Справа № 2а-12977/10/0570
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2010-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голуб В.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року справа №2а-12977/10/0570

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лях О.П.,

суддів Малашкевича С.А., Блохіна А.А.

при секретарі Дровникової К.В.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області

на постанову Донецького окружного адміністративного суду

від 06 серпня 2010 року

по адміністративній справі № 2а-12977/10/0570

за позовом Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт»

до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області

про визнання частково недійсним рішення, -

ВСТАНОВИЛА :

ДП «Маріупольський морський торговельний порт» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про визнання частково недійсним рішення.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2010 року у справі № 2а-12977/10/0570 позовні вимоги задоволені, а саме :

визнано недійсним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області від 23 березня 2010 року № 86 в частині неправомірного нарахування транспортно - заготівельних витрат до акордних ставок, застосування тарифів з порушенням запроваджених методів регулювання за рахунок завищення розміру акордних ставок плати при розрахунках навантажувально-розвантажувальної роботи, пов'язаної з обробленням вантажів.

В апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду справи відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та здійснюючи перегляд судового рішення першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про ціни та ціноутворення» державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів. При цьому контролюється правомірність їх застосування та додержання вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Контроль за додержанням державної дисципліни цін здійснюється органами, на які ці функції покладено Урядом України.

Державною інспекцією з контролю за цінами в Донецькій області на виконання наказу від 24 лютого 2010 року № 20 та відповідно до пункту 2.1.5 Плану роботи на І квартал 2010 року здійснена планова перевірка ДП «Маріупольський морський торговельний порт» з питання дотримання порядку застосування тарифів на комплекс робіт, повязаних з обробленням вантажів у морських та річкових портах України, за результатами якої складено акт від 16 березня 2010 року №144, яким встановлено порушення державної дисципліни цін.

Згідно п. 7 Загальних вказівок Збірника тарифів на роботи та послуги, що надаються вантажовласникам морськими портами України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 31.10.95 № 392 із змінами та доповненнями, Маріупольський морський торговельний порт віднесено до портів 4 тарифної групи.

При виконанні робіт з обробки експортного вантажу (вугілля) позивачем виконується весь обсяг робіт, передбачений п. 2.1.2 Збірника, починаючи з розкредитування залізничних документів і закінчуючи навантаженням вугілля на борт суден. За виконані навантажувально-розвантажувальні роботи Портом стягується з експедиторів плата за ставками І категорії (3,8$ за 1 тону вугілля).

Вибірковою перевіркою встановлені випадки стягування з вантажовласників (експедиторів) додаткової плати за виконання робіт, повязаних з перевалкою вантажів в Маріупольському порту :

згідно із рахунком від 08.10.09 № 7351 (ТОВ «Транстайм», м. Маріуполь, договір від 12.05.08 № 25-6/108/12, експорт вугілля АКО, т/х «ALEXIA») та наданим документам частина вантажу у кількості 209 тон вивантажена Портом на 15-му причалі. Решта вантажу того ж самого відправника, на те ж саме судно, по тому ж самому договору вивантажена Портом на 11-му причалі, де й здійснювалось навантаження судна.

За 209 тон вугілля стягнуто додаткову плату у розмірі 4503,30 грн (без ПДВ) за «підгрупування вантажів для формування суднових та вагонних партій, включаючи внутрішнє переміщення по порту».

Підпунктом 2.1.2.8 пункту 2.1.2. (перелік робіт, які оплачуються за акордними ставками) передбачено, що робота з «підвезення вантажів із складських приміщень, які розташовані на території порту та експлуатуються останнім» входить до складу робіт, які оплачуються за акордними ставками.

- згідно із рахунком від 20.09.09 № 6756-В (ПП «Албір», Маріуполь, договір від 12.12.08 № 04-6/176/12, експорт вугілля АС, АО, АМ, АКО, т/х «EGBERT WAGENBORG»). Частина вантажу у кількості 710,013 т вивантажені на 14-му причалі. Решта вантажу вивантажена на 12-му причалі, де й здійснювалось навантаження судна;

за 710,013 тон вантажу за «підгрупування вантажів для формування суднових та вагонних партій, включаючи внутрішнє переміщення по порту» стягнуто додаткову плату у розмірі 1017,57 $ без ПДВ або за курсом 8,0065 грн./$ - 8147,17 грн без ПДВ.

- згідно із рахунком від 04.09.09 № 6316 (ТОВ «Транстайм», Маріуполь, договір від 12.05.08 № 25-6/108/12, експорт вугілля АКО, т/х «TK ISTANBUL»). Частина вантажу у кількості 696,900 т вивантажена на 12-му причалі. Решта вантажу на 15-му причалі, де й здійснювалось навантаження судна;

За 696,900 тон стягнуто додаткову плату у розмірі 14969,17 грн. (без ПДВ) за «підгрупування вантажів для формування суднових та вагонних партій, включаючи внутрішнє переміщення по порту».

Колегія суддів погоджується із доводами відповідача про необгрунтованність стягнення зазначених сум за здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт позивачем за ставками І категорії, оскільки саме позивач приймає рішення щодо місця розвантаження прибуваючих вантажів і саме позивач приймає рішення щодо вибору причалу, на якому буде здійснюватись навантаження/розвантаження суден. А тому вантажовласник (експедитор) не повинен нести відповідальність, у тому числі й матеріальну, за те, що вантаж і судно, на яке вантаж має бути навантаженим опинилися на різних причалах.

Крім того, вибірковою перевіркою рахунків за здійснення робіт з перевалки металів (сляби, стальний лист, катанка, квадратна заготовка, тощо) встановлено, що позивачем стягувалась плата за «вартість матеріалів, використаних на закріплення вантажу на т/х згідно з актом-розрахунком» та «транспортно-заготівельні витрати».

Так, згідно із рахунком від 12.09.09 № 6508-в Маріупольським торговим портом стягнуто плату (без ПДВ) із ТОВ «Скіф-Шиппінг», м. Маріуполь:

- за вартість матеріалів, використаних на закріплення вантажу на т/х згідно з актом-розрахунком : замки 25,89 дол. США; сталева стрічка 537,15 дол. США; транспортно-заготівельні витрати 7% 39,41 дол. США;

- за вартість матеріалів, використаних на закріплення вантажу на т/х згідно з актом-розрахунком : бензин 1,77 дол. США; тех. мастило 4,87 дол. США; транспортно-заготівельні витрати 0,3% 0,02 дол. США.

П. п. 2.1.2.11 та 2.1.2.12 Збірника визначено, що «укладання та укріплення вантажів у трюмах і на палубах суден за допомогою талрепів, затискачів та зєднувальних скоб, сталевих стрічок та замків, за винятком спец закріплень та вартості матеріалів» та «сепарація вантажів у трюмах суден (виключаючи вартість матеріалів)» входять до п. 2.1.2 Збірника та оплачуються акордними ставками.

Роботи перелічені у п. п. 2.1.2.11 та 2.1.2.12 у своєму складі містять не лише відособлені механічні дії з «укладання», «укріплення» та «сепарації», але й певні супутні та підготовчі дії для забезпечення якісного виконання робіт відповідно до п.п. 2.1.2.11 та 2.1.2.12 Збірника. Ці супутні та підготовчі витрати передбачені у п. 9 Положення (стандарті) 9 бухгалтерського обліку від 20.10.99 № 246 «інші витрати, які безпосередньо пов'язані з придбанням запасів і доведенням їх до стану, в якому вони придатні для використання у запланованих цілях. До таких витрат, зокрема, належать прямі матеріальні витрати, прямі витрати на оплату праці, інші прямі витрати підприємства на доопрацювання і підвищення якісно технічних характеристик запасів»

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із доводами відповідача про безпідставність стягування плати за транспортно-заготівельні витрати та за вартість ПММ в розмірі 36894,31 грн. з ПДВ.

Крім того, колегія судів погоджується із доводами відповідача щодо перевищення розміру акордних ставок плати, передбачених таблицею 2.1.1а «Акордні ставки плати за виконання навантажувально-розвантажувальних робіт (зовнішньоторговельні вантажі)» розділу 2А «Зовнішньоторговельні вантажі» Збірника при застосуванні з 01.09.08 коефіцієнту 1,18 згідно з наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26.06.08 № 773 «Про внесення змін до Збірника тарифів на комплекс робіт, повязаних з обробленням вантажів у портах України», зареєстрованим у Мін'юсті України 27.06.08 за № 571/15262.

Так, при перевалці вантажів 3 групи акордних ставок для портів четвертої тарифної групи при застосуванні ставок 2-ї категорії (табл. 2.1.1а Збірника) акордна ставка становить 3,4$ за тонну. З урахуванням доповнень, внесених до Збірника наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26.06.08 № 773, акордна ставка для вантажів 3 групи акордних ставок для портів четвертої тарифної групи при застосуванні ставок 2-ї категорії становить: 3,4$ х 1,18 = 4,0$.

Згідно із п. 3 наказу Міністерства транспорту України від 31.10.95 № 392 тарифи на комплекс робіт, пов'язаних з обробленням вантажів у портах України, що визначені Збірником тарифів, з 01.09.2008 повинні застосовувати з коефіцієнтом 1,18.

Відповідно до п. 5 Збірника - акордні ставки за навантажувально-розвантажувальні роботи для експортно-імпортних вантажів (табл. 2.1.1а - 2.1.4а розділу 2А), за винятком зерна, є фіксованими, а для транзитних вантажів (табл. 2.1.1б - 2.1.4б розділу 2Б) - граничними.

Згідно п.п. 2.1.1.1 п. 2.1. розділу 2 Збірника зазначено, що за виконання навантажувально-розвантажувальних робіт (обробка вантажів) стягується плата за акордними ставками, передбаченими табл. 2.1.1 - 2.1.4.

Відповідачем встановлено 26 випадків застосування ДП «Маріупольський морський торговельний порт» для вантажів 3 та 8 груп акордних ставок для портів четвертої тарифної групи при застосуванні ставок 2-ї категорії ставки 4,1$ (замість 4,0$), безпідставно зайво отримано на рахунки ДП «Маріупольський морський торговельний порт» за рахунок перевищення фіксованих акордних ставок при здійсненні навантажувально-розвантажувальних робіт 97008,28 грн з ПДВ (розрахунок додається, додаток до акту перевірки №8 на 2 сторінках) .

Таким чином, за рахунок стягування додаткової плати за роботи, які оплачуються за акордними ставками та перевищення фіксованих акордних ставок при здійсненні навантажувально-розвантажувальних робіт позивачем безпідставно отримано 167046,16 грн. з ПДВ.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення» вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та штраф у двократному розмірі необґрунтованої суми виручки підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації.

Згідно зазначеної норми Закону та відповідно до «Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами» відповідачем прийнято Рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін від 23 березня 2010 року № 86 у розмірі 501138,48 грн.

З огляду на викладене , колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» про визнання частково недійсним рішення, а саме : визнання недійсним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області від 23 березня 2010 року № 86 в частині неправомірного нарахування транспортно - заготівельних витрат до акордних ставок, застосування тарифів з порушенням запроваджених методів регулювання за рахунок завищення розміру акордних ставок плати при розрахунках навантажувально-розвантажувальної роботи, пов'язаної з обробленням вантажів.

Згідно приписів частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони обгрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, пропорційно з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Колегія суддів вважає, що відповідач приймаючи спірне рішення про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, діяв на підставі, в межах повноважень, що передбачені законодавством, з метою, з якою це повноваження надане, та у спосіб передбачений законом.

Відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі.

Оскільки постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо законності та обґрунтованості та висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 195, ст. 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207, ст. 211, ст. 212, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2010 року у справі № 2а-12977/10/0570 задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2010 року у справі № 2а-12977/10/0570 за позовом Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про визнання частково недійсним рішення скасувати.

Ухвалити нову постанову.

У задоволенні позову Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт» до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області про визнання частково недійсним рішення відмовити.

Постанова Донецького апеляційного адміністративного суду вступає в законну силу з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Постанова в повному обсязі складена 22.09.2010 року.

Головуючий: О.П. Лях

Судді: С.А. Малашкевич

ОСОБА_5