Справа № 816/3341/15
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м.ПолтаваСправа № 816/3341/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчукм'ясо" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

18 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Кременчукм'ясо" (далі по тексту - ПАТ "Кременчукм'ясо") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі по тексту - КОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 серпня 2015 року №/34.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що прийняте відповідачем за наслідками перевірки спірне податкове повідомлення-рішення від 04 серпня 2015 року №/34 є неправомірним, оскільки при формуванні податкового кредиту позивачем дотримані вимоги Податкового кодексу України. Наполягав на тому, що здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами в перевіряємому періоді повністю підтверджуються наявними у позивача первинними документами бухгалтерського обліку та податкової звітності. Стверджував, що посилання контролюючого органу на акти неможливості проведення зустрічних звірок без проведення таких звірок є протиправними та необгрунтованими, оскільки метою проведення зустрічної звірки є саме співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючим органом з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердждення відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи правомірністю висновків позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ "Кременчукм'ясо", якою встановлено порушення пункту 198.1, 198.2 статті 198, пункту 201.1 статті в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 266806,67 грн. Стверджував, що в ході проведених заходів встановлено порушення заповнення позивачем документів, які складалися в ході здійснення останнім господарських операцій із ТОВ "Стронг Маркет" та "Маркет Про". Наполягав на тому, що обов'язок підтвердити правомірність та обгрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів, позаяк саме він є суб'єктом, який зменшує суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальниками, чого не було здійснено ПАТ "Кременчукм'ясо" в ході перевірки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Кременчукм'ясо" () зареєстровано як юридична особа 14 липня 1998 року, номер запису 1 002776 (т. 1а.с. 59-60).

Позивач взятий на облік в органах державної податкової служби і також являється платником податку на додану вартість, що не оспорюється сторонами.

Видами діяльності товариства за КВЕД-2010 є: виробництво м'ясних продуктів, розведення рогатої худоби молочних порід, розведення іншої великої рогатої худоби та буйволів, розведення свиней, оптова торгівля м'ясом і м'ясними продуктами, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (т.1 а.с. 61-62).

Кременчуцькою ОДПІ, у період з 07 липня 2015 року по 13 липня 2015 року, згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року за №2755-VI, зі змінами та доповненнями, проведено позапланову документальну виїзну перевірку ПАТ "Кременчукм'ясо" з питань взаємовідносин з ТОВ "Стронг Маркет" за червень-вересень, грудень 2014 року та ТОВ "Маркет Про" за липень, вересень-жовтень 2014 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оспорюється.

За результатами перевірки складено акт від 20 липня 2015 року №864/16-03-22-02-12/30068026 (т.1 а.с. 34-58), за висновками якого встановлено порушення пункту 198.1, пункт 198.2 статті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 266806,67 грн., в тому числі за червень 2014 року в сумі 22750 грн., липень 2014 року в сумі 94724,80 грн., серпень 2014 року в сумі 43092 грн., вересень 2014 року в сумі 33074,40 грн., жовтень 2014 року в сумі 12988,80 грн., грудень 2014 року в сумі 60176,67 грн.

На підставі акту перевірки від 20 липня 2015 року №864/16-03-22-02-12/30068026 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 04 серпня 2015 року №/34 (т.1 а.с. 16), яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 400210 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 266806,67 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 133403,34 грн.

Збільшуючи ПАТ "Кременчукм'ясо" суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за результатами взаємовідносин з ТОВ "Стронг Маркет" та ТОВ "Маркет Про" податковий орган виходив з наступного:

- "відповідно до ланцюгу постачання кишкової оболонки придбаної ПАТ "Кременчукм'ясо" у ТОВ "Стронг Маркет" встановлено, що ТОВ "Стронг Маркет" не є виробником, а є посередником "транзитером" при придбанні та подальшій реалізації товару, даний товар був поставлений від ТОВ "Хорсса". В свою чергу ТОВ "Хорсса" даний товар було придбано у ПП "Меридіана 2010", яким було імпортовано в червні та липні 2014 року кишкову оболонку з Бразилії. ПП "Меридіан 2010" має стан - 8 до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Податкові накладні за грудень 2014 року, які надані до перевірки ПАТ "Кременчукм'ясо" містять код УКТЗЕД, при ретельному дослідженню по ланцюгу постачання ТОВ "Стронг Маркет" не встановлено походження товару, постачальника, імпортера. Товарно-транспортні накладні отримані від ТОВ "Стронг Маркет" не вірно оформлені, дорожні листи відсутні. При проведені перевірки підприємством не надано інформацію щодо наявності холодильного обладнання та умов зберігання товару.

- від Ізюмської ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області надійшла податкова інформація від 14 квітня 2015 року №169/7/20-14-22-12 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ТОВ "Маркет Про" щодо неможливості документального підтвердження господарських відносин із платником податків ПП "Восток". Отже, виходячи з отриманої інформації встановлено відсутність реальної можливості отримання товарів "ТОВ "Маркет Про" від контрагентів - постачальників та подальшій реалізації підприємствам покупцям. ТОВ "Маркет Про" має стан - 8 до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. При перевірці системи автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України по ланцюгу постачання кишкової оболонки, встановлено, що даний товар не був придбаний, а лише полягав в документальному оформленні первинних документів з метою ухилення від сплати податків. При проведенні перевірки підприємством не надано інформацію щодо наявності холодильного обладнання та умов зберігання товару.

Позивач, не погоджуючись із позицією відповідача щодо правомірності збільшення йому суми грошового зобовязання з податку на додану вартість, звернувся до суду з вимогою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04 серпня 2015 року №/34.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку спірному податковому повідомленню - рішенню, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних вище правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник податку на додану вартість повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватись відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Згідно з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Щодо взаємовідносин ПАТ "Кременчукм'ясо" із Товариством з обмеженою відповідальністю "Стронг Маркет" () судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ПАТ "Кременчукм'ясо" в 2014 році здійснювало придбання товару (черева яловича) у ТОВ "Стронг Маркет" на загальну суму 1264312 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 210718,67 грн.

Так, 01 лютого 2013 року між ПАТ "Кременчукм'ясо" (покупець) та ТОВ "Стронг Маркет" (постачальник) укладено договір поставки №01/02 (т.1 а.с. 63-66).

За умовами договору постачальник продає, а покупець купує на умова та в порядку, в визначених цим договором товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках, або накладних, які є невід'ємними частинами договору. Загальна сума договору складається з окремих сум операцій, що вказуються в товарних накладних. Товар повинен відповідати всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам та правилам, встановленим чинним законодавством України для товарів даного виду. Поставка товару здійснюється на умовах DAP згідно з рекомендацією ІНКОТЕРМС 2010. Перехід права власності на товар відбувається в момент підписання покупцем супровідних документів на поставку товару. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2013 року.

На виконання досягнутої домовленості позивачем отримано від вказаного контрагента товар - черева яловича кількістю 296500 м. на загальну суму 1264312 грн.

За наслідками здійснення господарських операцій із ТОВ "Стронг Маркет" останнім виписано позивачу: видаткові накладі - від 09 грудня 2014 року №РН-0000097 (т.1 а.с. 68), від 24 грудня 2014 року №РН-0000099 (т.1 а.с. 72), від 06 червня 2014 року №РН-0000058 (т.1 а.с. 76), від 22 липня 2014 року №РН-0000069 (т.1 а.с. 80), від 21 липня 2014 року №РН-0000068 (т.1 а.с. 84), від 10 липня 2014 року №РН-0000065 (т.1 а.с. 88), від 15 вересня 2014 року №РН-0000081 (т.1 а.с. 92), від 04 серпня 2014 року №РН-0000072 (т.1 а.с. 96) та податкові накладні - від 24 грудня 2014 року №6 (т.1 а.с. 70), від 09 грудня 2014 року №4 (т.1 а.с. 74), від 06 червня 2014 року №4 (т.1 а.с. 78), від 22 липня 2014 року №9 (т.1 а.с. 82), від 21 липня 2014 року №8 (т.1 а.с. 86), від 10 липня 2014 року №5 (т.1 а.с. 90), від 15 вересня 2014 року №2 (т.1 а.с. 2), від 04 серпня 2014 року №2 (т.1 а.с. 98).

Дослідивши вказані первинні документи ТОВ "Стронг Маркет" для документального оформлення господарських операцій з придбання ПАТ "Кременчукм'ясо" товару, суд не має підстав для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, податкові накладні та видаткові накладні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість послуг, ціну послуг. Будь-яких порушень щодо оформлення накладних судом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів у податкового органу відсутні. Податкові накладні зареєстровані в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних (т. 2 а.с. 30-34).

Розрахунок за придбаний товар здійснювався позивачем у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ "Стронг Маркет", що підтверджується банківською випискою (т.3 а.с. 53-67). Також позивачем надано повідомлення про відступлення грошової вимоги факторові (т.2 а.с. 1, 4) та платіжні доручення на оплату (т.3 а.с. 156-176).

Відповідно до пункту 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 року за № 293/1318, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

На підставі наданої позивачем копії журналу реєстрації доручень (т..2 а.с. 12-18), встановлено, що придбаний товар отримувався ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписи яких містяться у видаткових накладних.

Факт транспортування придбаного позивачем товару підтверджується наявними у матеріалах справи товарно-транспортними накладними (т.1 а.с. 69, 73, 77, 84, 85, 89, 93, 97).

Стосовно тверджень контролюючого органу, що товарно-транспортні накладні оформленні з порушеннями, а саме відсутній код автопідприємства, відсутній код підприємства замовника та вантажовідправника, відсутній номер дорожнього листа, відсутні відомості про вантажно-розвантажувальні роботи суд зазначає, що окремі неточності в заповненні документів не можуть свідчити про відсутність господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом і не позбавляють правового значення, виданих за цими операціями документів, оскільки дана обставина є лише порушенням ведення бухгалтерського обліку та не може свідчити про недоведеність поставки товару у сукупності з іншими доказам. Крім того, товарно-транспортна накладна не єдиний документ, який супроводжує господарську операцію.

Щодо відсутності у товарно-транспортних накладних печаток автоперевізника, то відповідно до пункту 11.4 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363 саме замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Посилання відповідача в акті перевірки та у своїх запереченнях на пункт 11.3 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, як на обов'язкову наявність дорожнього листа для перевезення вантажів також не знайшли свого підтвердження, оскільки дану норму було виключено, згідно із наказом Міністерства інфраструктури України від 05 грудня 2013 року №983.

Факт завезення придбаного товару на територію ПАТ "Кременчукм'ясо" підтверджується витягом із Журналу в'їзду транспорту та витягом з Журналу вхідного контролю якості сировини (т.2 а.с. 149-152, т.3 а.с. 42-57).

Придбаний товар оприбутковано на підтвердження чого ПАТ "Кременчукм'ясо" надано прибуткові ордери (т.1 а.с. 67, 71, 75, 79, 83, 87, 91, 95).

На підтвердження подальшого використання придбаних товарно-матеріальні цінності позивачем надано накладні вимоги на відпуск/внутрішнє переміщення/матеріалів (т.2 а.с. 162, 164-165, 167, 169, 171, 172).

Також у позивача наявні ветеринарні свідоцтва та експертні висновки на придбану партію товару (т.1 а.с. 99-116).

Щодо взаємовідносин ПАТ "Кременчукм'ясо" із Товариством з обмеженою відповідальністю "Маркет Про" () судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ПАТ "Кременчукм'ясо" 2014 року здійснювало придбання товару (черева баранячі 20/22 ААА) у ТОВ "Маркет Про" на загальну суму 336528 грн. в тому числі ПДВ в розмірі 56088 грн.

02 липня 2014 року між ПАТ "Кременчукм'ясо" (Покупець) та ТОВ "Маркет Про" (Постачальник) укладено договір поставки 0207-03 (т.1 а.с. 117-118).

За умовами договору постачальник продає, а покупець купує на умовах та в порядку, визначених цим договором товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках, або накладних, які є невід'ємними частинами цього договору. Загальна сума договору складається з окремих сум операцій поставки, що вказуються в товарних накладних. Ціни на товар встановлюються на підставі специфікацій, що є додатками до цього договору, а в разі їх, відсутності на підставі товарних накладних на поставку товару. Товар повинен відповідати всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам та правилам, встановленим чинним законодавством України для товарів даного виду. Поставка товару здійснюється на умовах DDP згідно з редакцією ІНКОТЕРМС 2010. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року.

На виконання досягнутої домовленості позивачем отримано від вказаного контрагента товар - черева баранячі 20/22 ААА кількістю 85500 м. на загальну суму 336528 грн.

За наслідками здійснення господарських операцій із ТОВ "Маркет Про" останнім виписано позивачу: видаткові накладні - від 02 липня 2014 року №МП-0000084 (т.1 а.с. 120), від 09 вересня 2014 року №МП-0000096 (т.1 а.с. 123), від 23 липня 2014 року №МП-0000089 (т.1 а.с. 126), від 13 жовтня 2014 року (т.1 а.с. 129) та податкові накладні - від 02 липня 2014 року №2 (т.1 а.с. 121), від 09 вересня 2014 року №2 (т.1 а.с. 124), від 23 липня 2014 року №7 (т.1 а.с. 127), від 13 жовтня 2014 року №1 (т.1 а.с. 130).

Дослідивши вказані первинні документи ТОВ "Маркет Про" для документального оформлення господарських операцій з придбання ПАТ "Кременчукм'ясо" товару, суд не має підстав для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, податкові накладні та видаткові накладні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість послуг, ціну послуг. Будь-яких порушень щодо оформлення накладних судом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів у податкового органу відсутні. Податкові накладні зареєстровані в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних (т. 2 а.с. 35-37).

Розрахунок за придбаний товар здійснювався позивачем у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ "Маркет Про", що підтверджується банківською випискою та платіжними дорученнями (т.3 а.с. 53-55, 130-155).

На підтвердження факту отримання товару від ТОВ "Маркет Про" позивачем надано акти отримання багажу (т.1 а.с. 120, 126, 129, т.2 а.с. 9).

Факт завезення придбаного товару на територію ПАТ "Кременчукм'ясо" підтверджується витягом із Журналу в'їзду транспорту (т.3 а.с. 42-57).

Придбаний товар оприбутковано на підтвердження чого ПАТ "Кременчукм'ясо" надано прибуткові ордери (т.1 а.с. 119, 122, 125, 128).

На підтвердження подальшого використання придбаних товарно-матеріальні цінності позивачем надано накладні вимоги на відпуск/внутрішнє переміщення/матеріалів (т.2 а.с. 163, 166, 168, 170).

Також у позивача наявні ветеринарні свідоцтва та експертні висновки на придбану партію товару (т.1 а.с. 131-138).

Факт наявності придбаної продукції у ТОВ "Маркет Про" та ТОВ "Стронг Маркет" підтверджується крім іншого інвентаризаційним описом №273 (т.3 а.с. 128-129).

На підтвердження наявності у позивача обладнання для виробництва готової продукції останнім надано відомості по рахункам 101, 103, 104, 105, 106, 117 (т.2 а.с. 179-270, т.3 а.с. 1-41).

Згідно витягу з оборотних відомостей по рахунку 2012 встановлено залишки придбаного товару у контрагентів позивача, його кількість, що використана у виробництві, вихід кількості готової продукції із сировини (т.2 а.с. 173-178).

Судом встановлено, що у позивача наявний персонал для здійснення господарської діяльності та виробничі потужності (т.2 а.с.153-161, т.3 а.с. 68-75).

Необхідність придбання товару у ТОВ "Маркет Про" та ТОВ "Стронг Маркет" позивач обгрунтовував тим, що основним видом діяльності останнього є виробництво м'ясних продуктів, для того щоб виконувати мету та цілі своєї діяльності та отримувати економічну вигоду, а саме реалізовувати вже виготовлені ковбасні та м'ясні делікатеси, позивач зобов'язаний купувати сировину для виробництва ковбасних виробів, так як без наявності сировини неможливо виготовити кінцеву продукцію для споживача, потреба в купівлі сировини прямо показує та відображає тісний зв'язок між отриманням сировини та виробництвом кінцевого продукту - м'ясних продуктів, ковбасних виробів.

Отже, позивачем, на підставі належним чином оформлених податкових накладних та інших первинних бухгалтерських документів, правомірно включено суму податку на додану вартість до складу податкового кредиту за відповідний період.

Суд враховує, що відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку.

Стосовно контрагентів позивача - ТОВ "Маркет Про" та ТОВ "Стронг Маркет" то слід зазначити, що фактів визнання недійсним або анулювання свідоцтва про державну реєстрацію на момент здійснення господарських операцій судом не встановлено; постачальники знаходилися в Єдиному державному реєстрі, а також мав свідоцтво про реєстрацію платником податку на додану вартість.

При цьому, суд зауважує, що подальше припинення юридичної особи та анулювання свідоцтва платника ПДВ не робить виписані ним первинні документи та податкові накладні недійсними та не позбавляють позивача права на формування на їх підставі податкового кредиту.

Крім того суд зазначає, що чинним законодавством України на учасників цивільно-правових відносин, які є платниками податків, не покладено обов'язку та не визначено право перевірки відповідності законодавству статусу контрагентів, в т.ч. перебування за місцезнаходженням, та дотримання ними вимог податкового законодавства. Кожен платник податку несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Статтею 198 ПК України не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах, послугах отриманих від продавця, в разі порушення ним умов податкового законодавства, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг).

Згідно з частини другої статті 161 КАС України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 2442 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

При вирішенні справи судом встановлено, що 31 січня 2011 року Верховним Судом України винесена постанова у справі за позовом закритого акціонерного товариства Мукачівський лісокомбінат до Мукачівської обєднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

В рішенні Верховного суду України по цій справі зазначено, що у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2008 року у справі N 21-500во08, від 1 червня 2010 року у справі N 21-573во10 Судова палата в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до статті 1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року Україна визнає джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов'язковими для правозастосування органами правосуддя.

Європейський суд з прав людини в ухвалених Рішеннях, а саме у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Отже, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Відповідачем не надано жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при здійсненні ними договірних відносин взаємоузгоджених зловмисних дій, не спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Наявності таких доказів, зокрема вироку суду, постановленого у кримінальній справі стосовно посадових осіб ПАТ "Кременчукм'ясо" чи його контрагентів ТОВ "Маркет Про" та ТОВ "Стронг Маркет". В акті перевірки податковим органом не встановлений факт відсутності поставки тих товарно-матеріальних цінностей, за результатами придбання яких позивачем сформовано податковий кредит. Твердження відповідача про відсутність здійснення господарської операції ПАТ "Кременчукм'ясо" фактично ґрунтуються на підставі Актів перевірок контрагентів. Податковим органом не доведено фактичних обставин, які ставлять під сумнів реальність господарської операції. Придбані товари необхідні для здійснення діяльності позивача та отримання останнім прибутку.

Отже, дослідження наявних у справі доказів у їх сукупності, дає суду підстави для висновку про відсутність в діях ПАТ "Кременчукм'ясо" порушень податкового законодавства, визначених актом перевірки №864/16-03-22-02-12/30068026 від 20 липня 2015 року, на підставі висновків якого відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 04 серпня 2015 року №/34.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, незважаючи на вимогу частини другої статті 71 цього Кодексу щодо процесуального обовязку відповідача, останній в ході судового розгляду справи правомірності прийнятого податкового повідомленя-рішення від 04 серпня 2015 року №/34 не довів, а відтак позовні вимоги ПАТ "Кременчукм'ясо" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Кременчукм'ясо" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 04 серпня 2015 року №/34.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області судові витрати, понесені Публічним акціонерним товариством "Кременчукм'ясо" у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 487 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 18 вересня 2015 року.

Суддя С.О. Удовіченко