Справа № 2-а-119/11
Суддя: Бобровська І. В.
Дата ухвалення: 2011-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 2-а-119/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2011 суддя Роздільнянського районного суду Рдеської області в складі:

головуючого-судді: БобровськаІринаВіталіївна

при секретарі:ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

ОСОБА_2 до Управління праці та соціальної політики Роздільнянської РДА Одеської області про визнання дій по нарахуванню і виплаті суми допомоги неправомірними, стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И В :

04.01.2011р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціальної політики Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання дій неправомірними, зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити дії, зокрема перерахувати та стягнути суму недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та просить суд розглянути справу у порядку скороченого провадження, визнати дії відповідача по нарахуванню і виплаті їй суми одноразової допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - неправомірними; стягнути з відповідача загальну суму недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 09.10.2009 року по 15.12.2010 року в розмірі 9378,67 грн.; допустити негайне виконання судового рішення; встановити строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, оскільки вона вимагає вчинення певних дій, зобовязати відповідача призначити та сплачувати їй щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 15.12.2010р. по 09.10.2012р. Позивач зазначила, що має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Після народження дитини позивачка знаходилася на обліку з листопада 2009 року та була одержувачем державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 гривень щомісячно, як незастрахована особа. Вважає, що відповідач призначив та виплачував їй щомісячну державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в менших, ніж передбачено законом розмірах, і тому повинен доплатити їй вищевказану допомогу у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком до 6 років за період з 09.10.2009р. по 15.12.2010 року в розмірі 9378,67 гривень, та виплачувати в подальшому таку допомогу у вказаному розмірі з 15.12.2010р. по 09.10.2012р. Окремо надала розрахунок цієї заборгованості, вирахуваний нею особисто, та довідку, видану їй відповідачем про виплату належних їй сум. Клопотання про поновлення строку для звернення до суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними позивач не заявляла.

Ухвалою суду від 14.01.2011 року адміністративну позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений строк позивачем було усунуто вказані в ухвалі недоліки.

Підстав для поновлення строку для звернення до суду з позовом судом не знайдено. Ухвалою від 27.01.2011 року провадження по справі відкрито в частині визнання неправомірними дій Відповідача по нарахуванню і виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 04.07.2010 року по 04.01.2011 року; стягнення з відповідача суми недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 04.07.2010 року по 15.12.2010 року; зобовязання призначити та сплачувати щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6-ти років щомісяця до закінчення строку, передбаченої законом виплати з 15.12.2010 року по 09.10.2012 року. Ухвалу від 27.01.2011 року позивач не оскаржила.

В судовому засіданні позивач пояснила, що130 грн., які вона отримує не є прожитковим мінімумом, що вона не працює і на такі кошти прожити неможливо. Позивачка зазначила, що до складу її сімї входять двоє дітей, з чоловіком вона не проживає, до декретної відпустки вона не працювала. Оформитись як малозабезпечена сімя не може, оскільки не має довідки про доходи чоловіка. Просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник Управління праці та соціальної політики Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явився, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутність. Надав суду письмові заперечення, якими зазначив, що Управління праці та соціальної політики Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області проводило позивачу виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у межах повноважень та за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідні роки, не порушуючи норм діючих законів, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі; також посилається на норми ст.99, ст.100 КАС України, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору. Відповідач вважає, що діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією і законами України, іншими нормативно-правовими актами, а тому у суду немає підстав для визнання дій відповідача неправомірними.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню через наступне.

Відповідно до частини 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо. Згідно ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Керуючись ст..86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Тому вирішуючи справу стосовно позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача, який являється суб'єктом владних повноважень, суми недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд зобов'язаний встановити чи діяв відповідач на підставі закону, чи являються його дії безсторонніми та добросовісними.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами регулюються Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" №2811 від 21.11.1992 року, Законами України Про Державний бюджет України на 2007 рік, "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", "Про Державний бюджет України на 2009 рік", "Про Державний бюджет України на 2010 рік".

Приймаючи до уваги, що деякі зміни були визнані неконституційними, суд керується нормами Закону в тій редакції, в якій вони регулювали правовідносини між позивачем та відповідачем з урахуванням їх конституційності.

Судом встановлено, що позивачка є матір'ю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Камянською сільською радою Роздільнянського району Одеської області 16.10.2009р. серії 1-ЖД №194532 /а.с.7/. До складу її сімї входить три особи: позивач та двоє малолітніх дітей.

Згідно зі статтею 4 Закону України № 2240-111 право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, мають застраховані громадяни України. Відповідно до ст. 9 вказаного Закону України Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить збір та акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використання цих коштів. Право на вищевказану допомогу відповідно до ст.42 Закону України № 2240-111 має застрахована особа (один із батьків дитини, усиновитель, баба, дід, інший родич або опікун), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Вказана допомога надається застрахованим особам у формі матеріального забезпечення у період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у період цієї відпустки.

Відповідно до ст.. 43 Закону України № 2240-111 допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Зазначена норма закону введена в дію з 01 січня 2002 року Законом України від 11.01.2001 року № 2213-111.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 06.12.2006р. №453 "Про передачу функції призначення та виплати допомоги при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасовою втратою працездатності та його відділень органам праці та соціального захисту населення, прийнятим з метою врегулювання питання передачі зазначених функцій та своєчасного надання застрахованим особам зазначених виплат за рахунок коштів державного бюджету, зобов'язано органи праці та соціального захисту населення з 01 січня 2007 року забезпечити призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі документів, визначених Законом України № 2240-111 у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а також своєчасного формування заявок по коштам державного бюджету, необхідних на виплату застрахованим особам зазначених видів допомоги.

Тому, починаючи з 2007 року здійснення виплати допомоги як застрахованим, так і не застрахованим особам проводиться органами соціального захисту населення.

У відповідності до ст.12 Закону України "Про державну допомогу сімям з дітьми", допомога при народженні дитини надається у сумі, кратній 22,6 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого на день народження дитини. Виплата допомоги здійснюється одноразово у 9-ти кратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта - протягом наступних дванадцяти місяців у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік" були внесені зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" №2811 від 21.11.1992 року, а саме ч.1 ст.15 Закону України була викладена у новій редакції: - "допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш 130,00 грн." Пункт 3 розділу вказаного закону викладено в наступній редакції: "допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі між: з 01.01.2008р. - 50 відсотків, з 01.01.2009р. - 75 відсотків, з 01.01.2010р. - 100 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менш як 130,00 грн." Отже, з моменту набрання чинності Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік" та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, а саме з 01.01.2008р. вказані норми закону стали діяти у новій редакції.

Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" №2811, і тому з 01.01.2008р. розбіжності між законами в частині визначення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку врегульовані, при цьому, як для застрахованих так і для не застрахованих осіб.

Позивачкою при зверненні до суду не доведено, що вона для визначення права на більш високий розмір допомоги надавала відповідачу заяву про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з урахуванням доходів її сімї та надавала довідки про склад сім'ї, про доходи всіх членів своєї родини за попередні шість місяців, а також заповняла декларацію про доходи та майновий стан. Суд вважає, що позивачка своєю бездіяльністю добровільно відмовилася від права на більш високий розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідачем позивачці була призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з листопада 2009 року в розмірі 130,00 гривень на місяць.

Відповідно до ч.3 ст.46, ст.54 Закону України "Про державний бюджет на 2009 рік" та ст.45 Закону України "Про державний бюджет на 2010 рік" встановлено, що допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначаються і здійснюються в розмірах та в порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Розміри соціальних гарантій на 2009 рік та 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, Законами України "Про державний бюджет на 2009 рік", "Про державний бюджет на 2010 рік" та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Постановою КМУ від 27.12.2001р. №1751 із змінами від 20.08.2008р. встановлений розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та порядок їх нарахування, співпадає з положеннями, викладеними в ч.3 Перехідних положень Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Норми законодавства, згідно яких були внесені вищевказані зміни в ст.15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" не визнані неконституційними, а відтак є чинними, тому застосуванню підлягає редакція ст.15 Закону, яка діяла в 2008, 2009 роках та в 2010 році. Саме в такому розмірі відповідач виплачував, а позивач отримувала допомогу по догляду за дитиною в 2009 та 2010 роках, що відповідає чинному в цей період законодавству.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для визнання дій відповідача неправомірними, оскільки права позивачки в 2010, 2011 роках не порушувались.

3 огляду на викладене, позовні вимоги щодо порушення прав позивачки за період з 04.07.2010 року по 04.01.2011 року не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Нарахування та виплата соціальної допомоги наперед діючим законодавством не передбачено.

Керуючись ст.ст.24, 124 Конституції України, ст.ст.4, 5, ч.1 ст.15 Закону України Про державну допомогу сiмям з дітьми, Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, ст.ст. 6-8, 14, 71, 89, 99-100, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління праці та соціальної політики Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області про визнання дій по нарахуванню і виплаті суми допомоги неправомірними, стягнення недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення постанови, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови, протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_4