Справа № 2а-1870/7569/11
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2012-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2012 р. Справа № 2a-1870/7569/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах про скасування вимоги про сплату боргу № Ф-2569 від 30 вересня 2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу № Ф-2569 від 30 вересня 2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що 20 жовтня 2006 року він був зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік в управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми. Згідно з розрахунком сум страхових внесків, які підлягають сплаті за III та IV квартал 2010 року, здійсненого відповідачем 30.09.2011, позивач повинен був сплачувати страхові внески за вказаний період з розрахунку мінімальної заробітної плати. Протягом зазначеного періоду позивач як фізична особа-підприємець сплачував страхові внески до Пенсійного фонду у розмірі 84,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; накопичувальний пенсійний рахунок - частина персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку, яка відображає стан пенсійних активів застрахованої особи в накопичувальній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Стаття 11 вказаного Закону визначає перелік осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, зокрема, до таких осіб належать: громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України; фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок); особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності.

Починаючи з 15.03.2004 р. позивач став на облік в управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми як адвокат, а з липня 2008 року по теперішній час працює найманим працівником в АТ «Сумський завод «Насосенергомаш», де отримує заробітну плату, з якої утримуються та перераховуються страхові внески до Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на кожну застраховану особу відкривається персональна облікова картка, в якій використовується постійний ідентифікаційний номер Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів.

Таким чином, позивач є застрахованою особою, сплачує страхові внески шляхом відрахувань з усіх доходів, які отримує як найманий працівник, як фізична особа-підприємець та як адвокат на один накопичувальний пенсійний рахунок, що відображається на його персональній обліковій картці.

Сума страхового внеску встановлюється фізичними особами-суб'єктами підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску за кожну особу.

Беручи до уваги, що розмір страхового внеску визначається позивачем як фізичною особою-підприємцем самостійно та його щомісячний страховий внесок (з урахуванням єдиного податку) не повинен бути менше мінімального розміру страхового внеску, та враховуючи, що загальний щомісячний внесок позивача на накопичувальний пенсійний рахунок перевищує мінімальний розмір страхового внеску, позивач вважає оскаржувану вимогу протиправною та просить її скасувати.

Відповідач позов не визнав, зазначив, що за найманого працівника страхові внески сплачує підприємство (установа, організація), на якому він працює, а фізична особа-субєкт підприємницької діяльності сплачує страхові внески за себе сам. Оскільки ФОП ОСОБА_1 за III та IV квартал 2010 року до мінімального страхового внеску як за приватного підприємця не було доплачено 1288,80 грн управлінням була виписана вимога про сплату боргу Ф-2569 від 30.09.2011 р. на суму 1288,80 грн.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач 19.12.2003 р. отримав свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, 20.10.2006 р. зареєстрований Виконавчим комітетом Сумської міської ради як фізична особа-підприємець, з липня 2008 року працює в АТ «Сумський завод «Насосенергомаш» (а.с. 8-15). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» позивач зареєстрований як платник страхових внесків в управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми (правонаступником якого є управління Пенсійного фонду України в м. Сумах) і зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Станом на 30.09.2011 р. заборгованість позивача зі сплати страхових внесків склала 1288,80 грн, у звязку з чим управлінням Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми було надіслано позивачу вимогу № Ф-2569 про її сплату (а.с. 6).

Суд погоджується з правомірністю вимоги відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 11 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України; фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок); особи, які забезпечують себе роботою самостійно - займаються адвокатською, нотаріальною, творчою та іншою діяльністю, пов'язаною з отриманням доходу безпосередньо від цієї діяльності.

Відповідно до п.1, п. 5 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності (включаючи фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок); застраховані особи, зазначені в пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій статті 12 цього Закону.

За ст. 15 вказаного Закону платниками страхових внесків є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Виходячи з аналізу вказаних норм, за найманого працівника страхові внески сплачує підприємство, на якому він працює, а субєкт підприємницької діяльності-фізична особа самостійно сплачує за себе страхові внески.

Позивач зареєстрований в управлінні Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми (правонаступником якого є управління Пенсійного фонду України в м. Сумах) як платник страхових внесків, перебував на спрощеній системі оподаткування та сплачував єдиний податок у розмірі 200 грн, 42 % даного податку було перераховано на рахунки управління.

Відповідно до пп. 4 п. 8 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), на період дії законодавчих актів з питань особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному цим Законом. Сума страхового внеску встановлюється зазначеними особами самостійно. При цьому сума страхового внеску з урахуванням частини фіксованого або єдиного податку, що перерахована до Пенсійного фонду України, повинна становити не менше мінімального розміру страхового внеску та не більше розміру страхового внеску, обчисленого від максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, загального оподатковуваного доходу, з якої сплачуються страхові внески.

Даний борг утворився у звязку з тим, що позивачем як за приватного підприємця за III та IV квартал 2010 року не було доплачено до мінімального страхового внеску 1288,80 грн. Тому управлінням Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми було виписано вимогу Ф-2569 від 30.09.2011 р. про сплату боргу в сумі 1288,80 грн.

Таким чином, суд вважає, що за наведених обставин та правових норм вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах про скасування вимоги про сплату боргу № Ф-2569 від 30 вересня 2011 року відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 27 січня 2012 року.

Суддя (підпис) Л.М. Опімах

З оригіналом згідно

Суддя Л.М.Опімах