Справа № 823/1512/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/1512/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

10 вересня 2015 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дешко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держземагенства у Черкаській області про визнання протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 12.05.2015 р. позивач звернувся до ГУ Держземагентства у Черкаській області із заявою та необхідним пакетом документів для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12,0 га, в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського р-ну., Черкаської обл., в оренду для ведення господарства.

Однак, Рішенням суб'єкта владних повноважень від 02.07.2015 р. позивачу було відмовлено в задоволенні його заяви з посиланням на рішення Білозірської сільської ради від 09.06.2015 р. № 94-7/VI, яким останній не погодив позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, оскільки дана ділянка виділена для розширення кладовища.

Вважаючи такий висновок відповідача протиправним та таким, що суперечить чинному законодавству, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії відповідача є правомірними, оскільки земельна ділянка, на яку претендував позивач, виділена для розширення кладовища.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, з сукупного аналізу ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно ст. 122 цього кодексу, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

З урахуванням вищевказаного суд встановив, що Віце-прем'єр-міністром - Міністром регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсманом В.Б. надано Держземагентству України доручення від 08.10.2014 р. № 37732/0/1-14 з терміном виконання з 15.10.2014 р.

Це рішення є одним із перших кроків Віце-прем'єр-міністра Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. з реалізації Концепції реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, яка схвалена розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 р. № 333-р та Плану заходів щодо її реалізації, затвердженого розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 р. № 591-р та спрямована на розширення повноважень органів місцевого самоврядування у сфері земельних відносин та посилення ролі органів місцевого самоврядування в управлінні землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів.

На виконання вищезазначеного доручення, Держземагентством України прийнято наказ 15.10.2014 р. № 328 «Про введення в дію рішень колегії Держземагентства України від 14.10.2014 р.», зокрема - рішення колегії Держземагентства України № 2/1 «Про обов'язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», яким запроваджено з 15.10.2014 р. обов'язкове врахування позиції органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності.

Вищезазначеним рішення колегії Держземагентства України передбачено: начальникам Головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15.10.2014 р. забезпечити обов'язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них (п.2 та п.п.2.1 рішення).

З вищевказаного вбачається, що відповідно до доручення Віце-прем'єр-міністра України від 08.10.2014 р. №37732/0/1-14 та рішення колегії Держземагентства України № 2/1 від 14.10.2014 р. ГУ Держземагентства у Черкаській області при прийнятті рішення щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності зобов'язане враховувати обов'язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування.

Як встановлено вище та підтверджується матеріалами адміністративної справи, Білозірська сільська рада не погодила надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 12,0 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Білозірської сільської ради Черкаського р-ну Черкаської обл. (лист від 09.05.2015 р. № 94-7/VI).

Стаття 13 Конституції України визначає, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. ст. 140, 142 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а земля є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування.

Земельний кодекс України визначає, що органи місцевого самоврядування розпоряджаються землями комунальної власності в межах населених пунктів та земельними ділянками, на яких розміщені будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від їх місця розташування. Обмеження повноважень сільських, селищних рад у галузі земельних відносин межами населених пунктів ускладнює процес управління земельними ресурсами, прогнозування та планування стратегічних завдань розвитку відповідних територій.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, гр. позивач клопотав про надання йому земельної ділянки, що знаходяться в адміністративних межах Білозірської сільської ради Черкаського району, а відтак, цілком правомірно є те, що відповідач розпоряджаючись земельними ділянками на території сільської ради, зобов'язаний був виходити із того чи не зачіпає це інтереси місцевого самоврядування, що і було ним зроблено, шляхом направлення запиту про висловлення позиції Білозірською сільською радою, стосовно можливості надання позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою, проте сільська рада в свою чергу не погодила надання позивачу зазначеного дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, а тому, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржене рішення ГУ Держземагентства у Черкаській області прийняте в межах у спосіб та в порядку передбаченому законом.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, а судом першої інстанції повно встановлені обставини у справі, яким дана належна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Отже, колегія суддів вирішила згідно ст. 200 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 27 липня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.