Справа № 22а-3487/11
Суддя: Власенко О. В.
Дата ухвалення: 2011-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Хмельницької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2011 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів : Власенка О.В., Юзюка О.М.,

діючи відповідно до Закону України "Про внесення змін до розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами", розглянула в порядку письмового провадження справу № 22а-3487 за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 3 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі про стягнення державної соціальної підтримки дітей війни у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період часу з 01.06.2007 року по 01.06.2010 року, зобовязання відповідача в подальшому проводити нарахування та виплату їм зазначеного підвищення до пенсії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, звертаючись в суд з вказаним позовом зазначали, що відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни вони мають статус дітей війни. На підставі ст. 6 цього ж Закону пенсія дітям війни підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком, однак відповідачем така допомога виплачувалась не в повному обсязі.

Позивачі просили стягнути з відповідача на їх користь суму невиплаченого щомісячного підвищення до пенсії, як дітям війни та зобовязати проводити їм нарахування та виплату соціальної допомоги.

Рішенням Красилівського районного суду від 3 вересня 2010 року позов задоволено частково. Зобовязано управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 державну соціальну

_________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Справа № 22а-3487

Доповідач Власенко О. В. Категорія №10.3.1

підтримку дітей війни у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 1 квітня 2010 року з урахуванням ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та виплачених сум. Стягнуто з відповідача на користь позивачів судові витрати в розмірі 45 грн. 50 коп. кожному. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел і відповідно до конкретних напрямів витратної частини бюджету Пенсійного фонду. П.9 Положення Про Пенсійний фонд України визначений вичерпний перелік напрямів використання коштів Пенсійним фондом України, які використовуються винятково за призначенням і вилученню не підлягають. Крім того, розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених відповідно до цього Закону, тобто для перерахунків або підвищень пенсій він не застосовується.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно встановлено, позивачі є громадянами України, отримують пенсію за віком і відносяться до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни (у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

За ст. ст. 3 та 7 цього ж Закону державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року наведені положення пункту 12 статті 71 та статті 111 Закону Про Державний бюджет України на 2007 рік визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Пунктом 41 розділу II Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України внесено зміни до Закону № 2195-IV і статтю 6 викладено в новій редакції.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року вказані зміни також визнані неконституційними, відновлена дія статті 6 Закону № 2195 IV у попередній редакції, яка в 2009, 2010 роках не змінювалась.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на отримання доплати за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 1 квітня 2010 року.

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що управління Пенсійного фонду як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення та виплати пенсій і доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачам відповідні нарахування за той період часу, коли дія цієї норми не була зупинена. Не виконуючи вимог даної норми, відповідач допустив протиправну бездіяльність.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни, є безпідставними, оскільки питання надання бюджетних коштів управлінню Пенсійного фонду для виконання покладених на нього функцій у справах цієї категорії не було предметом даного судового розгляду, а відсутність бюджетного фінансування доплати до пенсії не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права на її отримання.

Посилання апелянта на те, що розмір мінімальної пенсії за віком, не може бути визначений згідно ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, є безпідставними, оскільки на час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише відповідно до зазначеного Закону і згідно наведеної норми Закону мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України Про прожитковий мінімум прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни застосовуються розміри мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Не спростовують висновків суду першої інстанції і інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду від 3 вересня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.В.Власенко