Справа № 2-а-810/10/2570
Суддя: Грибан І.О.
Дата ухвалення: 2011-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-810/10/2570 Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"15" лютого 2011 р. м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді Губська О.А., Борисюк Л.П.

за участі :секретаря с/з ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Субєкта господарської діяльності фізичної особи ОСОБА_3 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2010 року у справі за позовом Субєкта господарської діяльності фізичної особи ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у Ріпкинському районі Чернігівської області про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В :

Субєкт господарської діяльності фізична особа ОСОБА_3 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Ріпкинському районі Чернігівської області, в якому просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 12.02.2010 року.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2010 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2010 року та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2010 року - без змін, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що працівниками ДПІ у Ріпкинському районі Чернігівської області було здійснено планову виїзну документальну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання субєктом господарювання - фізичною особою ОСОБА_3 вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року, за результатами якої складено акт №53/17-068/НОМЕР_1 від 08.02.2010 року.

В ході проведеної перевірки встановлені порушення позивачем пункту 1.15 ст. 1, п.1.6 ст. 1, пп.4.2.1 п.4.2 ст. 4, абзац. „а п.17.2 ст. 17, п.19.2 ст. 19 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб від 22.05.2003 року №889-ІV, в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб при виплаті доходів громадянам за період що перевірявся на суму 195262,50 грн.

На підставі складеного акту №53/17-068/НОМЕР_1 від 08.02.2010 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 12.02.2010 року, яким визначено суму податкового зобовязання з податку з доходів фізичних осіб за період що перевірявся на загальну суму 585787,50 грн. в тому числі 195262,50 грн. основного платежу та 390525 грн. штрафних санкцій.

За період, що перевірявся з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року позивачем здійснена закупка та реалізація лісових грибів та ягід. Згідно даних книги обліку доходів та витрат, зареєстрованої у ДПІ у Ріпкинському районі 28.07.2008 року за №341, позивач у графі 10 «Витрати, повязані з одержанням доходу»за період з 01.01.2007 року по 31.12.2009 року вказано загальну суму витрат, повязаних із здійсненням підприємницької діяльності в розмірі 1301750 грн., в тому числі протягом 2007 року в сумі 486880 грн., 2008 року в сумі 447000 грн., протягом 2009 року в сумі 367870 грн.

Підставою для визначення позивачу зобовязання з податку з доходів фізичних осіб стало здійснення ним господарських операцій з придбання товарів (лісових грибів та ягід), придбання послуг ( перевезення) у СПД - фізичних осіб . Зазначені витрати не були підтверджені позивачем а ні на час перевірки контролюючим органом, а ні під час розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до пп.9.12.1 п.9.12 ст.9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» встановлено, що оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту.

Відповідно до пп. «а»п.17.2 ст.17 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є, зокрема, для оподатковуваних доходів з джерелом їх походження з України - податковий агент.

Згідно п. 1.15 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи нерезидент або його представництво, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

За змістом пп. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Разом з тим, згідно пп.8.2.1 цієї статті, платник податку, що отримує доходи, нараховані особою, яка не є податковим агентом, зобов'язаний включити суму таких доходів до складу загального річного оподатковуваного доходу та подати річну декларацію з цього податку.

Відповідно до абз. «а» пункту 19.1 статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» платники податку зобов'язані вести облік доходів і витрат у обсягах, достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі коли такий платник податку зобов'язаний цим Законом подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податковий кредит. Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним податковим органом за узгодженням з комітетом Верховної Ради України, відповідальним за проведення податкової політики. Відповідно до абзацу «а»п.п.19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Відповідно до п.п.20.3.2 п.20.3 ст. 20 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», у разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про систему оподаткування» платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані: вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами, під час перевірки, що проводиться державними податковими органами, давати пояснення з питань оподаткування у випадках, передбачених законами, виконувати вимоги державних органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт про проведення перевірки.

Як встановлено судом першої інстанції документи на підтвердження фактів купівлі лісової продукції у позивача відсутні, фактів про підтвердження взаємовідносин з питання закупівлі підприємців, зареєстрованих на території інших районів ДПІ, МДПІ та відділень грибів та ягід з позивачем не встановлено.

Відповідно до п.п.17.1.9 п. 17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», у разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно і всебічно зясованих обставин в справі, підтверджених доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то колегія суддів апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Субєкта господарської діяльності фізичної особи ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2010 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

ОСОБА_5ОСОБА_1

суддя О.А.Губська

суддя Л.П.Борисюк

Повний текст виготовлено -21.02.2011р.