Справа № 307/716/13-а,2а-307/53/13
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Справа № 876/6890/13
Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу відділу агропромислового розвитку Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу агропромислового розвитку Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки у зв'язку з порушенням термінів її виплати,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 26.03.2013 року звернувся в суд з адміністративним позовом до відділу агропромислового розвитку Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, в якому просив стягнути на його користь грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічних відпусток за період роботи з 2009 року по 10 травня 2011 роки загальним розміром 8736,76 грн.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з відділу агропромислового розвитку Тячівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 8736,76 грн. (вісім тисяч сімсот тридцять шість гривень сімдесят шість копійок) грошової компенсації.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції відділ агропромислового розвитку Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги арифметичні помилки викладені в позовній заяві та проігнорував заперечення надане відділом АПР Тячівської РДА. Також відповідачем не було надано підтверджуючих документів щодо вказаного ним середньоденного заробітку 71,76 грн. Довідка на яку посилається ОСОБА_1 не була надана особисто для нього, а надана для спеціаліста І - ої категорії, який би мав 11 ранг державного службовця. Слід зазначити, що ОСОБА_1 має присвоєний тільки 13 ранг держслужбовця.

Згідно довідки про доходи з 25.05.2010 р. по 21.04.2011 року (за час вимушеного прогулу) спеціаліста першої категорії з врегулювання земельних відносин, харчової та переробної промисловості, а саме ОСОБА_1, середньоденний заробіток становить 45,73 грн. (копія додається).

Відпускні за 2009 - 2010 роки ОСОБА_1 отримав при звільненні згідно розрахунково - платіжної відомості за травень 2010 року . А також він отримав компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки на дітей за 2009 - 2010 роки відповідно до протоколу та припису територіальної державної інспекції праці у Закарпатській області від 13 липня 2010 p. № 07-08-008/0781-0938 (копії додаються). На ці обставини суд також не звернув належної уваги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не належить до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 5 березня 2012 року у справі № 2а-5298/11- скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково.

Зобов'язано управління агропромислового розвитку Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічної відпустки за період з 2009 року по 10 травня 2011 року, а також додаткові відпустки ( за наявності права на додаткові відпустки).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 виховує дитину інваліда.

Згідно довідки управління агропромислового розвитку Тячівської РДА заробітна плата спеціаліста 1-ої категорії управління агропромислового розвитку Тячівської РДА за період з 25 травня 2010 року по 21 квітня 2011 року складає 19 025,25 грн.

Відповідно до заяви про видачу готівки № 72233 від 6 лютого 2013 року ОСОБА_1 отримав 2100 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Тячівською РДА не у повному обсязі виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток за період роботи з 2009 року по 10 травня 2011 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права з огляду на наступне.

За положеннями п. 2 ч. 2 ст. 82 КЗпП та п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про відпустки» до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, зараховується час, коли працівник фактично не працював, але за ним згідно із законодавством зберігалися місце роботи(посада) та заробітна плата повністю або частково(у тому числі час оплаченого вимушеного прогулу, спричиненого незаконним звільненням або переведенням на іншу роботу).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткові відпустки працівникам, які мають дітей. Норма аналогічного змісту, передбачена також статтею 88 КЗпП.

Позивач припинив трудові правовідносини з Відповідачем (остання посада - спеціаліст І категорії з врегулювання земельних відносин, харчової та переробної промисловості управління агропромислового розвитку Тячівської районної державної адміністрації) 10 травня 2011 року шляхом переведення на посаду начальника юридичного сектору Тячівської РДА.

22 липня 2011 року ОСОБА_1 звільнений з посади начальника юридичного сектору Тячівської РДА за власним бажанням.

Судом встановлено. що до часу переведення позивача на посаду начальника юридичного сектору Тячівської РДА він не скористався своїм правом на відпустку за час роботи з 2009 року до 10 травня 2011 року.

У разі переведення працівника на роботу на інше підприємство грошова компенсація за не використані ним дні щорічних відпусток за його бажанням повинна бути перерахована на рахунок підприємства, на яке перейшов працівник.

За бажанням працівника частина щорічної відпустки замінюється грошовою компенсацією. При цьому тривалість наданої працівникові щорічної та додаткових відпусток не повинна бути менша ніж 24 календарних дні.

Таким чином управління АПР Тячівської РДА зобов'язане виплатити позивачу грошову компенсацію за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що якщо працівник з якихось причин не скористався своїм правом на щорічну відпустку за попередній рік чи за кілька попередніх років, він має право використати їх (частинами або декілька разом), а в разі звільнення, незалежно від підстав, йому має бути виплачено компенсацію за всі невикористані дні щорічних відпусток.

При цьому, колегія суддів бере до уваги постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 грудня 2012 року у справі № 2а-5298/11, якою зобов'язано управління агропромислового розвитку Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі невикористані ним дні щорічної відпустки за період з 2009 року по 10 травня 2011 року.

Відповідно до ст.72 КАС України обставини встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили не доказуються. На час апеляційного перегляду відомості про скасування вказаної постанови відсутні.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю, та стягнути на його користь з відділу агропромислового розвитку Тячівської РДА 8736,76 грн. грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток за період роботи з 2009 року по 10 травня 2011 року.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу відділу агропромислового розвитку Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області залишити без задоволення, а постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2013 року у справі №307/716/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук