Справа № 2а-5372/10/1270
Суддя: Дяченко С.П.
Дата ухвалення: 2010-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тріфанова С.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2010 року справа №2а-5372/10/1270 < приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26 >

зал судового засідання №5 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Дяченко С.П., суддів: Сіваченко І.В., Шишова О.О.

при секретарі судового засідання Козловій О.М.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу/ Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2010 р. у справі № 2а-5372/10/1270 за позовом Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до відкритого акціонерного товариства "Свердловський машинобудівний завод" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позивом до відкритого акціонерного товариства "Свердловський машинобудівний завод" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2010 року у справі № 2а-5372/10/1270 - відмовлено.

З постановою суду першої інстанції позивач не погодився, подав апеляційну скаргу, вважаючи, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що відповідач не виконав заходи щодо забезпечення та працевлаштування інвалідів у звітному періоді-2009 році. Просив рішення суду скасувати і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

При апеляційному перегляді справи представник відповідача просив залишити постанову суду першої інстанції без змін , апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач в судове засідання не прибув, незважаючи на те, що про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до підпункту третього пункту четвертого Положення про Фонд соціального захисту інвалідів (затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 1434 від 26 вересня 2002 року), Фонд соціального захисту інвалідів як урядовий орган державного управління (та його територіальні відділення) відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за своєчасним перерахуванням сум штрафних санкцій, що надходять від підприємств, установ і організацій за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

За змістом статті 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року № 875-12 (надалі Закон України № 875), саме Фонду соціального страхування захисту інвалідів надано право на стягнення санкцій за недодержання законодавчо встановленого нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Статтею 19 зазначеного Закону встановлено для підприємств, установ і організацій нормативи робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у розмірі 4 відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Частиною першою статті 18 Закону України № 875 передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими радами, громадськими організаціями інвалідів.

Згідно з частиною 1 статті 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менше, ніж установлено нормативом, передбаченим ч. 1 статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Частиною 5 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в України» встановлено, що виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, застосував норми матеріального і процесуального права, виходячи з наступного.

Як вбачається зі звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2009 рік, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу по відкритому акціонерному товариства "Свердловський машинобудівний завод" у 2009 році становила - 495 осіб; інвалідів працювало 13 осіб. Натомість, згідно ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» на відкритому акціонерному товаристві "Свердловський машинобудівний завод" у 2009 році повинно бути працевлаштовано -20 інвалідів. За даними звіту - сім інвалідів не працевлаштовано.

Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" зобов'язує відповідача відповідно до 4-відсоткового нормативу створити робочі місця для праці інвалідів і інформувати центри зайнятості про вільні робочі місця для інвалідів, звітувати перед відділеннями Фонду соціального захисту інвалідів про їх працевлаштування, а органи працевлаштування - підібрати робоче місце і працевлаштувати інваліда.

Таким чином, на підприємство хоча і не покладається обов'язок працевлаштовувати інвалідів, але покладається обов'язок інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів. Наказом Державного комітету статистики № 244 від 06.0/.1УУ8 затверджена форма статистичної звітності № 3-ПН "Звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних посад)", яка подається підприємствами, установами та організаціями щомісячно на адресу державної служби зайнятості.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем до Свердловського міського центру зайнятості звіт за формою №3 -ПН у 2009 року надавався щомісяця, підприємством не відмовлено жодному інваліду у працевлаштуванні за направленням центру зайнятості.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відкрите акціонерне товариство "Свердловський машинобудівний завод " виконало норми чинного законодавства.

Заявлені до стягнення санкції є адміністративно-господарськими, відтак на них розповсюджуються загальні засади відповідальності учасників господарських відносин, визначені у статтях 216-218, 238, 241 Господарського кодексу України, системний аналіз яких посвідчує підставу сплати за наявності складу правопорушення, склад якого, у межах спірних правовідносин позивачем не доведений.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 26 жовтня 2010 року.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2010 р. у справі № 2а-5372/10/1270 за позовом Луганського обласного відділення фонду соціального захисту інвалідів до відкритого акціонерного товариства "Свердловський машинобудівний завод" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення; може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий: С.П. Дяченко

Судді: І.В. Сіваченко

ОСОБА_3