Справа № 823/2109/15
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року справа № 823/2109/15

11 год. 05 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваленка В.І.,

за участю секретаря Савости С.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державної податкової інспекції у Черкаському районі Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 2 436 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Черкаському районі Головного управління ДФС у Черкаській області звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 2 436 грн.

Позивач зазначає, що відповідач добровільно не сплатив заборгованість по єдиному податку за березень-грудень 2014 року, а тому позивач просить стягнути її в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги пібтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, розглянувши наявні матеріали справи, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до такого висновку.

В судовому засіданні суд встановив, що відповідач зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності 21.01.2014р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та перебуває на обліку в контролюючих органах як платник податків.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що частиною 1 статті 67 Конституції України закріплено обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених Законом.

В розумінні підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим зобов'язанням визнається сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

В силу положень пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

У відповідності до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

За змістом положень пункту 57.1 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями глави 1 розділу ХIV Податкового кодексу України встановлено правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку.

Виходячи з положень підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла протягом 2014 року) до другої групи платників єдиного податку відносяться суб'єкти господарювання фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Пунктом 295.1 статті 295 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

У відповідності до пункту 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Виходячи з положень пункту 293.7 статті 293 Податкового кодексу України у разі здійснення платниками єдиного податку першої і другої груп господарської діяльності на територіях більш як однієї сільської, селищної або міської ради застосовується максимальний розмір ставки єдиного податку, встановлений цією статтею для відповідної групи таких платників єдиного податку.

Аналіз наведених положень Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що платник єдиного податку другої групи, який здійснює діяльність на території більш як однієї сільської, селищної або міської ради зобовязаний до 20 числа місяця сплачувати авансові внески за максимальною ставкою, що становить 20% від мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. №719-VII встановлено на 1 січня мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1218 гривень.

Отже, протягом 2014 року відповідач повинен щомісячно сплачувати 243 грн. 60 коп. єдиного податку.

Всупереч наведеним положенням Податкового кодексу України відповідач протягом березня-грудня 2014 року у визначені строки податкові зобовязання з єдиного податку не сплатив, а тому зазначена сума зобовязань визнається податковим боргом такого платника податків.

У відповідності до пунктів 59.1, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Судом встановлено, що позивачем сформовано податкову вимогу №1032-25 від 02.12.2014р. на суму податкового боргу в розмірі 2 192 грн. 40 коп., яку відповідач одержав особисто 06.12.2014р.

В подальшому сума податкового боргу відповідача зросла, а тому стягненню підлягає вся сума податкового боргу.

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що податковий борг відповідача з єдиного податку за період з березня 2014 року по грудень 2014 року становить 2 436 грн.

У відповідності до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень законодавства та матеріалів справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в дохід бюджету через державну податкову інспекцію в Черкаському районі Головного управління державної фіскальної служби у Черкаській області, що знаходиться за адресою: вул. В. Чорновола, 157, м. Черкаси, Черкаської обл., 18003, ідентифікаційний код 39494893, податковий борг в сумі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строки та порядку передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Коваленко