Справа № 2а-2454/09
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 р. Справа № 51369/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Каралюса В.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28.05.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправними дій та стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

встановила:

У березні 2009 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання протиправними та стягнення державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивач свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона є матірю малолітньої дитини та відповідно до ст. 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», їй як особі яка перебуває у відпустці по догляду за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку повинна виплачуватися допомога в розмірі що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Оскаржуваною постановою в позові відмовлено.

Постанову суду оскаржив відповідач. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Управління соцзахисту зокрема посилається на те, що статтею 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» здійснюється за рахунок коштів відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи те, що особи які беруть участь в справі в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає доцільним розглядати справу відповідно до ст. 197 КАС України в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є матірю малолітньої дитини що підтверджується свідоцтвом про народження та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивач не є застрахованою особою в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, а від так право на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку передбачене Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» на позивача не поширюється.

Відповідно до 43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» (в редакції яка діяла з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року), допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до вище наведеного суд першої інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про нарахування та виплату допомоги по догляду з дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно із Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради залишити без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 28.05.2009 року у справі №2а-2454/09/1715 без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_2