Справа № 822/647/15
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/647/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

15 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області (далі - відповідач) про скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просив: скасувати постанову відповідача від 11.02.2015 ВП № 46479639 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) виконавчого листа № 822/3852/14 виданого 31.01.2015; зобов'язати відповідача прийняти до виконання виконавчий лист № 822/3852/14 виданий 31.01.2015 Хмельницьким окружним адміністративним судом та відкрити виконавче провадження про зобов'язання Відділу освіти, молоді та спорту Старосинявської районної державної адміністрації у відповідності до п. 2.3 Вимог "Про усунення виявлених недоліків та порушень" від 18.06.20414 № 4-33/908 відобразити в обліку дебіторську заборгованість за не виконані роботи. Стягнути з ТОВ "Гідроізоляційні системи" зайво виплачені кошти або провести відшкодування зайвих виплат шляхом виконання відповідного обсягу робіт. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвих виплат, шкоду у порядку та розмірі, встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.08.2015 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2014 по справі №822/3852/14 задоволено позов Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області до Відділу освіти, молоді та спорту Старосинявської районної державної адміністрації про зобов'язання виконати п.2.3 Вимоги.

При цьому 31.01.2015 виданий виконавчий лист по адміністративній справі №822/3852/14.

11 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) на підставі п.п.6,8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV згідно яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону, наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що усі виконавчі дії державним виконавцем проведені відповідно до вимог Закону № 606-XIV, а тому позовні вимоги позивача щодо скасування постанови державного виконавця від 11.02.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) задоволення не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з таких підстав.

Згідно ст. 1 Закону № 606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Таким чином, відповідач у справі суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов'язок по примусовому виконанню рішень.

Частиною 1 ст. 17 Закону № 606-ХІV передбачено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 11 цього ж Закону державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону № 606-ХІV у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

В силу ч. 2 ст. 18 Закону № 606-ХІV у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 606-ХІV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Так, державний виконавець перевіривши відповідність поданого позивачем виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 Закону № 606-ХІV, 11.02.2015 виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.п. 6,8 ст. 26 Закону № 606-ХІV.

Суд апеляційної інстанції не дає оцінки рішенню суду на підставі якого було видано виконавчий лист, однак погоджується з тим, що виходячи із дослівного змісту виконавчого листа, державний виконавець правомірно дійшов висновку про його не відповідність ст. 18 Закону № 606-ХІV, що слугувало підставою для прийняття рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону № 606-ХІV у разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

Таким чином, позивач після приведення виконавчого документа у відповідність з вимогами ст. 18 Закону № 606-ХІV, може повторно звернутись до відповідача для вирішення питання про відкриття виконавчого провадження.

Крім цього апеляційний суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 170 КАС України встановлено, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом № 606-ХІV.

Оскільки доводи апеляційної скарги відповідача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Хмельницькій області залишити без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Мельник-Томенко Ж. М.

ОСОБА_2