Справа № 308/4868/13-а
Суддя: Ференц А. М.
Дата ухвалення: 2013-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2013 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді Ференца А.М.

при секретарі Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2, треті особи: Державна казначейська служба України, Міністерство фінансів України, Апеляційний суд Закарпатської області, про визнання дій незаконними та скасування рішення державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 23 січня 2008 року в провадженні відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі: Відділ ПВР ДВСУ) була на виконанні постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2007 року про стягнення з Державного казначейства України за рахунок коштів державного бюджету на користь Апеляційного суду Закарпатської області 343156 грн. 45 коп. для придбання квартири та передачі її в його (позивача) користування (виконавче провадження № 5882982).

9-го червня 2008 року цим же відділом було відкрито ще одне виконавче провадження про примусове стягнення на його користь з Міністерства фінансів України компенсації за неодержане службове обмундирування в розмірі 14040 грн. (виконавче провадження № 7755093).

З листів відділу примусового виконання рішень йому було відомо, що виконавчі провадження знаходяться в реєстрі виконавчих документів і будуть виконані в порядку черговості відповідно до бюджетної програми Виконання рішень судів на користь суддів. Станом на 24.04.2012 року виконавчі документи були в реєстрі за номерами 335 та 162 (відповідно).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 21.01.2013 року у виконавчому провадженні № 5882982 судом замінено сторону виконавчого провадження (боржника) з Державного казначейства України його правонаступником Державною казначейською службою України.

У лютому 2013 року старший державний виконавець Кушнір Л.В. (далі: державний виконавець) надіслав йому постанову про відновлення виконавчого провадження після заміни боржника, а в понеділок, 18 березня 2013 року він отримав від нього два рекомендованих листи в яких виявилися постанови державного виконавця по обом виконавчим провадженням від 01.03.2013 року про повернення виконавчих документів стягувачу без виконання.

Дії Відділу ПВР ДВСУ та державного виконавця з приводу повернення стягувачу виконавчих документів без виконання та винесені з цього приводу постанови про повернення виконавчих документів стягувачу вважає незаконними, оскільки вони суперечать нормам Закону України Про виконавче провадження, Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Посилаючись на дані обставини просить суд задовольнити позов та постановити судове рішення, яким визнати незаконними дії відповідачів з приводу повернення без виконання виконавчих документів стягувачу та скасувати постанови державного виконавця від 01.03.2013 року про повернення виконавчих документів стягувачу без виконання.

Позивач в судове засідання не зявився, однак, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить суд розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача ДВС України в судове засідання не зявився, хоча про час місце був повідомлений належним чином.

В порядку частин другої та четвертої ст. 128 КАС України справа розглянута у відсутності відповідача - державного виконавця та представників третіх осіб, які належним чином повідомлені про час місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до переконання, шо позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.71 КАС України кожна сторона повиппа довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

По справі встановлено, шо з 23.01.2008 року в провадженні Відділу ПВР ДВСУ знаходилася на виконанні постанова Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2007 року про стягнення з Державного казначейства України за рахунок коштів державного бюджету на користь Апеляційного суду Закарпатської області 343156 грн. 45 коп. для придбання квартири та передачі її в користування ОСОБА_1 (виконавче провадження № 5882982).

9 червня 2008 року цим же відділом було відкрито ще одне виконавче провадження про примусове стягнення на користь ОСОБА_1 з Міністерства фінансів України компенсації за неодержане службове обмундирування в розмірі 14040 грн. (виконавче провадження № 7755093).

З листів відділу примусового виконання рішень відомо, що виконавчі провадження знаходилися в реєстрі виконавчих документів і мали виконуватися в порядку черговості відповідно до бюджетної програми Виконання рішень судів на користь суддів. Станом на 24.04.2012 року виконавчі документи були в реєстрі за номерами 335 та 162 (відповідно).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 21.01.2013 року у виконавчому провадженні № 5882982 замінено сторону виконавчого провадження (боржника) з Державного казначейства України його правонаступником Державною казначейською службою України.

01.03.2013 року державний виконавець по обом виконавчим провадженням виніс постанови про повернення виконавчих документів стягувану без виконання, а начальник Відділу ПВР ДВСУ затвердив їх та супровідними листави направив їх позивачу (стягувачу).

Зі змісту вищезгаданих постанов випливає, що після набрання чинності Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 року та внесення змін до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 змінився порядок та спосіб виконання таких рішень.

На думку державного виконавця на даний час він позбавлений можливості здійснити списання коштів з рахунків боржників. Дану обставину державний виконавець вважає забороною, яка, на його думку, є підставою, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, для повернення стягувачеві виконавчого документа без виконання. Крім цього, державний виконавець вважає за можливе, що стягувач після отримання на руки виконавчого документа має пред'явити його до виконання повторно у спосіб, передбачений новим законодавством.

Проте погодитися з такою позицією державного виконавця та Відділу ПВР ДВСУ не можна.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 6 Конституції України органи та службові особи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Коституцією межах і відповідно до законів України.

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 року № 4901-VI який змінив порядок та спосіб виконання рішень, які були ухвалені на користь позивача.

Виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, тепер здійснюється не Державною виконавчою службою України, а Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу (ст. 3 Закону).

У звязку зі зміною порядку та способу виконання рішень, боржником за якими є державний орган, постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 року № 45 були внесені зміни до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845 (далі Порядок).

Згідно змісту пункту 7 нової редакції Порядку, який набрав чинності 06.02.2013 року, по не виконаних виконавчих провадженнях де боржником є державний орган, державний виконавець складає відповідний акт про наявність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, а керівник органу державної виконавчої служби зобовязаний протягом 10 днів, з дня складення такого акта, подати відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень Державній казначейській службі України оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином Порядок, який є обовязковий для виконання Державною виконавчою службою України, чітко регламентує дії державного виконавця та керівника органу ДВС, які вони повинні вчинити щодо не виконаних виконавчих проваджень, боржником в якому є державний орган.

В порушення цих нормативних вимог державний виконавець 01.03.2013 року по обом виконавчим провадженням, які були у нього на виконанні пять років, виніс постанови про повернення виконавчих документів стягувану без виконання, а керівник Відділ ПВР ДВСУ затвердив ці постанови та супровідними листами № 92/5-6 та № 119/5-6 від 13.03.2013 року направив їх не Державній казначейській службі України, а позивачу (стягувачу).

Крім цього, Закон України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень набрав чинності 01.01.2013 року і розповсюджується на правовідносини, які будуть виникати після його прийняття (ст.5 ЦК України). Законодавець не надав цьому закону зворотної сили і він не може бути забороною для здійснення повноважень державного виконавця.

Аналіз змісту п. 9 ч. І ст. 47 Закону України Про виконавче провадження дає підстави стверджувати, що дана норма передбачає наявність встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення.

У постановах державного виконавця про повернення виконавчих документів стягувачу не зазначено конкретної норми закону, яка забороняє звернути стягнення на майно чи кошти боржника.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.2 ст.47 Закону України Про виконавче провадження, винесенню постанови про повернення стягувачеві виконавчого документа передує складання акту в якому державний виконавець зазначає про наявність обставин зазначених у ч.І ст.47 Закону України Про виконавче провадження.

Такий акт державним виконавцем не складався, сторонам виконавчого провадження він не надсилався і про нього не згадується в самих постановах.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що дії Відділу ПВР ДВСУ та державного виконавця з приводу повернення ОСОБА_1 виконавчих документів без виконання є незаконними, а винесені з цього приводу постанови про повернення виконавчих документів підлягають скасуванню.

Керуючись ст 6, 82 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 8. 19. 24. 40. 55 Конституції України, ст. 2, 6, 18, 181 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2, треті особи: Державна казначейська служба України, Міністерство фінансів України, Апеляційний суд Закарпатської області, про визнання дій незаконними та скасування рішення державного виконавця - задовольнити.

Визнати дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 з приводу повернення ОСОБА_1 (стягувачу) без виконання виконавчих документів: виконавчого листа, виданого Ужгородським міськрайонний судом 04.12.2007 року по справі № 2а-645/07 та виконавчого листа, виданого Ужгородським міськрайонний судом 11.09.2007 року по справі № 2а-227/07 - незаконними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 від 01.03.2013 року про повернення ОСОБА_1 (стягувачеві) виконавчого листа, виданого Ужгородським міськрайонний судом 04.12.2007 року по справі № 2а-645/07, по виконавчому провадженню № 5882982, як незаконну.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 від 01.03.2013 року про повернення ОСОБА_1 (стягувачеві) виконавчого листа, виданого Ужгородським міськрайонний судом 11.09.2007 року по справі № 2а-227/07, по виконавчому провадженню № 7755093, як незаконну.

Стягунути з Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (код за СДР1ІОУ 37471075). що знаходиться за адресою: м. Київ. вул. Артема, 73 на користь ОСОБА_1 юрія Григоровича (ідентифікаційний номер суду невідомий), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, вул Минайська, 14/4 судовий збір в розмірі 34 тридцять чотири) грн. 41 коп.

Постанова може бути оскаржено шляхом подання через суд першої інстанції протягом десяти днів апеляційної скарга до Апеляційного суду Львівської області.

Суддя: Ференц А.М.