Справа № 2-а-1092/10
Суддя: Сотська С. О.
Дата ухвалення: 2010-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-1092/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2010 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Сотська С.О., розглянувши в письмовому провадженні в місті Первомайську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Первомайської роти ДПС ДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС Первомайської роти ДПС ДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В позовній заяві позивач вказує, що 28.09.2010р. близько 15год. 40хв. на автомобілі Фіат, державний номер НОМЕР_1, він рухався на авто дорозі Р-06 Ульянівка-Миколаїв 108км та був зупинений відповідачем, який склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення та виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 241969, згідно якої 28.09.2010р. він (позивач) керував автомобілем зі швидкістю 84км/год, при дозволеній швидкості руху 60км/год, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР.

Позивач вважає, що порушення не допускав, оскільки на вказаній ділянці дороги рухався зі швидкістю 60км/год. Доказів, що вимірювач швидкості зафіксував швидкість саме його транспортного засобу не надано. Він рухався в потоці машин.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та справу розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу в його відсутність, проти задоволення позову заперечує.

Відповідно до ч. З ст. 122 КАС України, у разі якщо клопотання про розгляд справи за їх відсутності заявили всі особи, хкі беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

28.09.2010р. о 15.40 год. відповідачем відносно позивача було складено протокол серії ВЕ1 № 068565, відповідно до якого ОСОБА_1, керуючи автомобілем Фіат, державний номер НОМЕР_1, рухався на автодорозі Р-06 Ульянівка-Миколаїв 108км зі швидкістю 84км/год, при дозволеній швидкості руху 60км/год, тобто порушив п. 12.4 Правил Дорожнього руху України. Швидкість вимірювалась приладом «Радіс».

Того ж дня відповідачем відносно позивача була винесена постанова серії ВЕ № 241969, якою за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за перевищення водіями встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20км/год.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що свідки правопорушення не встановлені. Вимірювач швидкості «Радіс» не має функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Стаття 251 КпАП носить імперативний характер відносно можливості використання тільки тих технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, та можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови відповідачем були порушені вимоги вказаної норми та положення ст. 280 КУпАП, оскільки він не встановив, чи був саме позивач, який рухався у потоці автомобілів, винен у вчиненому правопорушенні, а будь-які інші докази, які б спростували пояснення позивача та підтверджували правомірність складеного протоколу та винесеної постанови, відповідачем не надані.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що прийти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - неможливо, оскільки на підтвердження факту допущеного ОСОБА_1 правопорушення не надано доказів, пояснення позивача не спростовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином постанова ВЕ № 241969 від 28.09.2010 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 6-11, 159-164 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову ВЕ № 241969 від 28.09.2010 року в справі про адміністративне правопорушення винесену інспектором ДПС Первомайської роти ДПС ДАІ ОСОБА_2 про накладення штрафу в розмірі 255 грн. на ОСОБА_1.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: