Справа № 2а-4019/09/1370
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2011-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2011 р. Справа № 51171/09

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Каралюса В.М..

при секретарі судового засідання: Ільницькій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львові апеляційні скарги Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського управління юстиції та публічного акціонерного товариства «Державно-експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державно-експортно-імпортний банк України» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 «Торгова компанія «Інтермаркет» до Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третя особа: публічне акціонерне товариство «Державно-експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державно-експортно-імпортний банк України» про визнання незаконною та скасування постанови, закриття виконавчого провадження та спонукання до вчинення дій ,

встановила:

У червні 2009 року ОСОБА_1 «Торгова компанія «Інтермаркет» звернулося з позовом до Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третя особа: публічне акціонерне товариство «Державно-експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державно-експортно-імпортний банк України» про визнання незаконною та скасування постанови, закриття виконавчого провадження та спонукання до вчинення дій.

Позивач зазначав, що 10.06.2009 року на їх адресу надійшла постанова заступника начальника Галицького відділу ДВС Львівського МУЮ ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження №13187630 з примусового виконання виконавчого напису №2677 виданого 29.05.2009 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про звернення стягнення на земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 17338 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул.. Кн. Ольги, 120, що належить на праві власності ОСОБА_1 «Торгова компанія «Інтермаркет» для задоволення вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у розмірі, що становить разом з Генеральною угодою №6005№1 від 25.11.2005 року 33 738 232,81 доларів США та 7 356 728,05 грн., а також 9950,00 грн. плати ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за вчинення виконавчого напису.

Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач звернувся до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2009 року позов задоволено частково. Визнано нечинною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 13187630 винесену 05.06.2009 року заступником начальника Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_2 з примусового виконання виконавчого напису № 2677 від 29.05.2009 року, виданого приватним нотаріусом ЛМНО, про звернення стягнення на земельну ділянку (кадастровий номер 21002035) несільськогосподарського призначення загальною площею 17338 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Наукова - ОСОБА_4, та будівлю, загальною площею 6771,30 кв., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Кн. Ольги, 120, та належить на праві власності ОСОБА_1 "ТК "Інтермаркет" для задоволеная вимог публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в розмірі, що становить разом з Генеральною угодою № 6005N1 від 25.11.2005 року (із наступними змінами та доповненнями) 33738232,81 доларів США та 7356728,05 гри., а також 9950,00 грн. плати ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за вчинення виконавчого напису.

Зобов'язано Галицький відділ Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції скерувати виконавчий напис № 2677 від 29.05.2009 року, виданий приватним нотаріусом ЛМНО, про звернення стягнення на земельну ділянку (кадастровий номер 21002035) несільськогосподарського призначення загальною площею 17338 кв.м.. що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Наукова - ОСОБА_4, та будівлю, загальною площею 6771.30 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Кн. Ольги, 120, та належить на праві власності ОСОБА_1 "ТК "Інтермаркет" для задоволення вимог публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в розмірі, що становить разом з Генеральною угодою № 6005N1 від 25.11.2005 року (із наступними змінами та доповненнями) 33738232,81 доларів США та 7356728,05 гри., а також 9950,00 грн. плати ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за вчинення виконавчого напису, до ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія "Інтермаркет". В решті позовних вимог відмовити.

Постанову суду оскаржили Галицький відділ Державної виконавчої служби Львівського управління юстиції та публічно акціонерне товариство «Державно-експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державно-експортно-імпортний банк України». Вважають, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просять скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.05.2009 року приватним нотаріусом Львівського міського, нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис за реєстровим №2677 про звернення стягнення на земельну ділянку (кадастровий номер 21002035) несільськогосподарського призначення загальною площею 17338 кв.м.. що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Наукова - ОСОБА_4, та будівлю, загальною площею 6771,30 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Кн. Ольги, 120, та належить на праві власності ОСОБА_1 "ТК "Інтермнркет" для задоволення вимог публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в розмірі, що становить разом з Генеральною угодою № 6005N1 від 25.11.2005 року (із наступними змінами та доповненнями) 33738232,81 доларів США та 7356728,05 грн., а також 9950,00 грн. плати ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за вчинення виконавчого напису.

На підставі заяви Філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 02.06.2009 року № 060/2684 заступником начальника ВДВС в Галицькому районі ЛМУЮ ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого напису, про що винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2009 року ВП №13187630. Заява та виконавчий напис надійшли до Галицького ВДВС, відповідно до штампу 03.06.2009 року.

22.05.2009 року Загальними зборами учасників ОСОБА_1 "Торгова компанія "Інтермаркет" 29.04.2009 року було прийнято рішення про припинення діяльності товариства та призначено повноважну ліквідаційну комісію. У встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" порядку вказані відомості були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, про що зроблено відповідний запис від 22.05.2009 року.

Держаним виконавцем було прийнято рішення про відкриття вищезгаданого виконавчого провадження з наступних підстав.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (далі - державні виконавці).

Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону;за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до вимог ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо: не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання; цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом;

документ пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої

служби за належним місцем виконання рішення.

Відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Як зазначено у самому виконавчому документі (виконавчому написі) місце знаходження боржника ОСОБА_1 «ТК «Інтермаркет» - м.Львів, вул.Галицька,4, що підпадає під юрисдикцію Галицького відділу ДВС Львівського МУЮ.

Однак, відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до вимог ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

03 червня 2009 року на адресу відділу надійшла заява керуючого Філією АТ «Укрексімбанк» у м. від 02.06.2009 року №060/2684 про відкриття виконавчого провадження з клопотанням прийняти до виконання вищезгаданий виконавчий напис №2677, виданий 29.05.2009 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 беручи до уваги те, що на виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження щодо боржника - ОСОБА_1 «ТК «Інтермаркет». Згадане зведене виконавче провадження включало в себе 70 виконавчих проваджень, за якими сума непогашеного боргу становить 22 572 012,58 грн. В межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем арештовано кошти, що знаходяться на всіх рахунках Боржника, арештовано майно Боржника, проводиться оцінка майна Боржника. Тобто державним виконавцем в повній мірі проводяться виконавчі дії, спрямовані на виконання рішень судів. І вищезгадане виконавче провадження №13187630 з примусового виконання виконавчого напису №2677, виданого 29.05.2009 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 по сплину строку добровільного виконання буде також приєднане до даного зведеного виконавчого провадження. Інститут зведеного виконавчого провадження при примусовому виконанні рішень в першу чергу покликаний забезпечити задоволення вимог всіх стягувачів щодо одного боржника в порядку та в черговості, визначеними в ст. 44 Закону України „Про виконавче провадження", чого не можна забезпечити при виконанні виконавчих документів щодо одного боржника різними органами ДВС. Тому цілком правомірним є те, що при наявності зведеного виконавчого провадження всі наступні стягувачі мають звертатися із заявами про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих документів до ДВС за місцем виконання зведеного виконавчого провадження. і при цьому жодним чином не порушуються права боржника.

При прийняті рішення щодо неправомірності відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 2677, суд першої інстанції, зокрема, вважає, що дане виконавче провадження було відкрито Відділом неправомірно, з порушенням ч. 2 ст. 65 Закону України „Про виконавче провадження".

Однак така позиція суду першої інстанції не відповідає як змісту ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження".

Додатково слід зазначити, що відповідно до вимог ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно із ч.2 ст. 65 закону України "Про виконавче провадження" у випадку ліквідації боржника - юридичної особи, в тому числі внаслідок визнання боржника банкрутом, виконавчий документ передається до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч.3 ст. 65 закону України „Про виконавче провадження" при направленні виконавчого документа до ліквідаційної комісії або арбітражного керуючого виконавче провадження підлягає закінченню у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, із змісту ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що передачі виконавчого документу до ліквідаційної комісії боржника в будь-якому випадку передує відкриття виконавчого провадження, оскільки така передача (виконавчого документа) має своїм наслідком закінчення виконавчого провадження, а закінчити не відкрите виконавче провадження є неможливо.

Крім того, наявність зазначених у ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" обставин - реорганізація чи ліквідація боржника - не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих документів стосовно такого боржника. Отже оскільки факт реорганізації чи ліквідації боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих документів стосовно такого боржника, то при винесені оскаржуваної постанови з примусового виконання виконавчого напису № 2677 Галицьким відділом ДВС ЛМУЮ не було порушено ні ч. 2 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" ні будь-яку іншу норму цього Закону.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині, якою Галицький ВДВС ЛМУЮ зобов'язано виконавчий напис № 2677 передати до ліквідаційної комісії ОСОБА_1 «ТК «Інтермаркет», то слід зазначити наступне.

Як зазначалось вище, ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює загальні правила і не враховує особливості, і встановлені цим Законом та іншими законодавчими актами, які регламентують особливий порядок примусового виконання виконавчих документів про звернення стягнення на предмет застави/іпотеки.

Зокрема, відповідно до частини восьмої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження", примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок реалізації предмета іпотеки визначається статтею 41 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку".

Організація продажу предмета іпотеки покладається на спеціалізовані організації, які залучаються на конкурсній основі органами державної виконавчої служби. Право вибору спеціалізованої організації належить іпотекодержателю. Місце проведення прилюдних торгів визначається спеціалізованою організацією за погодженням з іпотекодержателем.

Відповідно до ч. 4 ст. 591 Цивільного кодексу України у випадках, коли сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу (ст. 112 ЦК України) встановлено черговість задоволення вимог кредиторів до платоспроможної юридичної особи у разі її ліквідації).

Із змісту наведених вище норм випливає, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки і реалізація предмета іпотеки за будь-яких обставин, в тому числі при ліквідації платоспроможної юридичної особи - боржника, має здійснюватися виключно у межах процедури виконавчого провадження в порядку, визначеному ст. 41 Закону України "Про іпотеку" - шляхом продажу на прилюдних торгах, і спеціальне законодавство, яке регулює відносини іпотеки, тобто Закон України "Про іпотеку", як і Закон України "Про виконавче провадження", не містять винятків з цього правила. І лише у випадках, коли сума, одержана від реалізації предмета застави/іпотеки, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна платоспроможної юридичної особи боржника, що ліквідується, шляхом звернення до ліквідаційної комісії платоспроможного боржника.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до переконання, що дії державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження були спрямовані на примусове виконання виконавчого документа, та здійсненні ним на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та рішенням, що відповідно до цього Закону підлягало примусовому виконанню.

Оскільки оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, тому таке підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційні скарги Галицького відділу Державної виконавчої служби Львівського управління юстиції та публічного акціонерного товариства «Державно-експортно-імпортний банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державно-експортно-імпортний банк України» задоволити. Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2009 року та прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 «Торгова компанія «Інтермаркет» у задоволенні позовних вимог.

На постанову протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_5

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.03.2011 року