Справа № 2а/1570/7447/2011
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2011-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/7447/2011
УХВАЛА

28 вересня 2011 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Ізмаїльської міжрайонної прокуратури про визнання дій та бездіяльності протиправними,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просили суд визнати протиправними дії та бездіяльність Ізмаїльської міжрайонної прокуратури щодо перевірки їх звернень від 14.03.2011 року та від 02.08.2011 року.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

При визначенні судової юрисдикції щодо вирішення справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмета спірних правовідносин.

Відповідно до ст.1 КАС України цей визначає юрисдикцію, повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ, порядок звернення до адміністративних судів та порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом п.6 ч.1 ст.3 КАС України адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч.2 ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Адміністративна юрисдикція це компетенція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, яка згідно ст.17 КАС України поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як убачається із адміністративного позову, позивачами оскаржуються дії/бездіяльність Ізмаїльської міжрайонної прокуратури щодо розгляду їх заяв про факт службового підроблення судового рішення в цивільній справі № 2-1029-2005, яка перебувала в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду. Так, позивачі зверталися до прокуратури із скаргами від 14.03.2011 року та 02.08.2011 року, відповідно до яких просили вжити заходів прокурорського реагування по факту фальсифікації вказаного рішення (службового підроблення), тобто вказані скарги являються повідомленнями про злочин, передбачений ст. 366 КК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.05.2001 року №6-рп/2001 правосуддя України здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України. Цим рішенням Конституційного Суду України кримінальне судочинство визначено як врегульований нормами кримінально-процесуального кодексу України порядок діяльності органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів. Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України.

Згідно з п.2 ч.3 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

Суд звертає увагу позивачів, що відповідно до ст.121 Конституції України та ст.5 Закону України «Про прокуратуру»на органи прокуратури покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Розгляд заяв та скарг громадян в порядку ст.12 Закону України «Про прокуратуру»є одним із встановлених законом способів здійснення прокуратурою наглядових функцій, тому юрисдикція адміністративного суду не може поширюватись на оцінку якості та законності здійснення прокуратурою перевірок заяв або повідомлень про злочин до порушення кримінальної справи, а обмежується виключно правовідносинами, що виникають між сторонами у звязку із зверненням осіб та реагування на них прокуратурою відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

При цьому, позивачами не оскаржуються дії чи бездіяльність прокуратури у правовідносинах, що виникли між ними згідно з Законом України «Про звернення громадян»- щодо практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Зі змісту позовної заяви убачається, що позивачі вважають неправомірними дії/бездіяльність прокуратури, зокрема, щодо належної перевірки факту скоєння злочину, передбаченого ст.366 КК України. При цьому суд зауважує, що повідомлення про вчинений злочин подаються за правилами ст.97 КПК України.

Таким чином, функції прокуратури у спірних правовідносинах не підпадають під визначення владних управлінських функцій, дії чи бездіяльність органів прокуратури у спірних правовідносинах не є управлінськими, а сама Ізмаїльська міжрайонна прокуратура не є субєктом владних повноважень у розумінні визначення цього поняття в ст.3 КАС України.

Тобто, виходячи з вищенаведених положень Кодексу адміністративного судочинства України така справа не підпадає під ознаки справи адміністративної юрисдикції, характерною особливістю якої є наявність спору, що виник між суб'єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов'язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта, а цей суб'єкт, відповідно, зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого суб'єкта владних повноважень. У тому ж випадку, коли суб'єкт, у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, не здійснюють у спірних правовідносинах владних управлінських функцій щодо іншого суб'єкта, з яким виник спір, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції та не повинен вирішуватись адміністративним судом.

За таких обставин, дії та бездіяльність Ізмаїльської міжрайонної прокуратури щодо неналежної перевірки факту службового підроблення судового рішення в цивільній справі не підлягають оскарженню у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена у спільному інформаційному листі Вищого адміністративного суду України та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи від 12.03.2011 року 11.03.2011 року № 334/8/13-11, 259/0/4-11.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у відкритті провадження в адміністративній справі за даним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.109 КАС України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у відкритті провадження по справі за їх позовом до Ізмаїльської міжрайонної прокуратури про визнання дій та бездіяльності протиправними

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Розяснити позивачам, що дані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку кримінального судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя /ПІДПИС/ ОСОБА_4