Справа № 2а-12151/09/2570
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"23" грудня 2010 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Земляної Г.В., Петрика І.Й.,

при секретарі судового засідання Тарнаруцькій Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової адміністрації України, Державної податкової адміністрації в Чернігівській області про визнання дій неправомірними, скасування наказу та зобовязання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової адміністрації України, Державної податкової адміністрації в Чернігівській області про визнання дій неправомірними щодо видачі наказу № 89 від 27.02.2009 року, скасування вказаного наказу та про зобов'язання змінити формулювання причин звільнення в наказі № 1064-о від 31.08.2009 року за підставами виходу у відставку в зв'язку з хворобою та стягнути невиплачену грошову допомогу при звільненні.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2010 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що висновки суду першої інстанції, на підставі яких прийняте оскаржуване рішення, не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

Позивач проходив службу в Ніжинській ОДПІ в Чернігівській області на посаді першого заступника начальника Ніжинської ОДПІ в Чернігівській області - начальника відділу податкової міліції Ніжинської ОДПІ в Чернігівській області.

На підставі розпорядження голови ДПА в Чернігівській області від 19.01.2009 року № 13-р в період з 20.01.2009 року по 27.01.2009 року було проведено службове розслідування, результати якого викладені у висновку № 26-60/57т від 28.01.2009 року, відповідно до якого встановлено, що позивач неналежним чином організовує роботу відділу податкової міліції Ніжинської ОДПІ на виконання завдань, обовязків і функцій, покладених на відділ податкової міліції.

ОСОБА_2 28.01.2009 року було запропоновано ознайомитись з висновком матеріалів службового розслідування № 26-60/57т від 28.01.2009 року, проведеного згідно розпорядження голови ДПА в Чернігівській області від 19.01.2009 року № 13-р. Відмова від підпису про ознайомлення позивача підтверджується копією акта про відмову від надання пояснень від 28.01.2009 року.

На підставі висновку службового розслідування № 26-60/57т від 28.01.2009 року ДПА в Чернігівській області на імя Голови ДПА України направлено подання від 29.01.2009 року про звільнення позивача з посади та наказом ДПА України № 89 від 27.02.2009 року до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади з зарахуванням у розпорядження ДПА в Чернігівській області, на підставі п. 6 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в період з 28.01.2009 року по 26.08.2009 року знаходився на лікуванні, про що свідчать копії листків непрацездатності, які знаходяться в матеріалах справи.

Наказом ДПА України № 1064-О від 31.08.2009 року звільнений з займаної посади із зарахуванням у розпорядження ДПА в Чернігівській області, на підставі наказу ДПА України № 89 від 27.02.2009р. про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Наказом ДПА в Чернігівській області № 153-о від 10.09.2009 року ОСОБА_2 звільнений із розпорядження ДПА в Чернігівській області та з органів податкової міліції у відставку (із зняттям з військового обліку) по п. 65 «б»(через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114.

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи, керуючись Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Стосовно правомірності винесення оскаржуваного наказу ДПА України № 89 від 27.02.2009 року, яким до ОСОБА_2 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади з зарахуванням у розпорядження ДПА в Чернігівській області, на підставі п. 6 ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (звільнення з посади), колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що зазначений наказ було винесено на підставі висновку службового розслідування від 28.01.09 року № 26-60/57т, яким встановлено, що позивач неналежним чином організовує роботу відділу податкової міліції Ніжинської ОДПІ на виконання завдань, обовязків і функцій, покладених на відділ податкової міліції, за що було вирішено накласти на позивача дисциплінарне стягнення.

Виконання та зняття дисциплінарних стягнень регулюється ст. 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», згідно з якою дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його накладення, не враховуючи періоду перебування особи рядового або начальницького складу у відпустці, відрядженні або її тимчасової непрацездатності. Після закінчення цього строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

Частина 6 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України передбачає, що про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

З наведеного вбачається, що оскаржуваний наказ був винесений 27.02.2009 р., проте виконаний не був, оскільки позивач з 28.01.2009 року до 26.08.2009 року перебував на лікуванні.

З матеріалів справи вбачається, що апелянт приступив до виконання службових обовязків 27.08.2009 року та в цей же день відповідно до ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»був ознайомлений з наказом № 89 від 27.02.2009 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, приймаючи наказ № 89 від 27.02.2009 року діяв в межах повноважень та відповідно до Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності накладення дисциплінарного стягнення на позивача спростовуються матеріалами справи, а саме доказами, наданими в порядку ст.72 КАС України відповідачем, - актом відмови від надання пояснень першим заступником начальника інспекції начальником ВМП Ніжинської ОДПІ ОСОБА_2 від 28 січня 2009 року, Положенням про ВМП Ніжинської ОДПІ, затвердженим наказом Ніжинської ОДПІ від 01.03.07 р. № 176, відомостями про застосування до позивача дисциплінарних стягнень за неналежне виконання службових обовязків у 2008 році (наказ ДПАУ №144 від 25.04.2008 р. та наказ ДПАУ № 510 від 04.08.2008 року).

Стосовно наказу ДПА України від 31.08.2009 року колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно пп. «д»п. 45 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.91р. № 114 (далі Положення), переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу з вищих посад на нижчі у порядку дисциплінарного стягнення проводиться відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Статтею 18 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»передбачено, що такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади та звільнення з органів внутрішніх справ, накладені на осіб рядового і начальницького складу, які тимчасово непрацездатні або перебувають у відпустці, відрядженні, виконуються після їх прибуття до місця проходження служби.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання наказу ДПА України № 89 від 27.02.2009 року про накладення дисциплінарного стягнення, згідно вимог ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказом ДПА України № 1064-о від 31.08.2009 року позивача звільнено з посади першого заступника начальника Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції - начальника відділу податкової міліції Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції в Чернігівській області, зарахувавши у розпорядження ДПА у Чернігівській області.

Вимоги апелянта стосовно необхідності зміни формулювання причини звільнення позивача на підставі наказу ДПА України від 31.08.2009 року не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Позивач просить зазначити причину звільнення за станом здоровя, проте, як вбачається з наведеного вище, зазначеним наказом його було зараховано у розпорядження ДПА у Чернігівській області на підставі накладення дисциплінарного стягнення, встановленого наказом ДПА від 27.02.2009 року № 89.

З цього вбачається, що притягнення апелянта до адміністративної відповідальності було здійснене відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

При цьому, фактично звільнено позивача було наказом ДПА в Чернігівській області, в розпорядженні якої він перебував, № 153-о від 10.09.2009 року відповідно до п. 65 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 згідно поданого ним рапорта від 14.08.2009 року.

Стосовно вимог позивача про виплату йому недоотриманої суми грошової допомоги, колегія суддів зазначає наступне.

Обчислення грошової допомоги при звільненні регулюється ч. 1 ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»та постановою КМУ № 393 від 17.07.1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

Згідно з п. 10 зазначеної постанови військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, після закінчення строку контракту, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Крім цього, порядок виплати затверджено Наказом ДПАУ від 07 лютого 2001 року № 43 «Про затвердження Положення про виплату грошового утримання особам начальницького складу податкової міліції за час перебування в розпорядженні ДПА України, відстороненим від виконання службових обовязків (посади), особам, підданим арешту, та за час перебування під арештом, а також стосовно видачі грошових атестатів при звільненні та переміщенні по службі».

Таким чином, зважаючи на викладене та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо зміни розміру грошових виплат при звільненні, а тому висновок суду першої інстанції про відмову в задоволення цих вимог адміністративного позову є правильним та обґрунтованим.

Проаналізувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ ДПА України № 89 видано відповідно до вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, видання його під час тимчасової непрацездатності позивача є правомірним, оскільки за цей час залишався невиконаним і жодних правових наслідків для позивача не мав. Згідно з вимогами ст. 18 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України наказ ДПА України № 89 був реалізований ДПА України наказом № 1064-о від 31.08.2009 року після прибуття позивача до місця проходження служби. На підставі цього було відмовлено в задоволенні позову.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваних наказів.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2010 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через пять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України). Касаційна скарга на судові рішення подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення постанови в повному обсязі (стаття 212 КАС України).

Головуючий суддя

Судді