з ПДВ 62 660, 00 грн.; Відвантаження та вивіз сміття 1 ходка-150 грн.;

- № б/н від 22.08.2008р., укладений між ТОВ "Бізнес-центр Примор»я»та ПП "Будлпт-консалт" на виконання послуг по прибиранню приміщень, чистці та миттю вікон в приміщеннях СОК «Люстдорф»(договірна вартість послуг: загальне прибирання приміщень (прибирання та миття полів, вікон зовні, в адміністративному будинку - 1378,85кв.м., за ціною за од., грн. з ПДВ - 60,00 грн., сума з ПДВ 82 731, 00 грн.; також у готелі - 2321,20кв.м., за ціною за од., грн. з ПДВ - 50,00 грн., сума з ПДВ 116 060,00 грн.; у будинку СОК - 3387,30кв.м., за ціною за од., грн. з ПДВ - 44,64грн., сума з ПДВ 151209,00 грн.

Таким чином, в ході проведення перевірки фахівці податкового органу дійшли висновку, що укладені між позивачем - ТОВ "Бізнес-центр Примор»я» та ПП «Бадлпт консалт»правочини не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені (п.5 ст.203 ЦК України), оскільки клінінгові послуги на виконання їх умов фактично не були надані в порушення ст.662, 655, 656 ЦК України, у зв»язку з чим означені правочини є нікчемними, тоді як нікчемний правочин є недійсним в силу закону, та не створює інших юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю

Крім того, в акті ДПІ у Приморському районі м.Одеси від 11.03.2010р. №114/23-10/82145683 зазначено також, що за період з 01.07.2008 року по 30.09.2009року ТОВ «Бізнес-центр «Примор'я»задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 9179382грн. Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за спірний період встановлено його завищення на 385000грн. Зокрема, проведеною перевіркою відображеного показника в сумі 9192254грн. на підставі документів: журналів-ордерів по рахункам бухгалтерського обліку 631, 685, 311; договорів (контрактів) на поставку послуг, товарів; накладних на поставку товарів, послуг; товарів, виконаних робіт; реєстрів отриманих податкових накладних, податкових накладних - встановлено завищення задекларованих ТОВ "Бізнес-центр Примор»я» показників у рядку 10.1 Декларацій «Придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою». На порушення п.п. 7.4.4. п.7.4. ст..7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. №169-ВР (зі змінами та доповненнями) до складу податкового кредиту включені суми ПДВ сплачені у складі вартості послуг, які не пов'язані з господарською діяльністю Підприємства, внаслідок чого завищено податковий кредит на загальну суму на 385000грн., у т.ч.: за липень 2008року - у сумі 58333грн., за вересень 2008року - у сумі 185000грн. за жовтень 2008року - у сумі 141667грн.

Разом з тим, суд не погоджується з такою позицією податкового органу з урахуванням наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 04.08.2008р. між ТОВ «Бізнес-центр «Приморя»(Замовник) та ПП «Будлпт-Консалт»(Виконавець) був укладений договір про надання послуг з обслуговування тренувальних полів без номеру (з додатком №1 до вказаного договору), згідно з п.1.1. якого Виконавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором зобовязаний, за заявкою Замовника, виконувати послуги з обслуговування тренувальних полів, а також прилеглих ділянок паркової зони та газонів на території спортивно оздоровчого комплексу «Люстдорф», орендуємого Замовником, яке розташоване в с. Мізікевича, Овідіопольського району Одеської області, а Замовник прийняти та оплатити послуги.

На підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику послуг за цим договором складається відповідний акт виконаних послуг.

Також, 26.06.2008р., 08.08.2008р., 22.08.2008р. між ТОВ «Бізнес-центр «Приморя»(Замовник) та ПП «Будлпт-Консалт»(Виконавець) були укладені договори б/н про надання клінінгових послуг (з додатками до них). Зокрема, згідно з п.1.1. вказаних договорів Виконавець в порядку та на умовах, визначених Договором, зобовязаний за попередньою заявкою Замовника, виконувати послуги по прибиранню, чистці, миттю вікон та прибиранню фасаду на наступних обєктах: м.Одеса, вул. Пантелеймонівська, 25-й, 5-й поверхи; Одеська область, м. Котовськ, пр. Котовського,13; с. Мізікевича Овідіопольського району Одеської області, а Замовник прийняти та оплатити послуги.

На підтвердження факту виконання Замовником означених угодами послуг, складаються відповідні акти виконаних послуг.

Так, в обґрунтування та підтвердження фактичного виконання та прийняття окреслених укладеними угодами послуг, позивачем надані до суду та наявні у матеріалах справи відповідні акти приймання-передачі клінінгових послуг, зокрема: від 31.07.2008р. без номеру, від 30.09.2008р. б/н, від 30.09.2008р. б/н, від 30.09.2008р. б/н, від 31.10.2008р. б/н, від 31.10.2008р. б/н, згідно яких Замовник свідчить та гарантує, що Виконавець надав, а Замовник прийняв без зауважень та претензій виконані Виконавцем зобовязання, вказані у п.1.1 Договору (прибирання, чистка, миття фасаду, прибирання території, тощо); платіжне доручення №320 від 21.11.2008р., яке підтверджує сплату позивачем контрагенту грошових коштів за отримані послуги у загальній сумі 2 503 060,00грн.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 Цивільного Кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.638 Цивільного Кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як зясовано судом, та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Бізнес-центр «Примор»я»та ПП «Будлпт-консалт»повністю дотримано вимоги, встановлені ст.203 Цивільного кодексу України та досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин, яким, зокрема, є вищевказані договори, є правомірним, якщо його недійсність не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Докази визнання вищевказаних договорів недійсними відповідач до суду не наддав.

Разом з тим, як вбачається з наявних у справі документів, а саме договорів, накладних та актів приймання-передачі до них, останні містять опис господарської операції, а також підтверджують факт її виконання, тобто за визначенням ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»є первинними документами, що відповідно спростовує висновок відповідача щодо відсутності фактичного надання послуг, а також твердження, що угоди укладались між ТОВ «Бізнес-центр «Примор»я»та ПП «Будлпт-консалт»»без мети настання реальних наслідків. До того ж, судом зясовано, що в наданих позивачем до суду актах приймання передачі виконаних послуг чітко зазначено які послуги виконані Виконавцем та їх обсяги.

Крім того, як зясовано судом, наведені в акті перевірки ДПІ у Приморському районі м.Одеси від 11.03.2010р. №114/23-10/82145683 висновки відповідача щодо відсутності фактичного виконання ПП «Будлпт-консалт»окреслених укладеними угодами клінінгових послуг та прийняття їх ТОВ «Бізнес-центр «Примор»я», що свідчить про укладення угод без мети настання реальних наслідків, є суто припущенням відповідача, не підтвердженим жодними належними доказами, тоді як подібні обґрунтування, на думку суду, є неприпустимими в офіційних документах субєктів владних повноважень, на підставі яких приймаються акти індивідуальної дії, оскільки, по-перше ч.2 ст.19 Конституції України чітко визначено, що органи державної влади та їх посадові особи можуть діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто, роблячи висновок про допущення будь-яким субєктом правовідносин порушення діючого законодавства, орган державної влади зобовязаний чітко встановити склад такого порушення, зазначивши, при цьому в якій саме події воно полягає і якими саме фактичними даними (доказами) це підтверджується, а не робити припущення про порушення законодавства без наявних доказів. По-друге, субєкт владних повноважень повинен бути здатним обгрунтувата та підтвердити правомірність зроблених ним висновків у законодавчо визначеному порядку.

Натомість, позивачем в обґрунтування своєї правової позиції по справі, надані до суду та наявні у матеріалах справи первинні документи, а саме: укладені між ТОВ «Технології сучасного будівництва»та ПП «УРГ-Метмонтаж», зокрема: господарський договір поставки №35/02 від 06.02.2009р., господарський договір поставки №66/04 від 05.03.2009р., господарський договір поставки №74/05 від 05.05.2009р., господарський договір поставки №73/05 від 05.05.200 р., договір надання послуг №80/05 від 08.05.2009р., договір надання послуг №81/05 від 08.05.2009р., договір оренди технічних засобів №67104 від 21.04.2009р., специфікації до договорів, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі товарів, платіжні доручення, які у повному обсязі підтверджують господарські відносини між вказаними субєктами господарювання та відповідно спростовують наведені в акті перевірки висновки податкового органу щодо завищення позивачем податкового кредиту у червні 2009р. на суму 1426064,17грн. внаслідок порушення п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3, п.6.4 ст.6, п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Безпідставним, на думку суду, є твердження відповідача про непов»язаність діяльності, здійснюваної згідно з вимогами згаданих вище договорів, з господарською діяльністю ТОВ «Бізнес-центр «Примор»я», оскільки згідно з вимогами п.1.32. ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Отже, виходячи із системного аналізу вищенаведених приписів закону, основною ознакою для визначення діяльності господарською є наявність мети отримання прибутку в результаті здійснення такої діяльності. При цьому, як встановлено судом, в результаті здійснення розглядуваної діяльності, позивачем дійсно отримувався прибуток, що цілком підтверджує факт наявності наміру на його отримання.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, отримання вказаних клінінгових послуг (прибирання, чистка, миття, тощо) прямо повязане з господарською діяльністю Підприємства, оскільки, позивач є власником спортивно-оздоровчого комплексу «Люстдорф»та орендує цілісний майновий комплекс «Котовське державне торгівельно-виробниче підприємство робітничого постачання», що підтверджується наданими позивачем до суду та наявними у справі відповідними договорами. Так, для використання даних обєктів у господарській діяльності та отримання прибутку, Підприємство замовляло послуги по прибиранню, чистці, миттю фасадів вказаних обєктів, обслуговуванню тренувальних полів та прилеглої території та відповідно здійснювало оплату контрагенту ПП «Будлпт консалт»за отримані послуги.

Судом з»ясовано, що усі означені заходи безумовно мають на меті підвищення ефективності здійснення діяльності позивача та відповідно збільшення прибутку від здійснення такої діяльності.

Відтак, виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що з урахуванням вимог п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», яким визначено, що валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, позивачем цілком правомірно були включені витрати на придбання розглядуваних послуг до складу валових витрат, оскільки як встановлено судом, надані послуги безумовно повязані з господарською діяльністю позивача.

Згідно з п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем надані до суду документи, підтверджуючі факт отримання послуг від свого контрагента за укладеними угодами - ПП «БУДЛПТ- КОНСАЛТ», а також зв'язок понесених витрат безпосередньо із господарською діяльністю ТОВ «Бізнес-центр «Примор»я», тобто документи, які повністю підтверджують правомірність віднесення відповідних сум до складу валових витрат.

Відповідно до п.5.11. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Як встановлено судом, відповідачем не заперечується факт надання розрахункових документів, які підтверджують факт надання позивачу послуг ПП «Будлпт-консалт», а лише зазначається, що зі змісту наданих до перевірки документів фахівці податкового органу не мали змоги дійти висновку щодо повязанності понесених витрат в межах підтверджуваних зазначеними документами господарських операцій, з господарською діяльністю ТОВ «Бізнес-центр «Примор»я».

В ході розгляду справи встановлено, що позивачем належним чином підтверджено факт отримання окреслених укладеними між позивачем та ПП «Будлпт-консалт»угодами клінінгових послуг та факт їх виконання відповідними первинними документами, оформленими згідно з вимогами ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відтак, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що ДПІ у Приморському районі м.Одеси неправомірно донараховано ТОВ «Бізнес-центр «Примор»я»податок на прибуток на суму 236 471,00грн., та застосовано штрафні(фінансові) санкції з цього податку у сумі 147 394,00грн.

Стосовно донарахування ДПІ у Приморському районі м.Одеси позивачу податку на додану вартість, у звязку із заниженням, на думку податкового органу, податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за перевіряємий період у розмірі 196 157,00грн., у тому числі: за травень 2009р. - у сумі 54072грн., за червень 2009р. - сумі 142086грн., то слід зазначити, що згідно з приписами п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.7.4.4. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Разом з тим, надані позивачем до суду та наявні у матеріалах справи первинні документи, свідчать про те, що отримані ТОВ «Бізнес-центр «Примор»я» клінінгові послуги безумовно повязані з його господарською діяльністю.

Відповідно до пп.7.4.5. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку, у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідачем не спростовується факт наявності у позивача та досліджених фахівцями податкового органу під час перевірки податкових накладних, які підтверджують правомірність віднесення сум до складу податкового кредиту. Зокрема, позивачем надані до суду та наявні у матеріалах справи отримані від ПП «Будлпт-консалт»податкові накладні: №3 від 31.07.2008р. на загальну суму 350000грн. (у т.ч. ПДВ 58333,33грн.), №10 від 30.09.2008р. на загальну суму 350000грн. (у т.ч. ПДВ 58333,33грн.), №33 від 30.09.008р. на загальну суму 370000грн. (у т.ч. ПДВ 61666,67грн.), №30 від 30.09.2008р. на загальну суму 390000грн. (у т.ч. ПДВ 65000грн.), №17 від 31.10.2008р. на загальну суму 500 000грн. (у т.ч. ПДВ 83333,33грн.), №16 від 31.10.2008р. на загальну суму 350000грн. (у т.ч. ПДВ 58333грн.), на підставі яких позивачем з урахуванням приписів Закону України «Про податок на додану вартість»були віднесені відповідні суми ПДВ до складу податкового кредиту.

Таким чином, з урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що ДПІ у Приморському районі м.Одеси неправомірно донараховано ТОВ «Бізнес-центр «Приморя»податок на додану вартість у сумі 196 157,00грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції з цього податку у сумі 98 079,00грн.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача ДПІ у Приморському районі м.Одеси, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов та викладені усно в ході судового розгляду справи по суті.

Частиною другою ст.71 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач ДПІ у Приморському районі м.Одеси, заперечуючи проти адміністративного позову, не надала суду відповідних належних доказів в підтвердження правомірності та ґрунтовності винесення оскаржуваних позивачем податкових повідомлень рішень №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р щодо визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальній сумі 294 236,00грн., та №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно з ч.3 ст. 105 КАС України позивач, у тому числі має право вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Також, згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України, засобом захисту цивільних прав та інтересів, крім іншого, є визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Примор»я»правомірні, обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Примор»я»у розмірі, визначеному приписами ч.3 Розділу VІІ КАС України.

Керуючись ч.1 ст.72, ч.1 ст.94, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Примор»я»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси про скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р щодо визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальній сумі 294 236,00грн., та №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р. щодо визначення податкового зобовязання по податку на прибуток у загальній сумі 383 865,00грн., задовольнити.

2. Податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р., №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., та №/2 від 01.09.2010р. скасувати.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Примор»я»(65058, м.Одеса, пр.-т Шевченка,8а; ) судовий збір у сумі 3(три)грн. 40коп.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили у разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено та підписано суддею «24»листопада 2010р.

Суддя Харченко Ю.В.

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Примор»я»до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси про скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р щодо визначення податкового зобовязання по податку на додану вартість у загальній сумі 294 236,00грн., та №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р. щодо визначення податкового зобовязання по податку на прибуток у загальній сумі 383 865,00грн., задовольнити.

2. Податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., №/2 від 01.09.2010р., №/0 від 23.03.2010р., №/1 від 08.06.2010р., та №/2 від 01.09.2010р. скасувати.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес-центр «Примор»я»(65058, м.Одеса, пр.-т Шевченка,8а; ) судовий збір у сумі 3(три)грн. 40коп.

24 листопада 2010 року