Справа № 654/2589/15-а
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2015-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 654/2589/15-а

Категорія: 10.2 Головуючий в 1 інстанції: Сіянко В.М.
Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федусика А.Г.,

суддів - Шевчук О.А. та Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Гола Пристань та Голопристанському районі Херсонської області на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м.Гола Пристань та Голопристанському районі Херсонської області про визнання неправомірною відмову в призначенні пенсії та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Гола Пристань Херсонської області (далі УПФУ) про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови в призначені дострокової пенсії, як батьку інваліда з дитинства відповідно до абзацу 5 п.3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та зобов'язати відповідача призначити йому дострокову пенсію за віком як батьку інваліда з дитинства.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено. Суд визнав неправомірними дії УПФУ щодо відмови позивачу в призначені дострокової пенсії за віком відповідно до абзацу 5 пункту 3 розділу ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та зобов'язав УПФУ призначити позивачу дострокову пенсію за віком відповідно до абзацу 5 пункту 3 розділу ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", як батьку дитини-інваліда.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, УПФУ подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що мати дитини-інваліда з дитинства отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", позивач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом І групи з дитинства.

26 грудня 2014 року позивач звернувся до УПФУ з заявою про призначення дострокової пенсії за віком.

Комісією для розгляду питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України, 16 січня 2015 року (протокол №1) відмовлено позивачу в призначені дострокової пенсії за віком відповідно до абз.5 п.3 р.ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відмова в призначенні дострокової пенсії і стала підставою для звернення з позовом до суду.

Вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з неправомірності відмови УПФУ у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком відповідно до абз.5 п.3 р.ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки така відмова не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком та вважає його правильним з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 3 ч.3 Розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Відмовляючи позивачу в призначені дострокової пенсії за віком відповідно до абз.5 п.3 р.ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" УПФУ виходило з того, що мати інваліда з дитинства є отримувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з тим, з аналізу форми та суті положень п.3 ч.3 Розділу XV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не вбачається підстав для відмови в призначенні дострокової пенсії батьку дитини-інваліда в разі, якщо мати дитини-інваліда з дитинства, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", тим більше з урахуванням відповідності батька дитини-інваліда критеріям віку та страхового стажу, що УПФУ не оскаржується.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність відмови УПФУ у призначення позивачу дострокової пенсії за віком відповідно до абз.5 п.3 р.ХV Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки така відмова не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Отже, постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Колегія суддів не може погодитися з посиланням апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки усі процесуальні норми, передбачені адміністративним судочинством, були виконані без порушень прав кожної сторони при розгляді справи.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та свого підтвердження не знайшли.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Гола Пристань та Голопристанському районі Херсонської області - залишити без задоволення, а постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик
Суддя: Суддя: Л.Є Зуєва О.А. Шевчук