Справа № 817/2161/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2161/15

14 вересня 2015 року 12год. 40хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковська Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
доГромадянина ОСОБА_1
про стягнення коштів за податковим боргом,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області звернулася з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 23 896, 39 грн.

У судове засідання позивач не з'явився, у поданому суду клопотанні просив розглянути справу за відсутності представника.

Відповідач заперечень суду не надав, у судове засідання не з'явився, про причини неприбуття суд не повідомив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений з урахуванням вимог ст.ст.33, 35 КАС України належним чином.

Судом не визнавалася обовязковою участь сторін у судовому засіданні. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.6 ст.12 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не забезпечується.

Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно з ЦБД ДРФО ДПС України, в період з «01» січня 2013 року по «31» грудня 2013 року фізична особа-платник податку ОСОБА_1 отримав доходи у вигляді додаткового блага під ознакою доходів «126» та виник обов'язок відображення у податковій декларації про майновий стан і доходи.

Перевіркою дотримання встановленого порядку подання до податкового органу податкових декларацій встановлено, що фізичною особою-платником податку ОСОБА_1 за період, що перевірявся я не була подана податкова декларація до ДПІ у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області у строки встановлені в пп.49.18.4 п.49.18, ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового Кодексу України, а саме не задекларовано суму додаткового блага в розмірі 114 226,52 грн. і відповідно не нараховано до сплати податку на доходи фізичних осіб в сумі 19 189,11 грн.

Згідно з пп. 14.1.47 п. 14.1 ст.14 Податкового Кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, і, послуги, інші види доходів, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно з п. 179.1 ст. 179 Податкового Кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну податкову декларацію 3 про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу або інших законів України.

Відповідно пп. 49.18.4 п. 49.18 ст.49 Податкового Кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним.

Згідно п. 167.1 ст.167 ПКУ ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, одержаних (крім випадків, визначених у п. 167.2-167.6 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або виплат і нагород, які виплачуються (надаються) платнику у звязку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Таким чином, в порушення пп.49.18.4. пп.49.18 ст.49, абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164 та п.179,1 ст.179 Податкового Кодексу України фізичною особою ОСОБА_1 не задекларовано дохід в сумі 114 226,55,52 грн., отриманий у вигляді додаткового блага у 2013 p., тим самим занижено (не сплачено) податок з доходів фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість в сумі 23 986,39 грн., а саме по податку з доходів фізичних осіб ( 11010500) - 23 986,39 грн., яка виникла на підставі:

донарахування основного платежу за актом перевірки м.р. податкового повідомлення- рішення (форма Р) №2 від 21.01.2015 ;

донарахування штрафних санкцій за актом перевірки м.р. податкового повідомлення-рішення (форма Р) №2 від 21.01.2015.

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом для відповідача було сформовано та надіслано податкову вимогу форми від 02.04.2014 №918-23 .

Згідно з п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Однак, незважаючи на вжиті заходи щодо стягнення податкового боргу, на даний час борг перед бюджетом не погашений.

Стаття 67 Конституції України передбачає обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 9 Податкового кодексу України та пунктом 1 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України визначено, що податок на доходи фізичних осіб належить до загальнодержавних податків і зборів, який справляється на всій території України та закріплюється за бюджетами місцевого самоврядування.

Відповідно до п.16.1.4. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його територіальні органи.

Також пунктом 41.2 ст. 41 цього Кодексу передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути кошти з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), який має податковий борг за рахунок активів такого платника, на суму податкового боргу 23 986 грн. 39 коп., які перерахувати на р/р0002 ГУДКСУ у Рівненській області, МФО 833017, , одержувач - місцевий бюджет м. Рівне.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.