Справа № 9801/09/1570
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2010-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-9801/09/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2010 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Катеренчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «ЕЛЬТА»до Державної податкової інспекції в Комінтернівському районі Одеської області про визнання неправомірним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Одеської області від 09.04.2008 року № про застосування до субєкта господарювання приватного підприємства «ЕЛЬТА»фінансових санкцій по акту від 21.03.2008 року №0000628 на суму 33365,33 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що акт перевірки складений з порушенням Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005 року №327, Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності»від 23.07.1998 року №817-98, Порядку ведення Журналу реєстрації перевірок, затвердженого наказом Державного комітету України з питань розвитку підприємництва від 10.08.1998 року №18. Крім цього, позивач стверджує, що перевіряючими не взяті до уваги пояснення та зауваження посадових осіб підприємства, у звязку із чим акт перевірки складено необєктивно, без урахування обставин, що мають суттєве значення. Так, зокрема, позивач стверджує, що за минулі роки останній не здійснював реалізацію кондитерських виробів, а займався торгівлею хлібними виробами, що не підлягає патентуванню. Відтак, висновки за актом перевірки щодо порушення ПП «Ельта»ст.3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»не відповідають дійсності та є необґрунтованими. Таким чином, на думку позивача, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийнято на підставі акту перевірки, який складений з порушенням порядку його прийняття, необґрунтовано та одностороннє, у звязку із чим останнє є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 18.05.2010 року протокольно первинного відповідача ОСОБА_1 обєднану державну податкову інспекцію Одеської області замінено на належного відповідача ОСОБА_2 податкову інспекцію в Комінтернівському районі Одеської області.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, пояснивши, що при проведенні перевірки господарюючого субєкта ПП «Ельта»дії співробітників ДПА в Одеській області вчинені у повній відповідності вимогам діючого законодавства, що регулює порядок проведення перевірок, а рішення про застосування штрафних санкцій прийнято з урахуванням норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Вислухавши пояснення представників сторін, показання свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що на підставі направлень від 29.02.2008 року №2305/23-7017, від 29.02.2008 року №2305/23-7017, виданих ДПА в Одеській області, відповідно до Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та «Про патентування деяких видів господарської діяльності», «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів», Указу Президента України від 12.06.1995 року «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», відповідно до план-графу проведення перевірок на березень 2008 року, співробітниками ДПА в Одеській області було проведено перевірку за дотриманням ПП «Ельта»порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, за результатами якої складений акт від 21.03.2008 року №017/1790.

Перевіркою встановлена невідповідність наявних готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів на місці вказаної в звіті денному, сума невідповідності складає 200,00 гривень, чим порушено п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»(далі Закон); не роздрукування фіскального звітного чеку Z-звіту за 17.10.2007 року, чим порушено вимоги п.9 ст.3 Закону; використання РРО зареєстрованого неналежним чином, чим порушено п.1 ст.3 Закону; ведення торгівельної діяльності без наявності відповідного торгового патенту у період з 19.11.2003 року по 21.03.2008 року, чим порушено вимоги п.1 ст.3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

На підставі зазначеного акту перевірки ОСОБА_1 ОДПІ винесено рішення від 09.04.2008 року № про застосування до ПП «Ельта»штрафної санкції у розмірі 33365,33 гривень. Штрафна санкція розрахована у відповідності до ст. 22, п.2 та п.4 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та п.1 ст.8 Закону України про патентування деяких видів підприємницької діяльності».

Суд не знаходить підстав для задоволення позову та вважає правомірними дії співробітників ДПА в Одеській області при проведенні перевірки та прийняте рішення ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 09.04.2008 року № у звязку з наступним.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»плановою перевіркою вважається перевірка платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби i проводиться за місцезнаходженням такого платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка. Дана норма повязана з п.1 ст. 11 вказаного Закону, де зазначено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування i сплати податків та зборів платниками податків.

Разом з тим, згідно ч.7 ст. 11-1 Закону «Про державну податкову службу в Україні»позаплановими перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», «Про державне регулювання виробництва i oбiгy спирту етилового, коньячного i плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Дана норма повязана з пунктом 2 ст. 11 вказаного Закону, де зазначено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку; наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, торгових патентів тощо.

Отже, спеціальним законом в даному випадку є Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», який регулює правовідносини суб'єктів підприємницької діяльності, що здійснюють розрахункові операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»контроль за додержанням субєктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок.

Відповідно до Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів ДПС України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом ДПА України від 27.05.2008 року №355, передбачено, що працівниками органів ДПС здійснюються відповідно до щомісячних планів органу ДПС планові перевірки щодо контролю за здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових операцій у готівковій та/або безготівковій формі. Перевірки щодо контролю за здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових та касових операцій, наявністю свідоцтв про державну реєстрацію, патентів i ліцензій проводяться групою у складі не менше двох посадових ociб органів ДПС за наявності у них службових посвідчень та направлення на перевірку. Згідно ч. 4 п. 1.13 Методичних рекомендацій, перший примірник направлення (при проведенні позапланових виїзних перевірок разом з копією наказу) вручається платнику податків під розписку. Направлення виписується окремо на перевірку кожного субєкта господарювання у 2-х примірниках (один з яких оформлюється на бланку органу ДПС), що скріплюються гербовою печаткою і підписуються керівником органу ДПС.

Таким чином, підстави та порядок проведення планових перевірок субєктів господарювання, що використовують реєстратори розрахункових операцій, визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»та розділом 3 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів ДПС України при організації та проведенні перевірок платників податків, затверджених наказом ДПА України від 27.05.2008 року №355.

Суд не бере до уваги, як підставу для скасування спірного податкового рішення, посилання позивача на те, що перевіряючими не надано жодного документу на проведення перевірки, оскільки судом встановлено, що перевірка проводилася в присутності бухгалтера-касира ОСОБА_3, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту перевірки, направлень від 29.02.2008 року №2305/23-7017, від 29.02.2008 року №2305/23-7017 з розпискою ОСОБА_3 про їх отримання.

Не знайшли свого підтвердження твердження позивача, що в акті перевірки не зазначені імена, по-батькові осіб перевіряючих, не вказані реквізити направлень на перевірку, не вказаний час проведення перевірки. Напроти, зазначене спростовано наявною в матеріалах справи копією акту перевірки, який містить усі необхідні реквізити та складений у відповідності до Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затверджених наказом ДПА України від 12.08.2008 року №534.

Суд критично оцінює посилання позивача, як на підставу для скасування спірного податкового рішення, на порушення порядку проведення перевірки, складання акту перевірки, прийняття спірного рішення, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та є результатом його хибного тлумачення.

Перевірка була проведена згідно Методичних рекомендацій щодо порядку проведення перевірок з питань дотримання субєктами господарювання касової дисципліни, повноти оприбуткування виручки від реалізації товарів (послуг), затвердженого наказом ДПА України від 23.04.2009 року №210. Методичні рекомендації розроблено відповідно до ст.8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»для застосування посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби України при здійсненні контролю за дотриманням ними встановленого порядку ведення операцій з готівкою у національній валюті, порядку проведення розрахунків, повноти оприбуткування виручки від реалізації товарів, а також попередження фактів ухилення від виконання зобовязань перед бюджетами та державними цільовими фондами.

Складений за результатами перевірки акт відповідає вимогам Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням субєктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затверджених наказом ДПА України від 12.08.2008 року №534.

Відтак, доводи позивача щодо порушення перевіряючими вимог п. 2.3.4 п.4 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 25.08.2005 року №327, є безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до п.13 ст.3 Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно ст. 22 Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Як свідчить акт перевірки від 21.03.2008 року №017/1790, о 14 год. 15 хв. співробітниками податкового органу встановлено незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахункової операції, яка зазначена в денному звіті РРО на суму 200,00 гривень. Зазначене підтверджується наявною в матеріалах справи копією х-звіту від 21.03.2008 року, зробленого о 14:45 та описом наявних готівкових коштів, що знаходились на місці проведення розрахунків від 21.03.2008 року. Так, зазначений опис складено касиром-бухгалтером ОСОБА_4 власноручно у присутності посадових осіб податкової служби, та відповідно до якого до опису включені готівкові кошти, що належать ПП «Ельта», в сумі 200,00 гривень. При цьому, згідно х-звіту від 21.03.2008 року, зробленому о 14:45 готівка у сейфі складає 0,00 гривень. Таким чином, відповідачем належними та допустимими доказами доведена невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахункової операції сумі коштів, яка зазначена в денному звіті.

Крім того, перевіркою встановлено нероздрукування фіскального звітного чеку z-звіту за 17.10.2007 року, що не заперечувалось та не оскаржувалось представником позивача.

Відповідно до п.9 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій»щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку розрахункових операцій.

Згідно п. 4 ст. 17 Закону за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі невиконання щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку розрахункових операцій.

Враховуючи, що представником позивача не оскаржується зазначений висновок за актом перевірки та відповідне застосування штрафних санкцій, останнє в силу частини 3 статті 72 КАС України не потребує доказування, оскільки не викликає сумніву у суду щодо його достовірності.

Згідно із п.1 ст.3 Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п.2 ст.17 Закону у разі застосування при здійсненні розрахункових операцій непереведеного у фіскальний режим роботи, незареєстрованого, неопломбованого або опломбованого з порушенням встановленого порядку реєстратора розрахункових операцій, до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції - двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається за акту від 21.03.2008 року №017/1790, в ході проведення перевірки було встановлено використання реєстратора розрахункових операцій незареєстрованого належним чином. Враховуючи, що ні в позовній заяві, ні під час судового розгляду справи представником позивача не зазначено про безпідставність вказаного висновку та відповідного подальшого застосування штрафної санкції, останнє в силу частини 3 статті 72 КАС України не потребує доказування, оскільки не викликає сумніву у суду щодо його достовірності.

Як вбачається з мотивувальної частини позовної заяви, позивачем фактично оспорюються дії співробітників ДПА в Одеській області щодо проведення перевірки та складання відповідного акту. При цьому в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд скасувати рішення про застосування штрафних санкцій, в звязку із чим позовні вимоги не узгоджуються із мотивувальною частиною позову, а вищевказані дії співробітників податкової служби не є предметом розгляду даної справи. Проте в судовому засіданні представник позивача зважав на необґрунтованість висновку за актом перевірки щодо порушення ПП «Ельта»вимог п.1 ст.3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності». В обґрунтування зазначеного, останній пояснив, що в період 19.11.2003 року по 21.03.2008 року підприємство здійснювало торгівлю хлібобулочними виробами, що в силу п.6 ст.3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»не потребує патентування, а у подальшому почало торгівлю й кондитерськими виробами.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»патентуванню підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу товарів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.8 вищевказаного Закону суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торговельну діяльність, операції з торгівлі готівковими валютними цінностями, операції з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, у разі порушення вимог цього Закону несуть таку відповідальність: за порушення строків сплати або неповне внесення чергових платежів нараховується пеня на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України на день виникнення такого податкового боргу або на день його (частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

З акту перевірки вбачається, що співробітниками ДПА в Одеській області встановлено ведення торгівельної діяльності без наявності відповідного торгового патенту у період з 19.11.2003 року по 21.03.2008 року. Так, у зазначений період ПП «Ельта»здійснювало торгівлю кондитерськими виробами, яка в силу п.1 ст.3 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності»підлягає патентуванню, без придбання відповідного патенту.

Суд критично оцінює вищевказані доводи представника позивача, як підставу для скасування спірного рішення про застосування штрафних санкцій, оскільки останні не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що до перевірки вибіркового надані накладні на кондитерські вироби та контрольні стрічки від 09.02.2008 року №00963, від 08.02.2008 року №437, від 20.02.2008 року №593, від 06.12.2007 року №1891, від 12.12.2007 року №009207, які підтверджують факти здійснення діяльності, яка підлягає патентуванню. У звязку із цим суд критично оцінює також покази свідка ОСОБА_3, яка пояснила, що у 2007 році підприємство не здійснювало торгівлю кондитерськими виробами, оскільки зазначене спростовується контрольними стрічками.

Таким чином, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, суд приходить до висновку про те, що спірне податкове рішення винесене податковою інспекцією в межах компетенції та у спосіб, що передбачений законодавством, що регулює спірні правовідносини, обґрунтовано та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. В судовому засіданні представник відповідача довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача. Доводи представника позивача суд оцінює як обраний позивачем спосіб ухилення від відповідальності за встановлені порушення.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення державного органу, органу місцевого самоврядування та їх посадових осіб повинні бути прийняті в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності всіх перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансі між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів, враховуючи, що позивачем не доведено протиправність співробітників ДПА в Одеській області та необґрунтованість висновків за актом перевірки, а відповідачем належними та допустимими доказами спростовані доводи представника позивача, суд приходить до висновку про те, що при проведенні перевірки та винесенні спірного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій співробітники ДПА в Одеській області та ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області діяли на підставі; у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; пропорційно; своєчасно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. В судовому засіданні представник відповідача довів суду належними та допустимими в спірних правовідносинах доказами, з посиланням на відповідні положення законодавства, необґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, зясувавши обставини у справі; перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що ДПІ у Комінтернівському районі Одеської області правомірно винесено рішення від 09.04.2008 року № про застосування до ПП «Ельта»штрафної санкції у розмірі 33365,33 гривень, у звязку із чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11,69,71,86,159-162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «ЕЛЬТА»до Державної податкової інспекції в Комінтернівському районі Одеської області про визнання неправомірним та скасування рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано «14»червня 2010 року.

Суддя ____________________ І.В. Завальнюк

В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «ЕЛЬТА»до Державної податкової інспекції в Комінтернівському районі Одеської області про визнання неправомірним та скасування рішення відмовити

14 червня 2010 року