Справа № 686/12823/14-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2015 р. м.Київ К/800/59300/14

К/800/64452/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Мороз В.Ф.,

Чумаченко Т.А.

секретар судового засідання - Загородня М.О.,

за участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому та ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 29 липня 2014 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому, у якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у включенні суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріального допомоги на оздоровлення в заробітну плату для призначення пенсії, як державному службовцю, відповідно до Закону України «Про державну службу», зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з 20 грудня 2013 року, враховуючи матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 29 липня 2014 року позов задоволено; визнано протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому щодо включення суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення для призначення пенсії ОСОБА_2; зобов'язано відповідача здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу з 20 грудня 2013 року в розмірі 81 відсоток, включивши до сум заробітної плати, для обчислення пенсії, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно до довідки від 30 травня 2014 року №157/10/22-01-5, з урахуванням виплачених сум.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року задоволено частково апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому; постанову Хмельницького міськрайонного суду від 29 липня 2014 року змінено; абзац другий резолютивної частини постанови Хмельницького міськрайонного суду від 29 липня 2014 року викладено у наступній редакції: «Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 з 20 грудня 2013 року в розмірі 80 відсоток, включивши до сум заробітної плати, для обчислення пенсії, суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно до довідки від 30 травня 2014 року №157/10/22-01-5, з урахуванням виплачених сум.»; в іншій частині постанову залишено без змін.

Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

У касаційній скарзі відповідач зазначає, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати не підлягають врахуванню для обчислення пенсії державним службовцям, так як відповідно до ст.33 Закону України «Про державну службу» вони не є складовими заробітної плати державного службовця.

ОСОБА_2, не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, звернулась до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року щодо часткового задоволення апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому та зміни постанови Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2014 року, залишити в силі постанову Хмельницького міськрайонного суду від 21 липня 2014 року.

У касаційній скарзі позивач зазначає, що на час звернення за призначенням пенсії працювала на державній службі 11 років та 5 місяців і тому їй призначена пенсія в розмірі 81 відсоток. В початковій редакції позову просила здійснити нарахування пенсії з 15 жовтня 2010 року у розмірі 80 відсотків, але в судовому засіданні суду першої інстанції збільшила позовні вимоги, що було прийнято судом і, відповідно, постановлено рішення про зобов'язання здійснити нарахування та виплату пенсії в розмірі 81 відсоток, що відповідає матеріалам пенсійної справи.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарги Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому задоволенню не підлягає, а касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому та отримує пенсію за віком як державний службовець відповідно до Закону України «Про державну службу».

03 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому із заявою, в якій просила розрахувати розмір пенсії з дати її призначення у розмірі 80% заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми індексацій заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та виплатити її різницю.

Листом від 06 червня 2014 року №279/Д-12 Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому, з посиланням на ст.33 Закону України «Про державну службу» повідомило позивача, що матеріальна допомога та індексація не являються надбавкою чи премією, включити їх у розрахунок заробітку для обчислення пенсії згідно довідки від 30 травня 2014 року №157/10/22-01-05 немає законних підстав.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст.37-1 України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структура заробітної плати. Так, заробітна плата включає: основну заробітну плату, яка є винагородою за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткову заробітну плату, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, за змістом наведених норм слідує, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація входять до системи оплати праці державного службовця, а, отже, відповідачем безпідставно не включено до розрахунку пенсії позивача матеріальну допомогу на оздоровлення та соціально-побутові потреби і індексацію.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11, від 14 травня 2013 року у справі №21-125а13, від 28 травня 2013 року у справі № 21-97а13, від 06 листопада 2013 року у справі №21-350а13, від 04 березня 2014 року у справах №№21-3а14 та 21-14а14, від 03 червня 2014 року у справі №21-134а14, від 16 вересня 2014 року у справі №21-314а14.

За вказаними обставинами колегія суддів вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про неправомірність відмови управлінням Пенсійного фонду у зарахуванні до суми заробітної плати для обчислення пенсії позивачу індексації заробітної плати та допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань та задоволення позовних вимог щодо зобов'язання відповідача зараховувати вказані суми.

Доводи касаційної скарги відповідача вищевказаних обставин не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо визначення при здійсненні перерахунку пенсії проценту розрахунку пенсії від заробітку, колегія суддів зазначає, що обчислення пенсії позивачу має проводитись за правилами та розмірами, встановленими ст.37 Закону України «Про державну службу» в редакції, яка діяла на момент призначення пенсії.

Стаття 37 Закону на момент призначення позивачу пенсії містила норму, відповідно до якої за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу пенсія була призначена у розмірі 81% від заробітної плати, а тому і перерахунок пенсії позивача повинен бути проведений в такому ж відсотковому розмірі від заробітної плати. Позивачем в порядку уточнення при розгляді справи судом першої інстанції заявлено про збільшення позовних вимог щодо нарахування пенсії в розмірі 81 відсотка від заробітної плати, що було обґрунтовано враховано судом при винесенні рішення.

За вказаними обставинами колегія суддів вважає правильним рішення суду першої інстанції. Висновки суду апеляційної інстанції про зміну рішення суду першої інстанції є помилковими.

Відповідно до ст.226 Кодексу адміністративного судочинства Укрїни суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому залишити без задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року скасувати.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 29 липня 2014 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді