Справа № 14305/12/2070
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р.Справа № 14305/12/2070
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Харкові Державної податкової служби на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015р. по справі № 14305/12/2070

за позовом Науково-виробничого підприємства "Хартрон-Аркос ЛТД"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Харкові Державної податкової служби

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Науково-виробниче підприємство "Хартрон-Аркос ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю), звернувся до суду з адміністративним позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговуванням великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів, в якому просив:

- визнати протиправним податкове повідомлення - рішення від 02.10.2012 року за № щодо збільшення податку на додану вартість та скасувати його в частині, що стосується донарахування податку та застосування штрафних санкцій у сумі 139 528,00 грн.;

- визнати протиправним податкове повідомлення - рішення від 02.10.2012 року за № щодо нарахування штрафних санкцій за порушення вимог валютного законодавства та скасувати його повністю.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 року по справі № 14305/12/2070 адміністративний позов Науково-виробничого підприємства "Хартрон-Аркос ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю) до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговуванням великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено у повному обсязі.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговуванням великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів від 02.10.2012 року № та № .

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби, скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 року, прийняти нову постанову, якою в задоволенні вимог Науково-виробничого підприємства "Хартрон-Аркос ЛТД" ТОВ відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що постанову винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права, а це згідно п.1.4 ч.1ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Науково-виробниче підприємство "Хартрон-Аркос ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю), відповідно до копії свідоцтва про державну реєстрацію № 508875, зареєстроване як юридична особа виконавчим комітетом Харківської міської ради 02.12.1997 року, перебуває на обліку у СДПІ по роботі з ВПП у м. Харкові ДПС.

Згідно копії довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, НВП "Хартрон-Аркос ЛТД" ТОВ має код 25184774, видами діяльності за КВЕД-2010 є: 72.19 дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук, 26.20 виробництво комп'ютерів і периферійного устаткування, 30.30 виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування, 33.20 установлення та монтаж машин і устаткування, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 62.01 комп'ютерне програмування.

Державним космічним агентством України НВП "Хартрон-Аркос ЛТД" ТОВ видано ліцензію № 582924 серії АВ від 09.09.2011 року (строк дії з 05.09.2011 року необмежений) на розроблення, виробництво, випробування складових частин ракет-носіїв, складових частин космічних апаратів та складових частин наземного комплексу управління космічними апаратами.

Матеріали справи свідчать, що працівниками відповідача була проведена документальна планова виїзна перевірка НВП "Хартрон-Аркос ЛТД" ТОВ з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.07.2009 року по 31.03.2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2009 року по 31.03.2012 року.

За наслідками перевірки складено Акт № 372/41-103/25184774 від 14.09.2012 року.

Вказаним, Актом № 372/41-103/25184774 від 14.09.2012 року встановлено наступні порушення:

- п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.4.2 п. 5.4 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року № 334/94- ВР в редакції Закону України № 283/97-ВР від 22.05.1997 року (із змінами та доповненнями), п.п. 138.10.1, п. 138.10, п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток за період, що перевірявся, на суму 257698 грн., у тому числі: за 3 квартал 2009 року в сумі 39748 грн., за 4 квартал 2009 року в сумі 2374 грн., за 1 квартал 2010 року в сумі 50261 грн., за 2 квартал 2010 року в сумі 20 грн., за 3 квартал 2010 року в сумі 36215 грн., за 4 квартал 2010 року в сумі 33754 грн., за 1 квартал 2011 року в сумі 93275 грн., за 4 квартал 2011 року в сумі 2051 грн.

- п. 3.1. ст. 3, п. 4.3 ст. 4, п.п. "д" п. 6.5 ст. 6, п.п. 7.3.6 п. 7.3, п.п.7.4.1, п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997, п. 185.1 ст. 185, п. 186.3, ст. 186, п.187.8 ст.187, п. 190.2 ст. 190, п.п. "в", п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ, в результаті чого НВП "Хартрон-Аркос" ЛТД (ТОВ) занижена сума податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у розмірі 573 829 грн.;

- п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997 року, п. 200.3, п. 200.1 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ із змінами та доповненнями, що призвело до завищення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 49994 грн., в тому числі: лютий 2010 року в сумі 49889 грн., липень 2011 року - 105 грн.

- п. 176.2 (б) ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, п. 3.1.13, п. 3.7.2 Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом ДПА України від 24.12.2010 року № 1020 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 13.01.2011 року № 46/18784, а саме: в звітному розрахунку за формою 1- ДФ за 2 квартал 2011 року інформація про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків надана не в повному обсязі, з помилками.

- п.п. г) п. 4 ст. 5 Декрету КМУ від 19.02.1993 року за № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", в результаті чого НВП "Хартрон-Аркос ЛТД" ТОВ проведено розрахунки в іноземній валюті на загальну суму 139321,63 дол. США з резидентами України ДК "Укрспецекспорт", ДП СЗТФ "Прогрес" без одержання Індивідуальної ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій з використанням іноземної валюти на території України як засобу платежу.

За результатами перевірки було ухвалено податкові повідомлення-рішення: № від 02.10.2012 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 693240,50 грн., з яких 573829,37 грн. - за основним платежем та 119411,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями; № від 02.10.2012 року, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання за платежем: штрафна санкція за порушення вимог валютного законодавства на суму 1109560,88 грн.

Процедуру адміністративного оскарження завершено з отриманням позивачем Рішення Окружної державної податкової служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків ДПС № 15242/10/10-233 від 29.11.2012 року про результати розгляду скарги, яким податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погодившись із вищезазначеними винесеними податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, позивач для захисту своїх прав звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення від 02.10.2012 року № та № винесені Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговуванням великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів з порушенням норм чинного законодавства України.

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність захисту прав позивача та у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.30 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, роялті визначено як платежі будь-якого виду, одержані як винагорода за користування або за надання права на користування будь-яким авторським правом на літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп'ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо чи телевізійного мовлення; за придбання будь-якого патенту, зареєстрованого знака на товари і послуги чи торгової марки, дизайну, секретного креслення, моделі, формули, процесу, права на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валові витрати виробництва та обігу, це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно підпункту 5.4.2 пункту 5.4 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до валових витрат включаються, витрати, крім тих, що підлягають амортизації, пов'язані з науково-технічним забезпеченням господарської діяльності, на винахідництво і раціоналізацію господарських процесів, проведення дослідно-експериментальних та конструкторських робіт, виготовлення та дослідження моделей і зразків, пов'язаних з основною діяльністю платника податку, виплатою роялті та придбанням нематеріальних активів (крім тих, що підлягають амортизації) для їх використання в господарській діяльності платника податку. Норми цього підпункту стосуються витрат на зазначені заходи незалежно від того, чи призвели такі заходи до збільшення доходів платника податку.

Відповідно до пунктів 5, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року N 318, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за 27/4248, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно із зменшенням активів або збільшенням зобов'язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов'язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власникам), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Частиною 2 ст. З Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що дані бухгалтерського обліку беруться за основу, в тому числі, податкового обліку.

Дата збільшення валових витрат виробництва (обігу) визначена підпунктом 11.2.1 пункту 11.2 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" як дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а в разі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Підпунктом 4.4.1 п. 4.4 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено, що у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Колегія суддів зазначає, що закон не забороняє відносити до складу валових витрат вартість послуг за користування наданими правами на використання знаків для товарів та послуг за кожен окремий податковий період, в якому відбулося використання знаку для товарів та послуг за правилом першої з подій у випадку, коли отримання платником податку послуг із надання права на використання знаків для товарів та послуг полягає не в одноразовій передачі користувачу певного комплексу прав, а у використанні таких прав протягом певного періоду часу, визначеного умовами укладеного ліцензійного договору, то результат використання прав на знак для товарів та послуг настає не одночасно, а протягом усього строку дії договору. Отже, отримання результатів послуги, що надається постійно протягом певного періоду часу, визначається на момент кожного податкового періоду, протягом якого здійснюється споживання такої послуги.

Оскільки підпунктом 5.4.2 пункту 5.4 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не встановлено іншої, ніж визначеної наведеним підпунктом, дати збільшення валових витрат за рахунок витрат, пов'язаних із виплатою роялті, а наявні у справі письмові докази (акти приймання-передачі) підтверджують дату фактичного отримання позивачем результатів послуги з надання права на користування знаками на товари, тому віднесення позивачем до складу валових витрат у період з 01.07.2009 року по 31.03.2011 року роялті за актами приймання-передачі на підставі ліцензійного договору 26и/01-ц від 02.01.2001 року у сумі 773052,00 грн. є правомірним.

Щодо висновків відповідача відносно порушення позивачем п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року № 4/94-ВР в редакції Закону України № 283/97-ВР від 22.05.1997 року по взаємовідносинам з ТОВ "СГГМА-ЕК", то зазначені висновки колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено апеляційною інстанцією, підставою посилань відповідача є висновок про неможливість встановлення зв'язку понесених позивачем витрат в частині взаємовідносин з ТОВ "СІГМА-ЕК", зроблений у зв'язку із отриманням акту перевірки Основ'янської МДПІ м. Харкова № 2984/222/30234100 від 14.09.2012 року, згідно якого ТОВ "СІГМА-ЕК" не є виробником комплектуючих, придбаних позивачем за договором № 42 від 01.07.10 року, а є посередником у продажу вказаних ТМЦ, придбаних у ТОВ "Донтрансторг";- також перевіркою ТОВ "СІГМА-ЕК" не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з: НПП "Хартрон-Єкспресс ЛТД" ТОВ (код за ) за період 18.01.2010 року по 27.02.2012 року на загальну суму 1040562,9 грн., у тому числі ПДВ 208312,1 грн., не підтверджено реальність здійснення господарських відносин з НВП "Хартрон-Аркос ЛТД" ТОВ (код за ) за період 14.08.2009 року по 22.07.2011 року на загальну суму 635347,55 грн., у тому числі ПДВ 127074,9 грн.

Також судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційною інстанцією, що згідно з договором на поставку комплектуючих № 42 від 01.07.2010 року ТОВ "СІГМА-ЕК" зобов'язується поставити комплектуючі згідно замовленню покупця ТОВ НВП "Хартрон-Аркос ЛТД" ТОВ.

Фактичність постачання ТОВ "СІГМА-ЕК" товарів та їх отримання позивачем підтверджується:

1. Рахунками-фактурами: № 223 від 17.02.2011 року, № 240 від 21.02.2011 року, № 365 від 24.03.2011 року, № 446 від 06.04.2011 року„ № 954 від 19.07.2011 року, № 381 від 25.03.2011 року, № 572 від 28.04.2011 року„ № 70 від 21.01.2010 року, № 693 від 26.05.2010 року, № 751 від 03.06.2011 року, № 471 від 12.04.2011 року, №663 від 20.05.2011 року, № 573 від 28.04.2011 року, № 503 від 18.04.2011 року, № 461 від 08.04.2011 року, № 244 від 26.02.2010 року, № 950 від 12.07.2010 року, № 951 від 12.07.2010 року, № 76 від 22.01.2010 року, № 71 від 21.01.2010 року, № 1024 від 27.07.2010 року, № 402 від 30.02.2011 року, № 254 від 24.02.2011 року, № 373 від 24.03.2011 року.

2. Видатковими накладними: 434 від 03.06.2011 року, № 359 від 16.05.2011 року, № 297 від 18.04.2011 року, № 212 від 29.03.2011 року„ № 186 від 17.03.2011 року, № 285 від 13.04.2011 року, № 213 від 29.03.2011 року„ № 588 від 15.07.2011 року, № 495 від 17.06.2011 року, № 545 від 07.07.2011 року, № 616 від 27.07.2011 року, № 576 від 14.07.2011 року„ № 640 від 29.07.2011 року„ № 675 від 11.08.2011 року, № 433 від 03.06.2011 року, № 677 від 11.08.2011 року, № 59 від 03.02.2010 року, № 547 від 23.06.2010 року, №496 від 17.06.2011 року, № 464 від 10.06.2011 року, № 399 від 27.05.2011 року, № 393 від 26.05.2011 року, № 645 від 29.07.2011 року, № 355 від 16.05.2011 року, № 567 від 13.07.2011 року, № 336 від 29.04.2011 року„ № 228 від 31.03.2010 року, № 699 від 30.07.2010 року, № 700 від 30.07.2010 року, № 227 від 31.03.2010 року, № 133 від 26.02.2010 року, № 226 від 31.03.2010 року, № 173 від 15.03.2010 року, № 132 від 26.02.2010 року, № 954 від 30.09.2010 року„ № 504 від 22.06.2011 року, № 676 від 11.08.2011 року, № 707 від 19.08.2011 року, № 544 від 07.07.2011 року, № 432 від 03.06.2011 року, № 639 від 29.07.2011 року„ № 503 від 22.06.2011 року„ № 431 від 03.06.2011 року, № 494 від 17.06.2011 року, № 370 від 17.05.2011 року, № 360 від 16.05.2011 року.

3. Прибутковими ордерами: № 207 від 16.05.2011 року, № 248 від 21.06.2011 року, № 153 від 18.04.2011 року„ № 118 від 29.03.2011 року, № 96 від 17.03.2011 року, № 148 від 13.04.2011 року, № 119 від 29.03.2011 року, № 322 від 15.07.2011 року, № 263 від 21.06.2011 року, № 300 від 07.07.2011 року, № 27 від 27.07.2011 року, № 321 від 14.07.2011 року, № 374 від 29.07.2011 року, № 420 від 11.08.2011 року, № 246 від 20.06.2011 року„ № 421 від 11.08.2011 року, № 38 від 03.02.2010 року, № 358 від 23.06.2010 року, № 267 від 22.06.2011 року, № 272 від 10.06.2011 року, № 244 від 27.05.2011 року, № 243 від 26.05.2011 року„ № 373 від 29.07.2011 року„ № 209 від 16.05.2011 року, № 320 від 13.07.2011 року, № 189 від 29.04.2011 року, № 189 від 29.04.2011 року, № 149 від 31.03.2010 року„ № 436 від 30.07.2010 року, № 437 від 30.07.2010 року„ № 147 від 31.03.2020 року, № 89 від 26.02.2010 року, № 146 від 31.03.2010 року, № 101 від 15.03.2010 року, № 90 від 26.02.2010 року, № 556 від 30.09.2010 року, № 270 від 22.06.2011 року, № 422 від 11.08.2011 року.

4. Даними Журналу реєстрації довіреностей з 01.07.2009 року по 31.03.2012 року, згідно з якими позивач виписував довіреності своїм працівникам довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей від ТОВ "СІГМА-ЕК".

5. Подорожними листами службового легкового автомобіля яким здійснювалося транспортування товарно-матеріальних цінностей та свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, що підтверджують їх належність позивачу.

6. Якість товару підтверджена сертифікатами відповідності, пакувальними ярликами, копіями штатної пакувальної тари комплектуючих та копіями етикеток із зазначенням технічних характеристик комплектуючих та перевірено згідно відомості вхідного контролю ПКІ що застосовуються в апаратурі яка виготовлюється на виробничому відділі НВП "Хартрон-Аркос". Платіжними дорученнями про оплату товарів за отримані від ТОВ "СІГМА-ЕК": № 686 від 27.04.2011 року, № 689 від 27.04.2011 року, № 688 від 27.04.2011 року, № 687 від 27.04.2011 року, № 685 від 27.04.2011 року, № 326 від 03.03.2011 року, № 325 від 03.03.2011 року„ № 324 від 03.03.2011 року, № 556 від 08.04.2011 року, № 574 від 12.04.2011 року„ № 625 від 19.04.2011 року, № 806 від 16.05.2011 року„ № 864 від 24.05.2011 року, № 863 від 24.05.2011 року, № 926 від 03.06.2011 року, № 1270 від 22.07.2011 року, № 111 від 22.01.2010 року, № 199 від 04.02.2010 року, № 198 від 04.02.2010 року„ № 363 від 01.03.2010 року, № 919 від 03.06.2010 року, № 178 від 12.07.2010 року, № 1177 від 12.07.2010 року, № 1364 від 13.64 від 09.08.2010 року.

Усі суми, що були включені позивачем до складу податкового кредиту з ПДВ за період з 01.04.2012 року по 31.12.2012 року по операціям з ТОВ "СІГМА-ЕК" підтверджені податковими накладними: № 61 від 04.02.2010 року, № 62 від 04.02.2010 року, № 129 від 01.03.2010 року, № 391 від 03.06.2010 року, № 611 від 09.08.2010 року, № 7 від 03.03.2011 року„ № 8 від 03.03.2011 року, № 9 від 03.03.2011 року, № 23 від 08.04.2011 року, № 37 від 12.04.2011 року, № 53 від 19.04.2011 року, № 80 від 27.04.2011 року, № 81 від 27.04.2011 року, № 82 від 27.04.2011 року, № 83 від 27.04.2011 року, № 84 від 27.04.2011 року„ № 25 від 16.05.2011 року, № 42 від 24.05.2011 року, № 43 від 24.05.2011 року., № 20 від 03.06.2011 року, № 63 від 22.07.2011 року.

Згідно із ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІУ від 16.07.1999 року зі змінами - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. При цьому первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Первинними документами, які фіксують факти здійснення господарських операцій пов'язаних зі поставками товарів є: договір, рахунки-фактури, видаткові накладні, прибутковими ордерами та банківськими виписками про оплату товарів, дані "Журналу реєстрації довіреностей" на отримання товарно-матеріальних цінностей, подорожні листами автомобільного транспорту яким здійснюється транспортування товарно-матеріальних цінностей.

Колегія суддів зазначає, що вищевказані первинні документи відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", "Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704 і підтверджують реальність здійснення господарських операцій за ними, оскільки узгоджуються з основними видами господарської діяльності позивача та його контрагента, здійснені з метою отримання економічної вигоди (прибутку), відповідають діловій меті діяльності даних суб'єктів господарювання та в силу положень статті 70 КАС України є належними доказами у справі.

Щодо порушення позивачем положень п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 року № 4/94-ВР в редакції Закону України № 283/97-ВР від 22.05.1997 року по взаємовідносинам з ТОВ БВП "Елісан" то в цій частині колегія суддів не погоджується з висновками відповідача та вважає їх безпідставними, оскільки як було встановлено підставою є висновок відповідача про неможливість встановлення зв'язку понесених позивачем витрат в частині взаємовідносин з ТОВ БВП "Елісан", зроблений у зв'язку із отриманням акту перевірки ДПІ у Московському районі м. Харкова від 08.06.2012 року №1014/2220/32438231 "Про результати проведення документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ БВП "Елісан", , в частині правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.12.2011 року по 31.01.2012 року", в ході проведення якої встановлено проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди покупцям підприємства та далі по ланцюгу постачання, з метою штучного формування податкового кредиту, з використанням контрагентів, які не виконують свої податкові зобов'язання. Перевіркою ТОВ БВП "Елісан" не підтверджено реальність здійснення господарських відносин із ТОВ "БК Уровень", їх вид, якість та розрахунки, а саме: встановлено відсутність об'єктів оподаткування та неможливість реального здійснення платником податків операцій ТОВ БВП "Елісан" по ланцюгу постачання: ТОВ "Демпиксзв'язок" , ТОВ "Техноком" , НВП "Хартрон-Аркос" ЛТД (ТОВ) .

Законодавець виникнення у платника податку права на формування витрат з податку на прибуток підприємств не ставить у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб'єктами господарювання. Згідно зі статтею 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Отже порушення податкового законодавства контрагентами позивача не може впливати на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді визначення податкових зобов'язань.

Згідно із ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІУ від 16.07.1999 року зі змінами - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. При цьому, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ НВП "Хартрон-Аркос ЛТД" (Замовник) та ТОВ БВП "Елісан" (Підрядник) було укладено договір підряду № 17/11 від 17.11.2010 року, предметом якого є виконання робіт по ремонту каналізації корпусу 40 блоку 3 (башта), який належить позивачу і знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Проскури, 1, на загальну суму 24931,81 грн. Роботи повинні виконуватися з матеріалів підрядника.

До договору також додана договірна ціна, відомість ресурсів, локальний кошторис, довідка про вартість виконаних будівельних робіт від 08.12.2011 року.

Виконання договору оформлено актом прийняття виконаних будівельних робіт (типової форми № КБ-2в) за грудень 2011 року на загальну суму 24927,17 грн., виконавцем виписані податкові накладні № 1 від 01.12.2011 року на суму 12465,91 грн., № 2 від 12.12.2011 року на суму 12461,26 грн.

Згідно з Листа Держархбудінспекції України вих. № 40-14-406 від 31.01.2013 року ТОВ БВП "Елісан" видано ліценцію на господарську діяльність пов'язану із створення об'єктів архітектури АВ 589710 строком дії з 27.07.2011 року по 27.07.2016 року. Копія цієї ліценції також залучена до матеріалів справи.

Оплату за проведені підрядні роботи позивачем проведено шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ БВП "Елісан", що підтверджується виписками платіжними дорученнями № 2102 від 01.12.2011 року на суму 12465,91 грн. та № 2199 від 12.12.2011 року ТОВ БВП "Елісан" скористалось свої правом на залучення до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи та укладало субпідрядний договір з ТОВ "Промбуд-Монтажінвест" № 1/11 від 01.11.2011 року, предметом якого є, зокрема, ремонт каналізації корпусу 40 блоку 3 (башта), який належить позивачу і знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Проскури, 1.

До договору додана договірна ціна № 1 від 01.11.2011 року, локальний кошторис, довідка про вартість виконаних будівельних робіт від 22.11.2011 року.

Виконання договору оформлено актом прийняття виконаних будівельних робіт (типової форми № КБ-2в) за листопад 2011 року.

Щодо посилання відповідача на зміст листа УПФУ в Московському районі м. Харкова № 662/30-08 від 17.01.2013 року яким надано відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам ТОВ БВП "Елісан", з яких слідує, що середньооблікова чисельність штатних працівників складає 1 особу в 2011 року, то зазначене посилання суд вважає не обґрунтованим, оскільки згідно зі статтею 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Отже, порушення податкового законодавства контрагентами позивача не може впливати на результати діяльності позивача і не може бути підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді визначення податкових зобов'язань.

Крім цього визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Факт використання позивачем у господарській діяльності результатів підрядних робіт за договором підряду № 17/11 від 17.11.2010 року (ремонт каналізації корпусу 40 блоку 3 (башта), який належить позивачу і знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Проскури, 1) оплачених платником податку, підтверджується даними податкового обліку позивача (наявністю належним чином оформлених податкових накладних) та відповідності їх дійсному економічному змісту, що документально підтверджено договором підряду № 17/11 від 17.11.2010 року, відповідними довідками про вартість виконаних підрядних робіт та витрати, актами приймання виконаних підрядних робіт.

Щодо висновків відповідача про порушення позивачем п.п. "г" п. 4 ст. 5 "Декрету № 15-93", що полягає в проведені позивачем розрахунків в іноземній валюті на загальну суму 139321,63 дол. США з резидентами України ДК "Укрспецекспорт" та ДП "Прогрес" без одержання індивідуальної ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій в іноземній валюті на території України як засобу платежу, то зазначені висновки відповідача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки спеціальним нормативно-правовим актом, що установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ України в регулюванні валютних операцій, права й обов'язки суб'єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства, є "Декрет Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" № 15-93 від 19.02.1993 року (далі - "Декрет № 15-93").

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційною інстанцією, що позивач за період з 01.07.2009 року по 31.03.2012 року уклав договори комісії:

1. З ДК "Укрспецекспорт" № ІІ8Е-17.5-280-0/К від 10.10.2011 року, за яким комісіонер (ДК "Укрспецекспорт") утримав комісійну винагороду в сумі 1779,10 дол. США.

2. З Дочірнім підприємством ДК "Укрспецекспорт" ДП Спеціалізована зовнішньоторгівельна фірма "Прогрес" (далі - ДП "Прогрес"):

- № Д-98-01/2008п від 30.09.2008 року за яким комісіонер (ДП "Прогрес") утримав комісійну винагороду в сумі 16032,74 дол. США (з яких 14028,64 дол. США отримано за ліценцією НБУ № 20 від.07.11.2008 року);

- № Д 81-01/2009/п від 15.06.2009 року за яким комісіонер (ДП "Прогрес") утримав комісійну винагороду в сумі 6049,16 дол. США;

- № Д-69-01/2009/п від 15.06.2009 року за яким комісіонер (ДП "Прогрес") утримав комісійну винагороду в сумі 129498,27 дол. США.

Згідно договору комісії № ІІ8Е-17.5-280-0/К-11 від 10.10.2011 року комісіонер (ДК "Укрспецекспорт") зобов'язується за дорученням Комітента (ТОВ НВП "Хартрон-Аркос ЛТД"), за комісійну плату вчинити правочин з продажу запасних частин, згідно з додатком, від свого імені та за рахунок комітента. Комісіонер самостійно вчиняє зовнішньоекомічну угоду з третьою особою. За виконання доручення комісіонер отримує комісійну плату, разом із нарахованим ПДВ, у розмірі 7% від ціни продажу продукції.Відповідно до умов договору комісії, кошти в іноземній валюті, що надходять до комісіонера від покупця - нерезидента за контрактом за поставку виробів, перераховуються комітенту за вирахуванням сум комісійної плати комісіонера.

За договорами № Д-98-01/2008п від 30.09.2008 року, № Д 81-01/2009/п від 15.06.2009 року, № Д-69- 01/2009/п від 15.06.2009 року, Комітент (ТОВ НВП "Хартрон-Аркос ЛТД") доручає, а комісіонер (ДП "Прогрес"), зобов'язується за комісійну плату за рахунок комітента від свого імені в інтересах комітента укласти контракт з нерезидентом для здійснення комітентом експортної поставки запасних частин по номенклатурі, кількості та ціні згідно з додатками до договорів комісії. Також на виконання договорів комісії комісіонер зобов'язаний укласти з нерезидентом контракт про надання за межами України юридичних, консультаційних, інформаційних, економічних послуг, а також послуг по організації публічних зв'язків за межами України, пов'язаних з виконанням контракту на поставку виробів. Плата комісіонера відповідно до умов зазначених договорів комісії встановлюється у розмірі 7 % від суми реалізації майна та послуг. Відповідно до умов договорів комісії, кошти в іноземній валюті, що надходять до комісіонера від покупця - нерезидента за контрактом за поставку виробів (послуг), перераховуються комітенту за вирахуванням сум комісійної плати комісіонера.

Пунктом 2 ст. 1 "Декрету № 15-93" визначено, що валютні операції - це операції, пов'язані з переходом права власності на валютні цінності, за винятком операцій, що здійснюються між резидентами у валюті України; операції пов'язані з використанням валютних цінностей в міжнародному обігу як засобу платежу, з передаванням заборгованостей та інших зобов'язань, предметом яких є валютні цінності; операції, пов'язані з ввезенням, переказуванням і пересиланням на територію України та вивезенням, переказуванням і пересиланням за її межі валютних цінностей.

Відповідно до п.п г п. 4 ст. 5 "Декрету № 15-93"індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Індивідуальної ліцензії потребують такі операції: використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави.

Національний банк України (що є ліцензуючим органом) у листі вих. №13-110/3478-7370 від 06.11.2000 року прямо вказує на те, що "якщо комісіонер-резидент при перерахуванні комітенту-резиденту основної суми виручки здійснив конверсію комісійної винагороди в валюту України та зарахував цю винагороду на свій основний поточний гривневий рахунок, то в цьому разі порушення п. 4 ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" не вбачається і отримання індивідуальної ліцензії Національного банку України не потребується". Аналогічну позицію викладено Національний банк України у листі вих. № 28-113/2290 від 27.06.2000 року за запит безпосередньо ДК "Укрспецекспорт".

Колегія суддів зазначає, що згідно листа ДК "Укрспецекспорт" вих. № USE-12.2-12912 від 21.08.2012 року, в період з 01.07.2009 року по 31.03.2012 року за договором комісії № USE-17.5-280-D/К-11 від 10.10.2011 року ДК "Укрспецекспорт" перерахував на рахунок позивача (комітента) 19200,00 дол. США платіжним дорученням від 21.12.2011 року, комісійна плата в розмірі 6087,09 дол. США була відправлена на 100% продаж згідно меморіального ордеру № 17911 від 21.12.2011 року.

Згідно листа ДП "Прогрес" № 28/699 від 05.09.2012 року:

- за договором комісії № Д-98-01/2008п від 30.09.2008 року ДП "Прогрес" утримано комісійну винагороду в сумі 16032,74 дол. США, з яких: 14028,64 дол. США не конвертовано у гривню, адже їх отримано на підставі індивідуальної ліценцією НБУ № 20 від.07.11.2008 року, а 2004 року ,10 дол. США було відправлено на 100% продаж згідно заяви про продаж іноземної валюти № 19 від 19.02.2010 року;

- за договором комісії № Д-81-01/2009/п від 15.06.2009 року ДП "Прогрес" утримано комісійну винагороду в сумі 6049,16 дол. США, які було відправлено на 100% продаж згідно з заявами про продаж іноземної валюти № 23 від 02.03.2010 року, № 13 від 06.04.2011 року, № 16 від 11.05.2011 року;

- за договором комісії № Д-69-01/2009/п від 15.06.2009 року ДП "Прогрес" утримано комісійну винагороду в сумі 129498,27 дол. США, що були відправлені на 100% продаж згідно з заявами про продаж іноземної валюти № 5 від 01.06.2010 року, № 13 від 27.10.2011 року, № 20 від 29.12.2011 року.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що кошти утримані на 100 % ДК "Укрспецекспорт" та ДП "Прогрес" в іноземній валюті було 100% конвертовано у національну валюту України, а отже валютні операції між резидентами України не здійснювалися, ДК "Укрспецекспорт" та ДП "Прогрес" утримували належну комісійну винагороду з грошових коштів в іноземній валюті, що надійшли на їх рахунки від нерезидента та здійснювали конверсію даних грошових коштів в національну валюту України та отримали комісійну винагороду в національній грошовій одиниці вже після продажу ним іноземної валюти, яка надходила від іноземного замовника як власність комітента.

Враховуючи викладене, розрахункові операції на загальну суму 139321,63 дол. США з резидентами України ДК "Укрспецекспорт" та ДП "Прогрес" правомірно проведені без одержання позивачем індивідуальних ліцензії Національного банку України.

Крім цього колегія суддів зазначає, що абзацом 9 п. 2 ст. 16 "Декрету № 15-93" встановлено, що санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами.

Таким чином, статтею 16 "Декрету № 15-93" питання щодо компетентного органу, який має застосовувати санкції за порушення приписів Декрету, вирішено однозначно, повноважним органом є Національний банк України.

На неправомірність застосування органами державної податкової служби штрафних санкцій на підставі статті 16 "Декрету № 15-93" наголошено Вищим адміністративним судом ухвалі від 14.04.2015 року по даній справі що є обов'язковим при її повторному розгляді, а також Верховним Судом України в постанові від 07.02.2012 року та Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 21.01.2014 року по справі № К/800/47872/13 та постанові від 10.02.2014 року по справі № К/991/7541/11.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення від 02.10.2012 року № та № винесені Спеціалізованою Державною податковою інспекцією з обслуговуванням великих платників у місті Харкові Міжрегіонального головного управління Міндоходів з порушенням норм чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 року по справі № 14305/12/2070 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Харкові Державної податкової служби залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2015р. по справі № 14305/12/2070 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді П'янова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 11.09.2015 р.