Справа № 2-а-5131/10
Суддя: Воробйова І. А.
Дата ухвалення: 2010-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
Справа №2-а-5131/10/0818
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2010 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйова І.А., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання дій незаконними та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, в якому просить визнати бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу щомісячної соціальної допомоги у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком протиправною, зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплату щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 09.07.2007 рою. по 31.12.2007 року та з 22.05.2008року по теперішній час, та у подальшому.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачу як дитині війни повинна виплачуватися щомісячна державна соціальна допомога в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни", але відповідач зазначену надбавку до пенсії виплачував позивачу за вказаний вище період у розмірі, меншому, ніж передбачено вище вказаним ОСОБА_2 дії відповідача є протиправними, такими, що суперечать діючому законодавству.

Справа розглядається судом в скороченому провадженні відповідно до вимог ст. 183-2 КАС України.

Відповідно до ст. 99 КАС України (в новій редакції) строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений у шість місяців, а тому, нарахування недоплаченої допомоги позивачеві, як дитині війни, повинно здійснюватись у межах даного строку, тобто за шість місяців.

Ухвалою суду позовні вимоги позивача заявлені за період до 22.05.2010 року залишені судом без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач відповідно до ст. 1 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни", який набрав чинності з 01.01.2006 року, набув статус „дитини війни", що надає йому право на отримання пільг та державної соціальної підтримки, встановлених ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни", у тому числі право на підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно статті 6 ОСОБА_2 № 2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Редакція цієї статті набрала чинності з 1 січня 2006 року.

Згідно з частиною 1 статті 28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, № 1058-ІУ мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Суд вважає за необхідне прийняти у своїх висновках поняття «мінімальна пенсія за віком», про яке йдеться в ст. 28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки саме це правове визначення застосовується виключно в діях відповідача під час визначення пенсій громадянам та їх призначення.

Положення ст. 28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обрахування інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною першою статті, мінімального розміру пенсії за віком.

З огляду на викладене, відповідач повинен нарахувати позивачу та виплатити допомогу в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком до його пенсії.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 104 КАС України, захисту підлягають існуючі порушені права, свободи та інтереси особи у публічно-правових відносинах, а тому майбутні правовідносини не можуть бути вирішені заздалегідь.

А тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача здійснювати в подальшому виплати пенсій у зазначених розмірах задоволенню не підлягають.

У відповідності до п. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 99, 158-164, 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 як дитині війни підвищення до пенсії на ЗО % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни", ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 22.05.2010 року по 22.11.2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування і виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 ОСОБА_2 України „Про соціальний захист дітей війни", ч. 1 ст. 28 ОСОБА_2 України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з 22.05.2010 року по 22.11.2010 року.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 03 грн. 40 коп.

Постанова піддягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя І.А. Воробйова