Справа № 344/5720/13-а 2а/344/455/13
Суддя: Яворський Іван Олександрович
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Справа № 876/12392/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Яворського І.О.,

суддів: Сеника Р.П., Кухтея Р.В.

за участі секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні місяці 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Івано-Франківської митниці Державної митної служби України та просив визнати протиправними дії заступника начальника Івано-Франківської митниці ОСОБА_2 щодо прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення від 03.04.2013 року за № 34/20600/13 та скасувати постанову.

В адміністративному позові, зокрема, зазначається, що відповідно до вказаної вище постанови позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 гривень. Актом перевірки від 27 грудня 2012 року встановлено, що за період з 01.11.2009 року по 31.10.2012 року згідно вантажних митних декларацій ПрАТ «Рембудкомплект» ввезено на митну територію України товари: шини пневматичні відновлені, вантажні автомобілі, напівпричепи, причепи, запчастини вантажних і легкових автомобілів та інше обладнання, яке походить і виробляється в Німеччині. У вказаних вантажних митних деклараціях підприємством було вказано, що дані товари поставляються на умовах поставки ОАР-кордон України, чим фактично заявлено, що вартість транспортування до кордону України включена до фактурної вартості товару. Позивач зазначає, що він не порушив ніяке діюче законодавство України.

У запереченні на позов заступник начальника митниці зазначає, що в ході перевірки директором ПрАТ «Рембудкомплект» ОСОБА_1 було надано митному органу Розрахунок понесених товариством витрат з транспортування товарів до місця ввезення в Україну в сумі 16 341, 32 гривень, які не були включені товариством до митної вартості товарів під час їх декларування. ПрАТ «Рембудкомлект» не оскаржувало у встановленому порядку рішення митного органу про донарахування не сплачених товариством митних платежів, визнало під час перевірки факти не включення товариством до митної вартості задекларованих товарів понесених товариством витрат з транспортування товарів до місця ввезення в Україну, та сплатило до Державного бюджету донараховані Актом перевірки суми митних платежів (платіжні доручення № 1536 та № 1537 від 06.02.2013 року).

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, зокрема, вказав, що ПрАТ «Рембудкомплект» не оскаржувало у встановленому порядку рішення митного органу про донарахування не сплачених товариством митних платежів, визнало виявлені під час проведення перевірки факти не включення товариством до митної вартості задекларованих товарів понесених товариством витрат з транспортування товарів до місця ввезення в Україну та сплатило до Державного бюджету донараховані Актом перевірки суми митних платежів (платіжні доручення № 1536 та №1537 від 06.02.2013 року).

Постанова суду оскаржена в апеляційному порядку ОСОБА_1. Апелянт вказує, що суд порушив норми матеріального та процесуального права, не встановив правильно обставини справи.

Сторони по справі в судове засідання не з'явились, а тому згідно ч.1 ст.41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін. При цьому колегія суддів виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи.

Під час планової виїзної документальної перевірки стану дотримання ПрАТ «Рембудкомплект» законодавства України з питань митної справи, проведеної відповідно до вимог статті 345 Митного кодексу України, було встановлено, що за період з 01.11.2009 року по 31.10.2012 року згідно вантажних митних декларацій, позивачем та апелянтом ввезено на митну територію України товари: шини пневматичні відновлені, вантажні автомобілі, напівпричепи, причепи, запчастини вантажних і легкових автомобілів та інше, походженням та виробництва Німеччини.

Під час перевірки директором ПрАТ «Рембудкомплект» ОСОБА_1 було надано митному органу Розрахунок понесених товариством витрат з транспортування товарів до місця ввезення в Україну в сумі 16 341, 32 гривень, які не були включені товариством до митної вартості товарів під час їх декларування.

У зв'язку з виявленням під час перевірки фактів неповноти визначення ПрАТ «Рембудкомплект» митної вартості ввезених товарів, які призвели до недоборів митних платежів на суму 5 199, 24 гривень, митницею було донараховано і не сплачені під час декларування товарів митні платежі та виставлено податкові повідомлення про необхідність їх сплати до Державного бюджету.

У поданому адміністративному позові позивач не визнає своєї вини, посилаючись на те, що він не підписував декларацій, які зазначені у оскаржуваному рішенні і стверджує, що він не був керівником ПрАТ «Рембудкомплект» у зазначеному в постанові періоді.

Частиною 2 ст. 459 Митного кодексу України встановлено, що суб'єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16 - річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

У період, що перевірявся, громадянин ОСОБА_1 був керівником товариства.

Тобто, директор ПрАТ «Рембудкомплект» ОСОБА_1, як керівник підприємства, є суб'єктом відповідальності за порушення митних правил, яке було вчинене цим підприємством.

Частиною 1 статті 467 Митного кодексу України встановлено, що коли справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду митними органами справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Порушення митних правил було виявлено під час проведення планової виїзної документальної перевірки стану дотримання ПрАТ «Рембудкомплект» законодавства України з питань митної справи, результати якої були зафіксовані в Акті перевірки № 0018/12/206000000/НОМЕР_1 від 27.12.2012 року.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за порушення митних правил в справі була винесена 03 квітня 2013 року.

З врахуванням викладеного вище, підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Тому колегія суддів прийшла до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскільки вважає апеляційні вимоги неаргументованими.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2013 року в справі №344/1820/13а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі, відповідно до ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя-доповідач І.О. Яворський

Судді Р.П. Сеник

Р.В. Кухтей

Повний текст виготовлено 15.09.2015 року