Справа № 2а-7986/11/1270
Суддя: Радіонова О.О.
Дата ухвалення: 2012-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Качуріна Л.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2012 року справа №2а-7986/11/1270

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Радіонової О.О.

суддів: Нікуліна О.А., Жаботинської С.В.

при секретарі судового засідання Касьяновій В.М.

за участю представників від:

позивача: ОСОБА_2, представник за дов.від 04.01.12р.

відповідача 1: ОСОБА_3, представник за дов. від 09.10.11р.

відповідача 2: не з»явився, повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому Ленінської міжрайонної державної податкової

засіданні апеляційні скарги інспекції у м. Луганську

Головного управління Державного казначейства

України в Луганській області

на постанову Луганського окружного адміністративного суду

від 09 листопада 2011 року

по адміністративній справі № 2а-7986/11/1270

за позовом Публічного акціонерного товариства

«Луганський хіміко-фармацевтичний завод»

до Ленінської міжрайонної державної податкової

інспекції у м. Луганську

Головного управління Державного казначейства

України в Луганській області

про стягнення суми бюджетного відшкодування

з податку на додану вартість в сумі 275 976,00грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Луганський хіміко-фармацевтичний завод» звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську, Головного управління Державного казначейства України в Луганській області про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 275 976,00 грн. та пені (т. 1 а.с.3-6).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року адміністративний позов задоволений. Визнана протиправною бездіяльність Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську, яка виразилася у ненаданні Головному управління Державного казначейства України в Луганській області висновку із зазначенням заявленої Публічним акціонерним товариством «Луганський хіміко-фармацевтичний завод» суми 268 319,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний завод» заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість у загальній сумі 268 319,00 грн., з якої 195 065,00 грн. за січень 2011 року, 73 254,00 грн. - за лютий 2011 року. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний завод» пеню в сумі 7 657,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний завод» судові витрати у розмірі 1703,40 грн. (том 13 арк. спр. 239-244).

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що позивач має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, оскільки таке право обґрунтоване та документально підтверджено.

Ленінська міжрайонна державна податкова інспекція у місті Луганську та Головне управління Державного казначейства України в Луганській області подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (том 13 арк. спр. 250-252, 255-256).

В апеляційній скарзі Ленінська міжрайонна державна податкова інспекція у місті Луганську посилається на те, що право на відшкодування податку на додану вартість з бюджету виникає лише при надмірній сплаті податку до бюджету, що не враховано судом першої інстанції.

На думку апелянта, суд першої інстанції задовольняючи позов виходив лише з наявності первинних документів у позивача, судом не встановлено, за якими саме господарськими операціями було сформовано спірний податковий кредит та не надано будь-якої правової оцінки таким операціям враховуючи їх специфіку, характеру угод, не зясовано правомірність, реальність та факт виконання цих угод їх учасниками.

Крім того, апелянт зазначив, щодо стягнення пені на суму невідшкодованого ПДВ наступне. Відповідно до пп..8.п.1 ст. 7 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Видатки бюджету кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом. Бюджетом на 2011 рік не передбачені видатки з бюджету на сплату пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ, також Додаток 1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» Доходи Державного бюджету України на 2011 рік не передбачає відшкодування з бюджету зазначеної пені.

В апеляційній скарзі Головне управління Державного казначейства України в Луганській області посилається на те, що відшкодування податку на додану вартість із бюджету здійснюється лише на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби. Апелянт 2 просив розглянути справу без присутності його представника

Також, скаржник зазначає, що Бюджетом на 2011 рік не передбачені видатки з бюджету на сплату пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість.

Представник апелянта Ленінської МДПІ у м. Луганська підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Апелянт 2 Головне управління Державного казначейства України в Луганській області у судове засідання не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційних скарг та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши апеляційні скарги та матеріали справи, вислухавши уповноважених представників сторін, встановила наступне.

Позивач - суб'єкт господарювання юридична особа - Публічне акціонерне товариство «Луганський хіміко-фармацевтичний завод» (далі-ПАТ «Луганський хіміко-фармацевтичний завод»), зареєстровано 25 лютого 1997 року виконавчим комітетом Луганської міської ради за адресою: місто Луганськ, вулиця Кірова, будинок 17, взятий на облік платником податків Ленінською міжрайонною державною податковою інспекцією м.Луганськ 01 березня 1997 року, позивач є платником податку на додану вартість ( т. 1 а.с.7-11).

У періоді, за який проводилась перевірка, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 25 січня 2011 року № 100319004, виданого Ленінською МДПІ у м. Луганську, індивідуальний податковий номер - 14, був зареєстрований платником податку на додану вартість з 25 січня 2011 року по дату підписання довідки перевірки.

Свідоцтво платника податку на додану вартість від 17.07.1997 року № 17237889 анульовано 01.09.2000 року на підставі перереєстрації у зв'язку зі зміною місцезнаходження.

Свідоцтво платника податку на додану вартість від 08.09.2000 року № 16032037 анульовано 15.01.2003 року на підставі перереєстрації у зв'язку з виключенням з категорії ВПП.

Свідоцтво платника податку на додану вартість від 15.01.2003 року № 17310007 анульовано 19.01.2004 року на підставі перереєстрації у зв'язку з включенням до категорії ВПП.

Свідоцтво платника податку на додану вартість від 19.01.2004 року № 16033145 анульовано 15.01.2007 на підставі перереєстрації у зв'язку зі зміною місцезнаходження.

Свідоцтво платника податку на додану вартість від 15.01.2007 року № 100012180 анульовано 25.01.2011 на підставі перереєстрації у зв'язку з перереєстрацією.

21 лютого 2011 року ПАТ «Луганський хімфармзавод» подало до Ленінської МДПІ м.Луганська податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2011 року та розрахунок суми бюджетного відшкодування. Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок підприємства у банку, складає 195 065,00 грн.

21 березня 2011 року ПАТ «Луганський хімфармзавод» подало до Ленінської МДПІ у м.Луганську податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2011 року та розрахунок суми бюджетного відшкодування. Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок підприємства у банку, складає 73 254,00 грн.

У період з 27.04.2011 року по 05.05.2011 року Ленінською міжрайонною державною податковою інспекцією у м. Луганську проводилася позапланова виїзна перевірка Публічного акціонерно-товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний завод» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок підприємства банку за січень-лютий 2011 року, яке виникло за рахунок від'ємного значення з податку на додану вартість, що декларувалось у листопаді 2010 - січні 2011 року.

За результатами перевірки Ленінською МДПІ у м. Луганську було складено довідку 11 травня 2011 року за № 267/23-6169/00480796 ( т. 1 а.с.132-181).

Згідно з даними розрахунку суми бюджетного відшкодування (з урахуванням акту документальної невиїзної (камеральної) перевірки від 22.03.2011 № 336/16/00480796 залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, становить 195 065,00 грн.; частина залишку від'ємного значення, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг), становить 195065,00 грн.; сума, що підлягає відшкодуванню, становить 195 065,00 грн.

Згідно довідки щодо залишку суми від'ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (додаток 2 до податкової декларації з ПДВ) залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду (ряд. 24 податкової декларації звітного періоду) складається із сум ПДВ, які виникли в таких звітних періодах.

В довідці Ленінської МДПІ у м. Луганську від 11.05.2011 року за № 267/23-6169/00480796 зазначено, що за результатами перевірки не встановлено взаємовідносин ПАТ «Луганський хімфармзавод» з платниками, установчі документи, свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, первинні та інші документи, яких в судовому порядку визнанні недійсними. За результатами перевірки не встановлено укладення ПАТ Луганський хімфармзавод» нікчемних (недійсних) правочинів.

За результатами проведеної документальної невиїзної (камеральної) перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за січень 2011 року, результати якої оформлено актом від 22.03.2011 за № 336/16/00480796 не встановлено завищення або заниження від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою додаткового кредиту за січень 2011 року.

Основними покупцями ПАТ «Луганський хімфармзавод» у січні 2011 року були ТОВ Інститут біохімічних технологій», ТОВ «Дистриб'юторська компанія «Фарматек», ПАТ Київський вітамінний завод».

В довідці Ленінської МДШ у м. Луганську від 11.05.2011 року за № 267/23-6169/00480796 зазначено, що транспортування реалізованої продукції здійснювалась, як транспортом покупців, так і транспортом продавця - ПАТ Луганський хімфармзавод». Розрахунки за товар та виконанні роботи проводились шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок підприємства. Факт реалізації продукції підтверджується податковими накладними, факт надання послуг підтверджується актами наданими послуг. Видаткові накладні занесені до реєстру виданих податкових накладних. Підсумки реєстру виданих податкових накладних за січень 2011 року відповідають даним податкової декларації відповідного періоду.

Основними постачальниками позивача у січні 2011 року були: ДК «Фарматек», ТОВ «Вітус», ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання».

01.03.2010 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ТОВ «ДК Фарматек» було укладено договір № ФТ/10-1 про комплексне постачання сировини, фармацевтичної субстракції, обладнання, комплектуючих та інших видів продукції, перелік якої зазначений в договорі ( т.5 а.с.67).

На виконання умов договору ПАТ «Луганський хімфармзавод» придбало матеріали та сировину (медичні вироби, ПХВ плівку, та інше) на суму 379 090, 85 грн., у тому числі ПДВ -63 181,81 грн. Розрахунки між підприємствами проводилися у безготівковій формі. Згідно платіжних доручень ПАТ «Луганський хімфармзавод» здійснювало перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «ДК Фарматек» грошові кошти на виконання договору від 01.02.2010 року № ФТ/10-1. Доставка сировини здійснювалася власним транспортом, шляхом самовивозу.

21.01.2010 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ТОВ «Вітус» було укладено договір № 1 про виготовлення останнім етикеток та іншої поліграфічної продукції (т.6 а.с.89-90).

Згідно умов договору ТОВ «Вітус» виготовило та реалізувало етикетки та іншу поліграфічну продукцію на загальну суму 76 764,44 грн., у тому числі ПДВ 12 794,08 грн.

01.08.2010 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» було укладено договір № 15 п-8-ПГ про постачання та про транспортування природного газу на загальну суму 130 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 21 666,68 грн.

11.04.2008 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» було укладено договір № 206 про реалізацію електроенергії та виконання обслуговування електромереж на загальну суму 85 195,35 грн., у тому числі ПДВ 14 199,22 грн. ( т.10 а.с.120-128)

Інші постачальники реалізували товари (послуги) на загальну суму 293 145,96 грн., у тому числі ПДВ 48 857,66 грн.

Згідно з поданою ПАТ «Луганський хімфармзавод» до Ленінської МДПІ у м. Луганську податковою декларацією з ПДВ за лютий 2011 року від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту складає 136 918,00 грн. За наслідками проведеною документальної невиїзної (камеральної) перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за лютий 2011 року, результати якої оформлено актом від 14.04.2011 № 527/16/00480796, не встановлено завищення або заниження від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за лютий 2011року.

Основними покупцями ПАТ «Луганський хімфармзавод» у лютому 2011 року були ТОВ «Інститут біохімічних технологій», ПАТ «Київський вітамінний завод», ТОВ «Дистриб'ютерська компанія «Фарматек».

В довідці Ленінської МДПІ у м. Луганську від 11.05.2011 року за № 267/23-6169/00480796 зазначено, що транспортування реалізованої продукції здійснювалась, як транспортом покупців так і транспортом продавця - ПАТ «Луганський хімфармзавод». Розрахунки за товар та виконані роботи проводились шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок підприємства. Факт реалізації продукції підтверджується податковими накладними, факт надання послуг підтверджується актами наданими послуг. Видаткові накладні занесені до реєстру виданих податкових накладних. Підсумки реєстру виданих податкових накладних за лютий 2011 року відповідають даним податкової декларації відповідного періоду.

Основними постачальниками позивача у січні 2011 року були: ДК «Фарматек», ТОВ «Вітус», ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання», ПП «Радуга-евіс», ЗАТ «Макрохім», ТОВ «Інститут біохімічних технологій».

01.02.2010 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ТОВ «ДК Фарматек» було укладено договір № ФТ/10-1 про комплексне постачання сировини, фармацевтичної субстракції, обладнання, комплектуючих та інших видів продукції, перелік якої зазначений в договорі.

На виконання умов договору ПАТ «Луганський хімфармзавод» придбало матеріали та сировину (медичні вироби, ПХВ плівку, та інше) на суму 271 494,71 грн., у тому числі ПДВ - 45 249,12 грн. Розрахунки між підприємствами проводилися у безготівковій формі. Згідно платіжних доручень ПАТ «Луганський хімфармзавод» здійснювало перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «ДК Фарматек» грошові кошти на виконання договору від 01.02.2010 року № ФТ/10-1. Доставка сировини здійснювалася власним транспортом, шляхом само вивозу.

21.01.2010 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ТОВ «Вітус було укладено договір № 1 про виготовлення останнім етикеток та іншої поліграфічної продукції (т.6 а.с.89-90).

Згідно умов договору ТОВ «Вітус» виготовило та реалізувало етикетки та іншу поліграфічну продукцію на загальну суму 52 649,95 грн., у тому числі ПДВ 8 774,89 грн.

01.08.2010 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» було укладено договір № 15 п-8-ПГ про постачання та про транспортування природного газу на загальну суму 67 265,00 грн., у тому числі ПДВ -11210,83 грн. ( т. 10 а.с.102).

11.04.2008 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» було укладено договір № 206 про реалізацію електроенергії та виконання обслуговування електромереж на загальну суму 40 038,83 грн., у тому числі ПДВ 6 673,14 грн. ( т. 10 а.с.120-128).

27.01.2011 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ПП «Радуга-евіс» було укладено договір, згідно якого ПП «Радуга-евіс» реалізувало позивачу стеарат кальцію на загальну суму 48 027,21 грн., у тому числі ПДВ 8 004,54 грн.

01.01.2011 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ЗАТ «Макрохім» було укладено договір придбання хіміко-фармацевтичної продукції. Згідно умов договору позивачем придбано на загальну суму 38 015, 49 грн., в тому числі ПДВ 6 335,91 грн.

01.07.2009 року між ПАТ Луганський хіміко-фармацевтичний завод» та ТОВ «Інститут біохімічних технологій» було укладено договір про реалізацію ТОВ «Інститут біохімічних технологій» позивачу компонентів для медпрепаратів на загальну суму 47 849,63 грн., у тому числі ПДВ 7 974,94 грн. (т.5 а.с.64).

Інші постачальники реалізували товари (послуги) на загальну суму 171 187,56 грн., у тому числі ПДВ 28 531,26 грн.

Відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України та Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Пунктом 200.18 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті, подали відповідну заяву та відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті, мають право на автоматичне бюджетне відшкодування податку. Автоматичне бюджетне відшкодування здійснюється за результатами камеральної перевірки, яка проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним терміном отримання податкової декларації, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 200.18.1 пункту 200.18 статті 200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний протягом трьох робочих днів після закінчення перевірки надати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає автоматичному відшкодуванню з бюджету.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи та не спростовано доводами апеляційних скарг, що право Публічного акціонерного товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний завод» на бюджетне відшкодування податку на додану вартість за січень-лютий 2011 року у загальній сумі 268 319,00 грн., підтверджуються письмовими доказами, а саме: реєстром отриманих та виданих податкових накладних за січень, лютий 2011 року, в якому зареєстровані податкові накладні суми ПДВ яких віднесені до складу податкового кредиту та безпосередньо податковими накладними; податковими деклараціями за січень, лютий 2011 року, в яких до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду обґрунтовано віднесено відповідні суми ПДВ; іншими письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

Більш того, правомірність включення податку на додану вартість до сум податкового кредиту, на підставі якого платником податку було заявлено до відшкодування суму податку на додану вартість було підтверджено відповідними довідками податкового органу за результатами перевірок.

Частиною 2 статті 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, зокрема, встановлено, що податкова та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до статті 9 Закону „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та п.2.4 Наказ Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N 88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено наявними матеріалами справи та не спростовується доводами апелянтів, що документи сформовані за господарськими операціями між позивачем та його контрагентами є первинними документами в розумінні статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Податкові накладні видані контрагентами, на підставі яких позивач включив до складу податкового кредиту періоду, що перевірявся податок на додану вартість, відповідає вимогам Податкового кодексу України, що свідчить про відсутність перешкод для включення зазначеної суми до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду та відшкодування відповідних сум із бюджету.

Крім того, чинним законодавством України на покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов'язку при формуванні податкового кредиту (зобовязання) здійснювати контроль та перевірку за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника, зазнавати для себе певних негативних матеріальних наслідків.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення з бюджету процентів за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість з огляду на наступне.

Статтею 95 Конституції України визначено, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Підпунктом 8 пункту 1 статті 7 Бюджетного кодексу України передбачено, що принципом бюджетної системи України є принцип цільового використання бюджетних коштів бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями. Видатки бюджету кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом.

Відповідно до підпункту 13 пункту 1 статті 2 Бюджетного кодексу України до видатків бюджету не належать: погашення боргу; надання кредитів з бюджету; розміщення бюджетних коштів на депозитах; придбання цінних паперів; повернення надміру сплачених до бюджету сум податків і зборів (обовязкових платежів) та інших доходів бюджету, проведення їх бюджетного відшкодування.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» не передбачені видатки на сплату пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з відшкодування податку на додану вартість.

Крім того, жодний нормативний акт не визначає пеню, нараховану на суму бюджетної заборгованості, як заборгованість бюджету та необхідність її стягнення саме з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, тому є підстави для задоволення апеляційних скарг частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 24, 94, 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у місті Луганську та Головного управління Державного казначейства України в Луганській області на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі № 2а-7986/11/1270 задовольнити частково.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі № 2а-7986/11/1270 за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний завод» до Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську, Головного управління Державного казначейства України в Луганській області в частині стягнення пені у сумі 7657,00 грн. скасувати.

В задоволенні позову в цій частині відмовити.

В іншій частині постанову Луганського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2011 року у адміністративній справі № 2а-7986/11/1270 - залишити без змін.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Луганський хіміко-фармацевтичний завод» судові витрати у розмірі 1656,14грн.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені у судовому засіданні 20 січня 2012 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Постанова у повному обсязі складена та підписана колегією суддів 25 січня 2012 року.

Головуючий суддя О.О.Радіонова

Судді О.А. Нікулін

ОСОБА_4