Справа № 813/4694/14
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2015 р. Справа № 876/9854/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Гінди О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року у справі за позовом Приватного підприємства "КСП-Проект» до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА :

До суду звернулося Приватне підприємство "КСП-Проект" (далі - позивач, ПП "КСП-Проект") з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі - відповідач, ДПІ у Личаківському районі м. Львова), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 10/2205/2566 від 27.02.2014 року та № 9/22-04-2567 від 27.01.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкові повідомлення-рішення відповідача є протиправними, необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, господарські операції між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Скрап-Продакшн" (далі - ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн") та з товариством з обмеженою відповідальністю "Стор-Груп-Плюс" (далі - ТОВ "Стор-Груп-Плюс") були товарними та підтверджені усією необхідною первинною документацією долученою до матеріалів справи. Правовідносини між позивачем та його контрагентами побудовані виключно на договорах про надання послуг, тому ПП "КСП-Проект" не має жодного відношення до товарів, які постачалися такими контрагентами третім особам та не несе відповідальності за порушення ними норм податкового законодавства щодо третіх осіб. Звернув увагу, що ТОВ "Стор-Груп-Плюс" та ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн" залучені до співпраці позивачем для забезпечення юридично-консалтингових послуг, про що укладено відповідні договори. Таким чином, вказані контрагенти ніколи не поставляли позивачу жодних товарно-матеріальних цінностей, відповідно обставини придбання цими підприємствами товарів у своїх контрагентів ніяким чином не можуть впливати на формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість та складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року позовну заяву задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, посилається на те, що в результаті перевірки позивача встановлено, що взаємовідносини між даними контрагентами не підтверджено та визнано такими, що не мали реального товарного характеру, лише зафіксовано документування операцій по регістрах бухгалтерського обліку, тобто визнано безтоварними. В ході перевірки не підтверджено надання юридичних послуг від ТОВ "Стоп-Груп-Плюс" та ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн", що на переконання контролюючого органу, свідчить про те, що укладені договори між позивачем та його контрагентами здійснені без мети настання реальних наслідків. З врахуванням вищевикладеного, представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

На адресу Львівського апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області, про закриття провадження в справі у зв'язку із досягненням податкового компромісу. На підтвердження досягнення примирення між сторонами позивачем подано копію рішення відповідача про погодження застосування податкового компромісу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав вказане клопотання, та представника відповідача, який також просив провадження в справі закрити та подав відповідне клопотання в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що клопотання сторін про закриття провадження в справі підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно з п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України № 2756-VІ від 02.12.2010 року (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК України витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку;

Згідно з п. 138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 138.4 ст. 138 ПК України витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з п. п. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 ПК України витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, не враховуються при визначені оподатковуваного прибутку.

Відповідно до п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку, не враховуються при визначенні оподатковуваного прибутку.

Згідно з п. 198.1. ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з положенням ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів (супутніх послуг) на митну територію України в митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорт);

г) вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту (далі - експорт);

ґ) з метою оподаткування цим податком до експорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг), які перебувають у вільному обігу на території України, до митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35-37 Митного кодексу України ;

д) з метою оподаткування цим податком до імпорту також прирівнюється постачання товарів (супутніх послуг) з-під митного режиму магазину безмитної торгівлі, митного складу або спеціальної митної зони, створених згідно з положеннями глав 35-37 Митного кодексу України , для їх подальшого вільного обігу на території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (набув чинності з 1.01.2011 року) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.1 ст. 198 ПК України).

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України). Якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника (п. 198.4. ст. 198 ПК України). Якщо у подальшому такі товари/послуги фактично використовуються в операціях, які не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування відповідно до цього розділу (за винятком випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу), чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів або встановлено факти недостачі (крадіжки), то з метою оподаткування такі товари/послуги, основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає таке використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження), у тому випадку, якщо платник податку скористався правом на податковий кредит за цими товарами/послугами. (п. 198.5 ст. 198 ПК України). Датою використання товарів/послуг вважається дата визнання витрат відповідно до розділу ІІІ цього Кодексу.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Беручи до уваги наведені вище норми закону, необхідною умовою для віднесення платником ПДВ до податкового кредиту звітного періоду сум ПДВ, включених в ціну придбаних товарів (послуг), є факт придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника. Закон не ставить у залежність необхідність попередньої сплати ПДВ до бюджету кінцевим споживачем чи первісним постачальником як умову для формування податкового кредиту платника податку. Аналіз господарської діяльності платника податку повинен здійснюватися на підставі даних його податкового, бухгалтерського обліку та відповідності їх дійсному економічному змісту операцій.

Вищий адміністративний суд України в листом №1112/11/13-10 від 20.07.2010 року "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби" роз'яснив, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. З огляду на це, і відповідно до статті 61 Конституції України, виконання одним платником податків своїх зобов'язань перед бюджетом не ставиться у залежність від виконання зазначених зобов'язань будь-яким іншим платником податків.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

ПП "КСП-Проект" відповідно до ліцезії Серії АВ № 557776 володіє правом на ведення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури за переліком робіт згідно з додатком з 23.11.2010 року по 23.11.2015 року /а.с.68, 69-70/.

Судом з матеріалів справи встановлено, що між позивачем (виконавець) та ТОВ "Карпатська ВЕС" (замовник) укладено договір Генерального підряду на виконання проектних робіт № 8 від 07.09.2011 року /а.с.71-73/, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по виготовленню проектної документації, а саме: проектних пропозицій, вишукувальних робіт на площах 450 га під будівництво вітрових електростанцій на території Турківського району та Старосамбірського району Львівської області, виготовлення ситуаційного плану будівництва вітрових електростанцій, отримання цифрових картографічних матеріалів, проектнх рішень на влаштування підїзних доріг, постаки та монтаж метерологічних щогл висотою 80 та 100 м, поставка та монтаж метрологічного обладнання фірми Ammonit GmbH (Німеччина) для проведення досліджень вітрового потенціалу на площадках під будівництво вітрових електростанцій; розробки техніко-економічного обгрунтування; проведення оцінки впливу вітроелектростанцій на навколишнє природне середовище (ОВНС), розробка кошторисної документації на будівництво вітрової електростанції (п.1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. договору загальна вартість робіт складає 3218150,00 грн.

Генпідрядник має право залучати до виконання робіт субпідрядників (п.4.1 договору).

Також, між позивачем (виконавець) та ТОВ "Смеречанська ВЕС" укладено договір Генерального підряду на виконання проектних робіт № 1 від 12.01.2013 року /а.с.74-79/, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання по виготовленню проектної документації, а саме: проектних пропозицій, вишукувальних робіт на площах 52 га під будівництво вітрових електростанцій на території Старосамбірського району Львівської області, виготовлення ситуаційного плану будівництва вітрових електростанцій, отримання цифрових картографічних матеріалів, проектнх рішень на влаштування підїзних доріг, постаки та монтаж метерологічних щогл висотою 80 та 100 м, поставка та монтаж метрологічного обладнання фірми Ammonit GmbH (Німеччина) для проведення досліджень вітрового потенціалу на площадках під будівництво вітрових електростанцій; розробки техніко-економічного обгрунтування; проведення оцінки впливу вітроелектростанцій на навколишнє природне середовище (ОВНС), розробка кошторисної документації на будівництво вітрової електростанції (п.1.1. Договору).

Загальна вартість робіт складає 400000,00 грн. Генпідрядник має право залучати до виконання робіт субпідрядників (п.2.1, 4.1 договору).

Представником позивача на підтвердження факту виконання зобовязань за вищевказаними договорами до матеріалів справи долучено наступні документи:

- копію довіреності від ТОВ "Смеречанська ВЕС" на представництво інтересів Довірителя, видану директору ПП "КСП-Проект" з правом передачі повноважень, що у ній ввизначені, третім особам /а.с.80/;

- копію довідки про проведення проектно-вишукувальних робіт по ТОВ "Смеречанська ВЕС" /а.с.81-84/;

- копії податкових накладних: № 19 від 20.04.2012 року; № 34 від 30.05.2012 року; № 49 від 20.08.2012 року; № 10 від 03.04.2013 року; № 11 від 24.04.2013 року; № 12 від 26.04.2013 року /а.с.85-90/;

- копії банківських виписок /а.с.91-94/.

Як пояснив представник позивача, саме для виконання вищевказаних договорів позивачем було залучено його контрагентів.

ТОВ "Стор-Груп-Плюс" зареєстроване юридичною особою 19.11.2012 року з присвоєнням коду /а.с.149-151/.

Між позивачем (замовник) та ТОВ "Стор-Груп-Плюс" (виконавець) укладено наступні договори:

- № 16 від 03.04.2013 року про надання юридичних послуг /а.с.25-28/, відповідно до якого виконавець зобов'язується погодити техніко-економічне обґрунтування будівництва вітропарку (далі - Проектну документацію), стадії якої зазначаються у п. 1.2. цього договору, та передати її замовнику, а замовник зобов'язаний прийняти і оплатити належним чином виконані роботи з погодження проектної документації. Ціна роботи за договором становить 78000,00 грн. у т.ч. ПДВ 13000,00 грн. Замовник протягом 10 робочих днів після одержання затвердженої документації зобов'язаний направити виконавцю примірник підписаного акта здавання-приймання документації або направити мотивовану відмову від прийняття документації (п. 4.1., 5.1. договору.);

- № 18 від 15.04.2013 року про надання юридичних послуг /а.с.33-36/, відповідно до якого виконавець зобов'язується погодити розділ проектної документації, а саме: Охорона навколишнього середовища при будівництві вітропарку (далі - Проектну документацію), стадії якої зазначаються у п. 1.2. цього договору, та передати її замовнику, а замовник зобов'язаний прийняти і оплатити належним чином виконані роботи з погодження проектної документації. Ціна роботи за договором становить 110000,00 грн. у т.ч. ПДВ 18333,33 грн. Замовник протягом 10 робочих днів після одержання затвердженої документації зобов'язаний направити виконавцю примірник підписаного акта здавання-приймання документації або направити мотивовану відмову від прийняття документації (п. 4.1., 5.1. договору.);

- № 20 від 25.04.2013 року про надання юридичних послуг /а.с.41-44/, відповідно до якого виконавець зобов'язується погодити розділ проектної документації, а саме: Електричні схеми приєднання 35/110 кВ при будівництві вітропарку (далі - Проектну документацію), стадії якої зазначаються у п. 1.2. цього договору, та передати її замовнику, а замовник зобов'язаний прийняти і оплатити належним чином виконані роботи з погодження проектної документації. Ціна роботи за договором становить 49000,00 грн. у т.ч. ПДВ 8166,66 грн. Замовник протягом 10 робочих днів після одержання затвердженої документації зобов'язаний направити виконавцю примірник підписаного акта здавання-приймання документації або направити мотивовану відмову від прийняття документації (п. 4.1., 5.1. договору).

На підтвердження факту реальності вищевказаних господарських зобов'язань, представником позивача до матеріалів справи долучено наступні документи:

- копії актів здачі-приймання робіт: за юридичні послуги погодження проектної документації по вітропарку: № СР-05043 на суму 38333,33 грн.; № СР-0904 на суму 26666,67 грн. /а.с.29, 31/; № СР-25045 на суму 54166,67 грн., № СР-26041 на суму 37500,00 грн., № СР-29041 на суму 40833,33 грн. /а.с.37, 39, 145/; за монтаж фундаментів, металоконструкцій та метеообладнання: № СТ-29041 на суму 52500,00 грн. /а.с.45/ (всі суми без ПДВ);

- копії податкових накладних виписаних відповідно до актів здачі-приймання робіт на підставі відповідних договорів: № 12 від 05.04.2013 року на суму 46000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 7666,67 грн.); № 18 від 09.04.2013 року на суму 32000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 5333,33 грн.); № 51 від 25.04.2013 року на суму 65000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 10833,33 грн.); № 59 від 26.04.2013 року на суму 45000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 7500,00 грн.); № 65 від 29.04.2013 року на суму 49000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 8166,67 грн.) /а.с.30, 32, 38, 40, 46/;

- копію акту приймання документації № СР-29041/1 від 30.10.2013 року, відповідно до якого замовником від виконавця була прийнята відповідна розроблена та погоджена проектна документація згідно з переліком наведеним у акті /а.с.94/;

- копію додатку 1 до акту № СР-29041/1 приймання документації по землеустрою 20-ти ділянок під будівництво ТОВ "Смеречанська ВЕС" /а.с.95/;

- копія довіреності на представництво інтересів ПП "КСП-Проект", видана директору ТОВ "Стор-Груп-Плюс" ОСОБА_1, дійсна до 31.12.2014 року /а.с.96/.

- копія розробленої та погодженої проектної документації /а.с.97-113/.

ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн" зареєстроване юридичною особою 06.07.2011 року з присвоєнням коду /а.с.146-148/.

Між позивачем (замовник) та ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн" (виконавець) укладено наступні господарські договори:

- на абонентське обслуговування від 01.03.2012 року, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання щодо надання замовнику послугу вигляді юридично-консультаційного супроводження господарської діяльності замовника в рамках його співпраці з ТОВ "Карпатська ВЕС" згідно до говору генерального підряду на виконання проектних робіт № 8 від 07.09.2011 року /а.с.144/. Відповідно до п. 2 Договору послуги надаються шляхом: підготовки проектів договорів, додатків до договорів, кореспонденції, претензій (рекламацій) позовів, заперечень на виставлені претензії та позови, інших документів пов'язаних з предметом договору; представлення інтересів замовника в органах державної та судової влади при вирішенні питань пов'язаних із предметом договору; погодження від імені замовника дозвільної документації в державних органах, органах місцевого самоврядування; моніторингу та інформування щодо змін в законодавстві; усного та письмового консультування з інших юридичних питань пов'язаних з предметом договору; особистої участі в переговорах при вирішенні спірних питань.

Відповідно до п. 5.1. Договору вартість послуг становить 10000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1666,67 грн. Замовник оплачує вартість послуг, визначену п. 5.1 Договору шляхом безготівкового або готівкового розрахунку протягом 10 днів після підписання сторонами акту прийму-передачі виконаних робіт, наданих послуг;

- про надання юридично-консультативних послуг № 14053 від 14.05.2012 року /а.с.162/, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання щодо надання замовнику послуг у вигляді юридичного-консультаційного супроводження господарської діяльності замовника в рамках його співпраці з ТОВ "Карпатська ВЕС" згідно Договору генерального підряду на виконання проектних робіт № 8 від 07.09.2011 року. Послуги надаються замовнику шляхом: підготовки проектів договорів, додатків до договорів, кореспонденції, претензій (рекламацій) позовів, заперечень на виставлені претензії та позови, інших документів пов'язаних з предметом договору; представлення інтересів замовника в органах державної та судової влади при вирішенні питань пов'язаних із предметом договору; погодження від імені замовника дозвільної документації в державних органах, органах місцевого самоврядування; моніторингу та інформування щодо змін в законодавстві; усного та письмового консультування з інших юридичних питань пов'язаних з предметом договору; особистої участі в переговорах при вирішенні спірних питань.

Відповідно до п. 5.1. Договору вартість послуг становить 10000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.;

- про надання юридично-консультаційних послуг № 16075 від 16.07.2012 року /а.с.163/ з істотними умовами аналогічними вищевказаному договору;

- про надання юридично-консультаційних послуг № 2041 від 02.04.2012 року /а.с.164/ з істотними умовами аналогічними вищевказаному договору.

На підтвердження реальності вище перелічених господарських операцій між позивачем та ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн" до матеріалів справи долучено наступні документи:

- копії актів здачі-прийняття робіт: № ОУ-4046 на суму 8333,33 грн.; № ОУ-14053 на суму 8333,33 грн., № ОУ-17083 на суму 8333,33 грн. (суми без ПДВ) /а.с.47, 49, 51/;

- копії податкових накладних виписаних відповідно до актів здачі-приймання робіт на підставі відповідних договорів: № 15 від 04.04.2012 року на суму 10000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.); № 108 від 31.05.2012 року на суму 10000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.); № 46 від 17.08.2012 року на суму 10000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 1666,67 грн.) /а.с.48, 50, 52/;

- копію акту № ОУ-4041/2 приймання документації, про прийняття розробленої та погодженої юридичної документації, згідно з переліком у акті /а.с.144/;

- копію довіреності виписаної на представництво інтересів ПП "КСП-Проект" директору ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн" Большакову І.А. /а.с.115/;

- копія погодженої та розробленої проектної документації /а.с.116-126/.

Крім того, до матеріалів справи долучено копії банківських виписок щодо розрахунку із вищевказаними контрагентами /а.с.165-172/.

До матеріалів справи також долучено копії розшифровок податкових зобов'язань та податкового кредиту у розрізі контрагентів (Д5), зі змісту яких встановлено, що вищевказані суми включені позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість /а.с.152-159/.

Слід зазначити, що відповідачем у акті перевірки щодо вищевказаних документів не висловлено жодних застережень, таких і не висловлено у судових засіданнях.

Представник відповідача зауважив, що сальдо по рах. 631 з ТОВ "Стор-Груп-Плюс" та з ТОВ "Компанія "Стор-Продакшн" становить 0 грн.

Щодо покликань представника відповідача, що діяльність контрагентів позивача спрямована на здійснення операцій, пов'язаних з отриманням податкової вигоди, суд зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки від 10.02.2014 року, та пояснень наданих представником відповідача, при складені акту перевірки податковим органом були також взяті до уваги:

- акт ДПІ у Оболонському районі м. Києва від 22.07.2013 р. № 255/26-54-22-06-38483892;

- акт ДПІ у Оболонському районі м. Києва № 291/22-7/37739743 від 06.11.20132 р. "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн" () щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за період з 01.06.2012 року по 31.08.2012 року.

Такими актами встановлено, що контрагенти фактично не могли здійснювати господарські операції та такі спрямовані на надання вигоди третім особам, а саме на завищення витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та завищення податкового кредиту, є безтоварними по ланцюгу до вигодо набувача, яким як наслідок є ПП "КСП-Проект".

Відповідно до ст. 83 ПК України для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація;. експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Дослідивши дані документи судом встановлено, що покликання відповідача у вищевказаних актах перевірок на безтоварність операцій позивача із його контрагкнтами фактично взяті із актів перевірок цих товариств із їхніми контрагентами без врахування обставин їх складання, відтак, саме з урахуванням таких обставин відповідач дійшов висновку про нереальність господарських операцій між ПП "КСП-Проект" та ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн", ТОВ "Стор-Груп-Плюс".

Як на додаткову підставу своєї позиції відповідач покликається на відповіді на запити в Державну інспекцію з енергетичного нагляду за режимами споживання електичної і теплової енергії у Львівській області, Департаменту екології та природних ресурсів ЛОДА, Головного управління з питань ЄВРО 2012, містобудування та будівництва /131-135/. Однак, суд не бере до уваги вищевказані аргументи відповідача з огляду на наступне.

Як пояснив представник позивача, що ТОВ "Смеречанське ВЕС" видало директору ПП "КСП-Проект" довіреність на представництво інтересів з правом передоручення /а.с.80/, яке на підставі новоукладених довіреностей передало право представництва своїм контрагентам. Таким чином, справедливими є аргументи представника позивача, що оскільки контрагенти вчиняли юридично-значимі дії від імені ТОВ "Смеречанська ВЕС", то запити щодо ПП "КСП-Проект", ТОВ "Стор-Груп-Плюс" та ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн" та інформація щодо вчинення таких дій ними відсутня.

Судом взято до уваги і те, що платник податків, який через покладений на нього законами обов'язок щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) вступає у зв'язку з цим у відповідні правовідносини з державою, не може нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання такого обов'язку іншими платниками податків, якщо інше прямо не встановлено законом. Також, слід враховувати і те, що якщо контрагент не виконав свого зобов'язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне за собою передбачену законом відповідальність та інші негативні наслідки саме щодо цієї особи. Слід зазначити, що така обставина не є підставою для позбавлення платника податків права на віднесення відповідних витрат до валових та сплачених ним у ціні товару відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені умови щодо нього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Відповідно до позиції Вищого адміністративного суду України, викладеної в Інформаційному листі № 1112/11/13-10 від 20.07.2010 року, підприємство не несе відповідальності за своїх контрагентів, які не виконали свого обов'язку щодо сплати податків до бюджету, відповідальність за такі негативні наслідки несе саме такий контрагент. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника права на податковий кредит у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має усі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Крім того, на переконання суду, платник податку не повинен нести відповідальність за невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і як наслідок вдруге сплачувати податок на додану вартість, пеню. Суд констатує, що такі вимоги стають надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Вищевказана позиція суду узгоджується із постановою Верховного Суду України від 31.01.2011 року та рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009 року ( заява № 3991/03).

Позивач стверджує, що на момент укладення в усіх вищезазначених договорів, та реалізації господарських операцій, ТОВ "Компанія "Скрап-Продакшн" та ТОВ "Стор-Груп-Плюс" були зареєстрованими як суб'єкти господарювання та були платниками податку на додану вартість, що не заперечувалося представником відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст.194 КАС України позивач може відмовитися від адміністративного позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного розгляду. У разі відмови від адміністративного позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 112 і 113 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.113 КАС України сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на основі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета адміністративного позову.

За приписами п.11-2 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" КАС України підставою для примирення сторін на будь-якій стадії процесу є досягнення податкового компромісу щодо сплати податкових зобов'язань з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Відповідно до положень п.7 підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України процедура податкового компромісу, встановлена цим підрозділом, поширюється також на неузгоджені суми податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та/або податку на додану вартість, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, щодо яких триває процедура судового та/або адміністративного оскарження, а також на випадки, коли платник податків отримав податкове повідомлення-рішення, за яким податкові зобов'язання не узгоджені відповідно до норм цього Кодексу. Досягнення податкового компромісу у такому разі здійснюється за заявою платника податків у письмовій формі до контролюючого органу про намір досягнення податкового компромісу. У таких випадках днем узгодження платником податків податкових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні, є день подання такої заяви до відповідного контролюючого органу. У разі несплати платником податків такого податкового зобов'язання у сумі, визначеній пунктом 2 цього підрозділу, таке податкове зобов'язання вважається неузгодженим.

Податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом.

15.04.2015 року позивачем подано контролюючому органу заяву про намір досягнення податкового компромісу. 17 квітня 2015 року позивачем сплачено визначену суму податкових зобов'язань (копія платіжного доручення додається - №3961, №3960 від 17.04.2015 року).

Відповідно п.5 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду, суд апеляційної інстанції має право, визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

Згідно ст.203 КАС України постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, а обставини, які стали підставою для закриття провадження у справі, виникли після його ухвалення, суд апеляційної інстанції визнає таке рішення нечинним і закриває провадження у справі.

Пунктом 3 частини 1 статті 157 КАС України визначено, що суд закриває провадження у справі якщо сторони досягли примирення. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена. Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається (ч.3 ст.157 КАС України).

Наслідки закриття провадження в справі сторонам роз'яснені та зрозумілі.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції вважає за можливе задовольнити клопотання сторони про закриття провадження в справі у зв'язку з досягненням податкового компромісу, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2013 року визнати нечинною та закрити провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області задовольнити частково.

Клопотання Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області - задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 14.10.2014 року у справі № 813/4694/14 - визнати нечинною та закрити провадження у справі в зв'язку з досягненням податкового компромісу.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар