Справа № 2а-3269/10/1970
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2012-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2012 р. Справа № 36528/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Каралюса В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.11.2010 року у справі за позовом Контрольного-ревізійного управління до Кременецького обласного комунального протитуберкульозного диспансера про стягнення коштів,-

встановила:

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Кременецького обласного комунального протитуберкульозного диспансера стягнення 44212,00 гривень в дохід місцевого бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виконання п.3.7 Плану контрольно-ревізійної роботи Головного контрольно-ревізійного управління на II квартал 2010 року проведено планову документальну ревізію фінансово-господарської діяльності Головного управління охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2008 по 01.06.2010, за результатами якої складено акт від 09.07.2010 № 04-22/41. Проведеною ревізією правильності обрахування потреби в бюджетних асигнувань на 2008-2009 роки, встановлено, що в штатних розписах 6-ти медичних установ, передбачений річний фонд оплати праці працівників (операторів котелен), які працюють посезонно, що спричинило завищення потреби в бюджетних асигнувань, в порушенні п.20 Порядку складання розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 20.02.2002р. №228 (зі змінами).

Внаслідок завищення потреби в бюджетних коштах, Відповідачу зайво виділено кошти обласного бюджету в сумі 44212 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду в 02.11.2010 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанову суду першої інстанції оскаржило Контрольно-ревізійне управління в Тернопільській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову, якою позов задоволити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін,якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем проведено планову документальну ревізію фінансово-господарської діяльності Головного управління охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації за період з 01.01.2008 року по 01.06.2010 року, за наслідками якої складено акт від 09.07.2010 року №04-22/41, з якого вбачається, що проведеною ревізією правильності обрахування потреби в бюджетних асигнуваннях на 2008-2009 роки встановлено, що в штатних розписах шести медичних установ, підпорядкованих Головному управлінню охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації, в тому числі Кременецького обласного комунального протитуберкульозного диспансера передбачений річний фонд оплати праці працівників (операторів котелен), які працюють посезонно, що спричинило завищення потреби в бюджетних асигнуваннях, в порушення п. 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2002 року № 228.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується документами, що згідно штатних розписів на 2008-2009 роки машиністи котельні IV розряду зареєстровані кругло річно, у зв'язку з виробничою необхідністю для виконання ремонтно-профілактичних робіт в системі опалення, для забезпечення закладу гарячою водою, зокрема кухні, пральні, купання хворих в літній період, функціонування дезкамери тощо. Штатними розписами було передбачено в 2008 році - 4,75 штатних одиниці машиніста котельні, в 2009 році - 4,5 штатні одиниці машиніста котельні.

Крім того, суд звертає увагу, що деякі машиністи котельні Кременецького обласного комунального протитуберкульозного диспансера звільнялися за власним бажанням та за згодою сторін через сімейні обставини, про що свідчать копії заяв ОСОБА_1 від 02.04.2009; ОСОБА_2 від 02.06.2009; ОСОБА_3 від 02.04.2008; ОСОБА_4 від 12.04.2008, подальшому були знову прийняті на роботу. Внаслідок зазначених звільнень утворилась економія фонду оплати праці в суммі 44212,00 грн.

Відповідно до п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року N 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» під час визначення обсягів видатків та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об'єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності погашення дебіторської І кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому періоді.

З наведеного вбачається, що під час визначення видатків у проектах кошторисів установи повинен забезпечуватися суворий режим економії коштів і матеріальних цінностей. До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи. При цьому видатки на заробітну плату з коштів спеціального фонду обчислюються залежно від обсягу діяльності, що провадиться за рахунок цих коштів, із застосуванням встановлених законодавством норм, які використовуються установами аналогічного профілю.

На підставі вищезазначеного, виходячи з того, що позивачем контрольно - ревізійним управлінням проводилась ревізія фінансово-господарської діяльності Головного управління охорони здоров'я Тернопільської обласної державної адміністрації, позовні вимоги до Кременецького обласного комунального протитуберкульозного диспансера про стягнення коштів в сумі 44212,00 гривень в дохід обласного бюджету, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.11.2010 року у справі №2а-3269/10/1970 без змін.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_5