Справа № 22а-3580/11
Суддя: Власенко О. В.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Хмельницької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2011 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів : Власенка О.В., Юзюка О.М.,

діючи відповідно до Закону України "Про внесення змін до розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами", розглянула в порядку письмового провадження справу № 22а-3580 за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 2 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі про стягнення щомісячної недоплати дитині війни,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись в суд з вказаним позовом зазначала, що відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни вона має статус дитини війни. На підставі ст. 6 цього ж Закону пенсія дітям війни підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, однак відповідачем така допомога виплачувалась не в повному обсязі.

Позивачка просить стягнути з відповідача недоплачену щомісячну надбавку до пенсії дитині війни за 2007- 2010 роки.

Рішенням Ізяславського районного суду від 2 серпня 2010 року позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачці щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни за період з 9 липня 2007 року до 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року до 31 грудня 2009 року. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі нарахувати та виплатити для ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з врахуванням ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування за період з 9 липня 2007 року до 31 грудня 25007 року, з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року до 31 грудня 2009 року, врахувавши виплати, які були проведені позивачці у 2007 2009 роках. Стягнуто з відповідача на користь позивачки 37 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення, сплачених нею при подачі позову. В решті позову відмовлено.

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_2 Справа № 22а-3580

Доповідач: Власенко О. В. Категорія № 10.3.1

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначає, що на законодавчому рівні не визначено джерела фінансування виплат щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком дітям війни, порядок нарахування та органи, які повинні здійснювати ці виплати. Також вказує, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, у зв'язку з чим, питання, з розрахунку якого саме розміру мінімальної пенсії слід здійснювати перерахунок пенсії, є невизначеним.

При винесенні рішення судом не враховано, що Пенсійний фонд України дії на підставі Положення "Про Пенсійний Фонд України", яким визначений вичерпний перелік напрямів використання коштів ПФУ, які виключно використовуються за призначенням і вилученню не підлягають.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі слід залишити без задоволення з наступних мотивів.

У відповідності з ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком, відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на доплату до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком щомісячно. Проте управлінням Пенсійного фонду України в Ізяславському районі позивачці така доплата до пенсії виплачувалася не повністю.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ст. ст. 3 та 7 цього ж Закону державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 12 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року Про Державний бюджет України на 2007 рік дію статті 6 Закону № 2195 IV Про соціальний захист дітей війни зупинено на 2007 рік із урахуванням статті 111 цього Закону. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 12 статті 71 та статті 111 Закону Про Державний бюджет України на 2007 рік.

Пунктом 41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесено зміни до Закону України Про соціальний захист дітей війни і статтю 6 викладено в новій редакції, згідно якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року вказані зміни визнані неконституційними, відновлена дія положень статті 6 Закону № 2195 IV у попередній редакції.

Законом України Про Державний бюджет України на 2009 рік положення ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни не змінювались.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення

Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачка має право на отримання доплати до пенсії за період з 9 липня 2007 року до 31 грудня 25007 року, з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року, з 1 січня 2009 року до 31 грудня 2009 року.

Вирішуючи спір і задовольняючи позов, суд правомірно виходив з того, що управління Пенсійного фонду як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення та виплати пенсій і доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці відповідні нарахування за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена. Не виконуючи вимог даної норми, відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни є безпідставними, оскільки питання надання бюджетних коштів управлінню Пенсійного фонду для виконання покладених на нього функцій у справах цієї категорії не було предметом даного судового розгляду, а відсутність бюджетного фінансування доплати до пенсії не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права на її отримання. Крім того, відсутність механізму реалізації закону не є підставою для його невиконання.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі залишити без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 2 серпня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.В.Власенко