Справа № 9818/09/1570
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

"04" лютого 2010 р.Справа № 2а-9818/09/1570
Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Катеренчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Приватного підприємства «Альфа-Н»до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси, за участю прокуратури Київського району м. Одеси, про визнання дій протиправними, скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив суд визнати дії Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси щодо проведення планової перевірки Приватного підприємства «Альфа-Н»- протиправними; визнати висновки по акту перевірки від 01.06.2009 року №1654/9323-02/33509452 Про результати виїзної планової перевірки ПП «Альфа-Н»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 року по 30.09.2008 року незаконними; скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.06.2009 року №/0 та №/0 та скасувати першу податкову вимогу від 07.07.2009 року №1/442 та всі санкції, які передбачені зазначеною податковою вимогою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Інспекцією порушені вимоги ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», а саме позивачу не вручалось направлення на перевірку. Також позивач зазначає численні порушення Інспекцією вимог Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного законодавства, затверджений наказом ДПА України від 10.08.2005 року №327 (далі Порядку №327), та Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платниками податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затверджений наказом ДПА України від 21.06.2001 року №253. Зважаючи на протиправність дій ДПІ у Київському районі м. Одеси та відповідних прийнятих податковим органом рішень та вимоги, позивач звернувся до суду.

Ухвалою суду від 04.02.2010 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконними висновків по акту перевірки від 01.06.2009 року №1654/9323-02/33509452 «Про результати виїзної планової перевірки ПП «Альфа-Н»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 року по 30.09.2008 року закрито.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити, пояснивши, що ДПІ у Київському районі м. Одеси обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства прийняла оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а посилання позивача на протиправність щодо проведення перевірки, незаконність акту перевірки, податкових повідомлень-рішень та першої податкової вимоги є необґрунтованими.

Представник прокуратури Київського району м. Одеси в суді також заперечувала проти задоволення позову із підстав, наведених представниками ДПІ.

Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що на підставі направлень від 10.12.2008 року №617/301/23-02, від 06.05.2009 року № 324/126/23-02, від 21.05.2009 року № 378/139/23-02, виданих ДПІ у Київському районі м. Одеси, згідно з ч. 1 ст. 11№ Закону України «Про державну податкову службу в Україні»та відповідно до плану-графіка на 4 квартал 2008 року проведення планових виїзних перевірок субєктів господарювання співробітниками ДПІ у Київському районі м. Одеси проведена планова виїзна перевірка з питань дотримання приватним підприємством «Альфа-Н»вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005 року по 30.09.2008 року.

Перевірка ПП «Альфа-Н»у термін, зазначений у направленні від 10.12.2008 року №617/301/23-02 почата не була у звязку із тим, що до ДПІ у Київському районі надійшов лист ПП «Альфа-Н»№9843/10 від 15.12.2008 року про те, що документи, підтверджуючі ведення фінансово-господарської діяльності підприємства за період з 01.10.2005 року по 30.09.2008 року втрачені. До Київського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області ПП «Альфа-Н»надана заява по факту втрати документів. Матеріали перевірки зареєстровані в ЖРЗПС №11304 від 08.12.2008 року. Підприємству був наданий термін здійснити заходи, необхідні для поновлення документів, підтверджуючих фінансово-господарську діяльність.

Після закінчення терміну для здійснення заходів, необхідних для поновлення документів, було виписане направлення №324/126/23-02 від 06.05.2009 року для проведення виїзної планової перевірки ПП «Альфа-Н», яке було отримане особисто керівником підприємства ОСОБА_1 06.05.2009 року, проте документи, підтверджуючі фінансово-господарську діяльність підприємства до перевірки надані не були.

06.05.2009 року від керівника ПП «Альфа-Н» надійшов лист №3515/10 про те, що надати документи немає можливості, у звязку із тим, що вони були вилучені ВПМ ДПІ Малиновського району на підставі постанови про вилучення від 28.04.2009 року.

За результатами перевірки складено акт від 01.06.2009 року №1654/9323-02/33509452. Перевіркою встановлено порушення ПП «Альфа-Н»п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 1122406,00 гривень, порушення п. 4.1 ст. 4, п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.2.8 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 826093,00 гривень.

На підставі вищевказаного акту перевірки податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 19.06.2009 року №/0 про визначення позивачу податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств в розмірі 1122406,00 гривень та штрафної санкції в розмірі 561203,00 гривень, а всього 1683609,00 гривень, та від 19.06.2009 року №/0 про визначення позивачу податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 826093,00 гривень та штрафної санкції в розмірі 413046,50 гривень, а всього 1239139,50 гривень, та перша податкова вимога від 07.07.2009 року №1/442.

Відповідно до п. 4.7 Порядку №327 у разі відмови посадових осіб суб'єкта господарювання, що перевірений, від підписання акта перевірки службовими особами органу державної податкової служби складається акт довільної форми, що засвідчує факт такої відмови. Пунктом 4.8 вказаного Порядку передбачено, що при відмові посадової особи суб'єкта господарювання від отримання одного примірника акта перевірки з відповідними додатками робиться відповідний запис на останній сторінці обох примірників, складається акт відмови від отримання та один примірник акта перевірки з відповідними додатками направляється платнику податків поштою з повідомленням про вручення.

Судом не приймається до уваги твердження позивача щодо порушення Інспекцією ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», яке полягає у неврученні направлення на перевірку та неповідомленні про проведення перевірки, оскільки це повністю спростовується матеріалами справи. Так, 06.05.2009 року директор Приватного підприємства «Альфан-Н»власноруч отримав направлення на проведення планової виїзної перевірки №324/126/23-02 від 06.05.2009 року, про що свідчить його підпис в направленні. Згідно акту №350/23-2 від 21.05.2009 року Про неможливість вручення наказу та направлення на продовження термінів перевірки ПП «Альфа-Н»керівник підприємства відмовився від отримання наказу та направлення на продовження термінів, які були направлені поштою 21.05.2009 року.

Доводи позивача щодо порушення Інспекцією п.п. 4.2 Порядку №327, що полягають в ненаданні копії акту перевірки, не знайшли свого підтвердження та спростовані наявною в матеріалах справи копією акту відмови від ознайомлення та отримання одного примірника акту планової документальної перевірки від 01.06.2009 року №36/23-02.

Відповідно до абз. 4 п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Таким чином, платник податку має право включати до складу валових витрат лише витрати, які підтверджено відповідними розрахунковими, платіжними та іншими (первинними) документами.

Вимоги щодо документального забезпечення записів у бухгалтерському обліку визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Пунктом 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2 ст. 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п.п. 7.2.8 п.п. 7.2 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з поставки та придбання товарів (послуг), які підлягають оподаткуванню цим податком, а також які не є об'єктами оподаткування згідно із статтею 3 та звільнених від оподаткування згідно із статтею 5 цього Закону.

Зведені результати такого обліку відображаються у податкових деклараціях, форма і порядок заповнення яких визначаються відповідно до закону. Платник податку веде реєстр отриманих та виданих податкових накладних у документальному або електронному вигляді за його вибором, у якому зазначаються порядковий номер податкової накладної, дата її виписки (отримання), загальна сума та сума нарахованого податку, а також реєстраційний номер платника

податку продавця, який надав податкову накладну такому платнику податку. За наявності оригіналу податкової накладної невключення її до зазначеного реєстру не є підставою для відмови у зарахуванні суми податку, визначеної у такій податковій накладній, до складу податкового кредиту такого платника податку. Форма і порядок заповнення реєстрів отриманих та виданих податкових накладних встановлюються центральним податковим органом.

При проведенні документальної (планової або позапланової виїзної) перевірки платник податку зобовязаний забезпечити доступ податковому інспектору до реєстру податкових накладних та у разі ведення його в електронному вигляді надати носій електронної інформації за власний рахунок. При цьому носій електронної інформації повинен зберігатися платником податку протягом строку давності, встановленого законом.

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 8 вищевказаного Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, оскільки на момент проведення перевірки суми, включені у декларації податку на додану вартість не підтверджені жодним документом бухгалтерського обліку, а до валових витрат підприємства віднесені видатки, не підтверджені відповідними документами, при цьому представником позивача в судових засіданнях висновки за перевіркою не спростовані, ПП «Альфа-Н»порушені вимоги п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4, п.п. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», п. 4.1 ст. 4, п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.2.8 п. 7.2, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Відтак Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси правомірно винесені податкові повідомлення-рішення від 19.06.2009 року №/0 про визначення позивачу податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств в розмірі 1122406,00 гривень та штрафної санкції в розмірі 561203,00 гривень, а всього 1683609,00 гривень, та від 19.06.2009 року №/0 про визначення позивачу податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 826093,00 гривень та штрафної санкції в розмірі 413046,50 гривень, а всього 1239139,50 гривень, у звязку із чим законних підстав для скасування вказаних рішень немає.

Відповідно до п. 1.3. ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. Згідно п. 5.4.1. ст. 5 зазначеного Закону узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків. Відповідно до п. п. 6.2.1. п. 6.2 ст. 6 Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що ДПІ в Київському районі направлені копії рішень від 19.06.2009 року №/0 та 19.06.2009 року №/0 рекомендованими листами з повідомленнями за юридичною адресою ПП «Альфа-Н», відповідачем дотримано вимоги п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є чинними, а податкове зобовязання узгодженим. У звязку із цим відсутні законні підстави для скасування податкової вимоги.

Суд також приймає до уваги, що в даному конкретному випадку відсутність документів, на які посилається позивач, не впливає на результати перевірки та не являється підставою для скасування відповідних рішень за результатами перевірки, оскільки чинним податковим законодавством передбачений обовязок платника податків вести облік господарської діяльності та документально підтверджувати свої податкові зобовязання. При цьому, позивач був належним чином попереджений про перевірку та необхідність в наданий термін здійснити заходи для поновлення документів, підтверджуючих фінансово господарську діяльність.

Вилучені згідно протоколу виїмки від 28.04.2009 року податкові накладні не є єдиним передбаченим законодавством доказом здійснення господарської діяльності. Так, Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» у якості таких підтверджуючих документів вказує як розрахункові, платіжні так і інші документі. При цьому, позивачем як під час проведення перевірки, так і під час судових засідань не було надано жодного первинного документа, який би містив відомості про господарські операції та підтверджував їх здійснення, а, відтак, спростовував би висновки перевірки. З огляду на це суд вважає, що позиція ПП «Альфа-Н»щодо втрати документів, підтверджуючих фінансово-господарську діяльність та вилучення органом податкової міліції деяких податкових декларацій лише свідчить про намір позивача ухилитися від здійснення належного контролю з боку податкових органів та у подальшому - від відповідальності за виявлені порушення податкового законодавства.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення від 19.06.2009 року №/0 про визначення позивачу податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств в розмірі 1122406,00 гривень та штрафної санкції в розмірі 561203,00 гривень, а всього 1683609,00 гривень, та від 19.06.2009 року №/0 про визначення позивачу податкового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 826093,00 гривень та штрафної санкції в розмірі 413046,50 гривень, а всього 1239139,50 гривень, та перша податкова вимога від 07.07.2009 року №1/442, Державною податковою інспекцію у Київському районі м. Одеси прийнято правомірно, у звязку із чим суд не знаходить підстав для визнання їх незаконними та скасування.

Також суд враховує, що перевірка ПП «Альфа-Н»проведена Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси на підставі направлення №324/126/23-02 від 06.05.2009 року, виданого ДПІ у Київському районі м. Одеси та згідно положень Закону України «Про державну податкову службу», у звязку із чим судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо незаконності проведення такої перевірки, як на підставу для скасування прийнятих за її результатами спірних податкових повідомлень-рішень та вимоги.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, на підставі ст. 10 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 11 КАС України, згідно якої, розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів, зясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11,69,71,86,159-162 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Приватного підприємства «Альфа-Н»до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси, за участю прокуратури Київського району м. Одеси, про визнання дій протиправними, скасування податкового повідомлення-рішення та вимоги відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано «08»лютого 2010 року.

Суддя ____________________ І.В. Завальнюк