Справа № 2а/0525/295/2012
Суддя: Яманко В.Г.
Дата ухвалення: 2012-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дорошенко В.Г.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2012 року справа №2а/0525/295/2012

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Яманко В. Г., суддів Васильєвої І. А., Казначеєва Е. Г.

секретар судового засідання Братченко О. В.

за участі:

позивача ОСОБА_2, особисто,

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька

на постанову Кіровського районного суду м. Донецька

від 22 червня 2012 року у справі № 2а/0525/295/2012 (суддя Дорошенко В. Г.)

за позовом ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька,

про звільнення від сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування, -

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до Кіровського районного суду міста Донецька з позовом (арк. спр. 3) до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька про звільнення від сплати до Пенсійного фонду України 3 % збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

Постановою Кіровського районного суду міста Донецька від 22 червня 2012 року (арк. спр. 21-23) позов був задоволений, звільнено ОСОБА_2 від сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування за реєстрацію автомобіля марки ЗАЗ TF69YO, 2010 р. в., колір сірий, кузов Y6DTF69Y0B0252973 в органах ДАІ.

Суд першої інстанції прийняту постанову відповідачу не надіслав, УПФУ отримало вказану постанову від позивача 5 липня 2012 року, що підтверджено вхідним штампом (арк. спр. 27) та не заперечується позивачем, апеляційна скарга була подана 9 липня 2012 року з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, яке при відкритті апеляційного провадження було задоволено.

Відповідач не погодився з цим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу (арк. спр. 25-26) та просив постанову суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував. Відповідач про дату та час слухання був повідомлений, проте своїм правом бути присутнім на судовому засіданні не скористався.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги зазначає наступне.

Відповідно до посвідчення серії Б № 277143 (арк. спр. 4) ОСОБА_2 є інвалідом війни 2 групи.

Згідно інформації Другого відділу РЕР м. Донецька Управління державної автоінспекції Головного управління МВС України в Донецькій області (далі ВРЕР) № 9/2-4733 від 13 грудня 2011 року (арк. спр. 5-6) ОСОБА_2 звернувся 26 листопада 2010 року до ВРЕР з заявою (арк. спр. 41) про реєстрацію автомобіля марки ЗАЗ TF69YO, 2010 року випуску, належного йому на підставі довідки-рахунку ПАТ «Донецьк-Авто» серії КІМ386186 від 15 листопада 2010 року та акту приймання-передачі ЗАТ «ЗАЗ» серії НДЦ986420 від 9 листопада 2010 року. В цей же день інспектором ВРЕР та спеціалістом НДЕКЦ ГУУМВС України в Донецькій області був здійснений огляд, комплексне дослідження та перевірка по існуючим базам автомобіля ЗАЗ, про що є відмітки на заяві про реєстрацію. Згідно квитанцій № 123791, 12793 від 26 листопада 2010 року (арк. спр. 7) позивач сплатив кошти за огляд транспортного засобу при реєстрації, оформлення та реєстрацію транспортного засобу, видачу довідок, довідок по Інтерполу, за тимчасовий реєстраційний талон, державний номер, компютерні послуги, підготовку пакету до реєстрації, державний техогляд, талон техогляду, вніс податок з власників транспортних засобів.

ВРЕР зазначає, що реєстраційна операція автомобіля марки ЗАЗ TF69YO, належного ОСОБА_2, 26 листопада 2010 року не була проведена, у звязку з відсутністю спеціальної продукції ДАІ, а саме бланків та державних номерних знаків, так як на той час (2010-2011 роки) мали місце збої у поставці цієї продукції з центральної бази ресурсного забезпечення МВС України, про що є відмітка на заяві позивача про реєстрацію, що додатково підтверджено листом ВРЕР від 28 липня 2012 року № 9/2-2345 (арк. спр. 39).

В позові зазначено, що бланки та державні номерні знаки були отримані ВРЕР у березні 2012 року, тому 23 березня 2011 року позивач отримав тимчасовий реєстраційний талон та номерні знаки. В заміні тимчасового реєстраційного талону на постійний ВРЕР відмовило позивачу, у звязку з несплатою 3 % збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування на підставі листа УПФУ в Кіровському районі м. Донецька, в якому було зазначено про не проведення реєстраційних операцій відносно транспортного засобу позивача без сплати збору.

Станом на час звернення ОСОБА_2 до ВРЕР - 26 листопада 2010 року з питанням про реєстрацію автомобіля діяв пункт 23 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року (далі Закон № 3551), за яким інвалідам війни та прирівняним до них особам надавалася така пільга: звільнення від сплати податків, зборів і мита всіх видів та земельного податку.

З 1 січня 2011 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України» від 2 грудня 2010 року N 2756-VI, яким пункт 23 частини 1 статті 13 Закону № 3551 був викладений у новій редакції: інвалідам війни та прирівняним до них особам надається пільга зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Суд першої інстанції задовольнив позов ОСОБА_2, виходячи з приписів статті 58 Конституції України щодо відсутності зворотньої дії нормативно-правових актів в часі та того, що станом на час звернення позивача до ВРЕР, він був звільнений від сплати 3 % збору на обовязкове державне пенсійне страхування.

З приводу прийнятого судового рішення суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції правильно зазначено про те, що правові відносини ОСОБА_2 з органами ВРЕР виникли на момент його звернення 26 листопада 2010 року та не з вини позивача він не отримав на той час реєстраційний талон та номерні знаки, тому при зверненні позивача за постійним реєстраційним талоном у співробітників ВРЕР були відсутні підстави для відмови його в видачі. В той же час, позивач неправильно обрав спосіб захисту порушеного права, що є підставою для скасування постанови Кіровського районного суду м. Донецька від 22 червня 2012 року.

Відповідно до преамбули до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР від 26 червня 1997 року зі змінами та доповненнями (далі Закон № 400) цей Закон визначає порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною 3 статті 3 Закону № 400 платники сплачують збір на обовязкове державне пенсійне страхування на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України. Тобто, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачується до Державного бюджету України

Відповідно до вимог пункту 14 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року N 1740 (далі Порядок), збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачується у розмірі трьох відсотків вартості легкового автомобіля при реєстрації автомобіля в відділі Державної автомобільної інспекції.

Пунктом 7 статті 1 Закону № 400, в редакції станом на час спірних правовідносин, визначено виключний перелік осіб - платників збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, серед яких юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Натомість, відповідно до пункту 12 Порядку платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій.

Зазначена суперечність між законом і підзаконним актом, які по-різному врегульовують одне й те саме питання, виходячи з вимог частини 4 статті 9 КАС України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9, свідчить про те, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягає пункт 7 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування". Тобто, при придбанні автомобіля фізичною особою та його реєстрації в органах ДАІ у 2010 2011 роках сплата збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування повинна бути здійснена продавцем, а не покупцем.

Таким чином, наявність у ОСОБА_2 пільг зі сплати збору станом на час подання заяви про реєстрацію автомобіля та відсутність передбаченого Законом № 400 обовязку покупця автомобіля сплачувати цей збір є підставою для видання йому органами ВРЕР постійних реєстраційних документів на транспортний засіб.

В той же час законодавством не надано повноважень територіальним органам Пенсійного фонду України звільняти фізичних осіб від сплати до Державного бюджету України збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за їх заявами. Пільги зі сплати вказаного збору та підстави для його сплати встановлюються виключно законами, й не можуть бути надані шляхом прийняття судового рішення.

В даній справі наявні листи територіальних органів Пенсійного фонду України (арк. спр. 9-13) з посиланням на накладення арешту на автомобіль позивача, що перешкоджає проведенню ВРЕР реєстраційних дій, хоча рішення про накладення арешту в справі відсутнє. Позовні вимоги про зняття цього арешту або визнання незаконними дій УПФУ щодо перешкоджання реєстрації автомобіля позивачем в цій справі не заявлялися. За частиною 4 статті 195 КАС України апеляційний суд обмежений обсягом заявлених позивачем в суді першої інстанції позовних вимог та не може вирішувати під час апеляційного перегляду не заявлені в суді першої інстанції вимоги.

Належним способом захисту порушеного права позивача є його звернення з позовом до Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Донецькій області та УПФУ в Кіровському районі м. Донецька про визнання незаконними дій УПФУ щодо перешкоджання реєстрації автомобіля та зняття арешту з автомобіля, зобовязання ВРЕР видати ОСОБА_2, інваліду війни 2 групи постійний реєстраційний талон на автомобіль марки ЗАЗ TF69YO, 2010 р. в., з огляду на дату подання заяви позивачем, дію законів у часі та вимоги пункту 7 статті 1 Закону № 400 в редакції станом на час виникнення спірних відносин.

З огляду на викладене в даній постанові, суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду першої інстанції та відмовляє позивачу в задоволенні позову.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька на постанову Кіровського районного суду м. Донецька від 22 червня 2012 року задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Донецька від 22 червня 2012 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька про звільнення від сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування за реєстрацію автомобіля марки ЗАЗ TF69YO, 2010 р. в., колір сірий, кузов Y6DTF69Y0B0252973 в органах ДАІ.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Постанова складена в повному обсязі та підписана колегією суддів 10 серпня 2012 року.

Головуючий суддя В.Г.Яманко

Судді Е.Г.Казначеєв

ОСОБА_3