Справа № 2а-932/10/1370
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2012-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2012 р. Справа № 29502/10

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Олендера І.Я., Каралюса В.М.

при секретарі судового засідання: Стецків І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Городоцькому районі Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.06.2010 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Агротранспорт" до Державної податкової інспекції у Городоцькому районі Львівської області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановила:

У січні 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Городоцькому районі про скасування податкових повідомлень-рішень від 05.11.2009 року №/2 та від 20.01.2010 року №/3.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що ТзОВ фірма "Агротранспорт" не включило до валового доходу кредиторську заборгованість, строк позовної давності по якій минув в 2004 році, кошти, отримані на виконання договору доручення, кредиторську заборгованість перед ліквідованим контрагентом на підставі норм Цивільного кодексу України, Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", та правомірно збільшило валові витрати, оскільки до авансового звіту долучені підтверджуючі первинні документи.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 29.06.2010 року позов задоволено частково. Визнано протиправними податкові повідомлення-рішення ДПІ в Городоцькому районі Львівської області від 05.11.2009 року №/2, від 20.01.2010 року №/3 в частині визначення ТзОВ "Агротранспорт" податкового зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 55219,90 грн., в тому числі основний платіж в розмірі 33731,00 грн., штрафні (фінансові) санкції в розмірі 21488,90 грн.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ДПІ у Городоцькому районі Львівської області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову, якою в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім, випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін,якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що за результатами планової виїзної перевірки ТзОВ фірма "Агротранспорт" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.03.2009 року ДПІ у Городоцькому районі складено акт від 23.07.2009 року №46/23-13818469.

В акті перевірки зазначено, що ТзОВ фірма "Агротранспорт" в порушення норм п.п.1.22.2 п.1.22, п.25 ст.1, п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5, п.п.12.1.5 ст. 12 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" не включило до валового доходу кредиторську заборгованість перед УВТК ОСКГ в сумі 10724 грн., яка виникла 01.02.2011 року, і по якій минув термін позовної давності; не включило до валового доходу як поворотну заборгованість по договору доручення перед фізичною особою ОСОБА_1 в сумі 49200 грн., оскільки отримані кошти не перераховані постачальникам визначеного договором обладнання; не включило до валового доходу кредиторську заборгованість в сумі 75000 грн. перед ТОВ "Укртрансбуд", яке ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.10.2008 року справа №7/117-Б, ліквідоване; безпідставно включило до валових витрат вартість проїзних квитків в сумі 5908 грн. без долучення до авансового звіту платіжних документів про оплату вартості квитків. В порушення норм п.п. 17.2 ст.17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" ТзоВ фірма "Агротранспорт" не нарахувало штрафну санкцію в розмірі 5 відсотків при самостійному виправленні помилок, допущених в 1-му кварталі 2008 році, та в 2-му кварталі 2008 року.

На підставі акта перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 30.0.2009 року №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 58027,20 грн., в тому числі основний платіж в розмірі 35208 грн., штрафні (фінансові) санкції в розмірі 22819,20 грн.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення від 30.07.2009 року №/0 частково скасоване, винесено нове податкове повідомлення-рішення від 05.11.2009 року №/2, яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в розмірі 57140 грн., в тому числі основний платіж в розмірі 35208 грн., штрафні (фінансові) санкції в розмірі 21932 грн. При подальшому адміністративному оскарженню податкове повідомлення-рішення від 05.11.2009 року №/2 залишено без змін, винесено податкове повідомлення-рішення від 20.01.2010 року №/3.

З акта перевірки вбачається, що станом на 01.02.2001 року у ТзОВ фірма "Агротранспорт" по даним бухгалтерського обліку по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками" відображена кредиторська заборгованість перед УВТК ЗАТ в сумі 10724 грн. В акті перевірки відсутні посилання на первинні документи, зокрема договори, накладні, акти виконаних робіт (наданих послуг), платіжні доручення, які б підтверджували існування вищенаведеної заборгованості на момент проведення перевірки та встановлювали момент спливу строків позовної давності.

Твердження апелянта про заниження позивачем валового доходу на суму кредиторської заборгованості в розмірі 10724 грн., по якій минув термін позовної давності, базується на даних облікових регістрів по рахунку 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", що не є первинними документами, та не враховує норми п.п.15.1.1 п.15.1 ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Враховуючи відсутність посилань в акті перевірки на первинні документи, що підтверджують наявність кредиторської заборгованості в сумі 10724 грн., та беручи до уваги наявний в матеріалах справи акт звірки розрахунків за період з 01.01.2008 року по 01.01.2010 року між ТзОВ фірма "Агротранспорт" та УВТК ЗАТ від 01.01.2010 року, колегія суддів вважає неправомірними збільшення позивачу валового доходу на 10724 грн. та донарахування податку на прибуток в сумі 2681 грн.

Підпунктом 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" визначено, що валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишишся неповерненою на кінець такого звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку (у тому числі нерезидентів), або осіб, які згідно із законодавством мають пільги з цього податку, включаючи право застосовувати ставку податку нижчу, ніж установлена пунктом 7.2 статті 7 або статтею 10 цього Закону. У разі коли у майбутніх податкових періодах платник поділку повертає таку поворотну фінансову допомогу (її частину) особі, яка її надала, такий платник податку збільшує суму валових витрат на суму такої поворотної фінансової допомоги (її частини) за наслідками податкового періоду, в якому відбулося таке повернення. При цьому валові доходи такого платника податку не збільшуються на суму умовно нарахованих процентів, а податкові зобов'язання особи, що надала поворотну фінансову допомогу, не змінюються як при її видачі, так і при її зворотному отриманні.

Відповідно до підпункту 7.9.1 пункту 7.9 статті 7 Закону № 334/94-ВР не включаються до валового доходу і не підлягають оподаткуванню кошти або майно, залучені платником податку на підставі договору концесії, комісії, консигнації, довірчого управління, схову (відповідального зберігання), а також згідно з іншими цивільно-правовими договорами, що не передбачають передачі права власності на таке майно.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що оскільки між ОСОБА_1 та ТзОВ фірма "Агротранспорт" був укладений договір доручення, термін дії якого закінчується 11 червня 2010 року у ТзОВ фірма "Агротранспорт" відсутні підстави для збільшення валового доходу на суму 49200 грн. в 1-му кварталі 2008 року. А тому твердження апелянта про заниження позивачем валового доходу в 1-му кварталі 2008 р. на суму 48200.00 грн. та податку па прибуток в сумі 12250.00 гри. суд вважає необгрунтованими.

Відповідно до п.п. 4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" валовий доход включає суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до усної угоди ТзОВ "Індустріальна компанія"Укртрансбуд" надало ТзОВ фірма "Агротранспорт" транспортно-експедиторські послуги па суму 100000.00 гри., про що сторонами складений акт здачі-прийняття робіт від 31.12.2007 р. №ОУ-796/2.

Платіжними дорученнями від 21.03.2008 р. №2212 на суму 15000.00 гри. та від 26.03.2008 р. №2218 на суму 10000.00 грн. ТзОВ фірма "Агротранспорт" здійснило часткову оплату за отримані послуги, а ТОВ "Укртрансбуд" надало податкову накладну від 31.12.2007 р. №7587.

Станом на 31.03.2009 р. заборгованість ТзОВ фірма "Агротранспорт" перед ТОВ "Укртрансбуд" становить 75000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 07.10.2008 р.. справа №7/117-Б ТОВ "Укртрансбуд" ліквідовано товариство виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Оскільки ДПІ у Городоцькому районі визначило заборгованість ТзОВ фірма «Агротранспорт» перед ТОВ "Укртрансбуд" як безповоротну фіпапсову допомогу без з'ясування наявності чи відсутності даної заборгованості в ліквідаційному балансі ТОВ "Укртрансбуд", суд прийшов до вірного висновку, що обов'язок ТзОВ фірма "Агротранспорт" шодо віднесення заборгованості перед ТОВ "Укртрапнсбуд" в сумі 75000 грн. до валового доходу виникає після спливу трирічного строку з моменту виникнення заборгованості.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Нормами Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон. ствердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 р. №59 визначено, що витрати на проїзд до місця відрядження і назад відшкодовуються у розмірі вартості і проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування з врахуванням усіх витрат, пов'язаних з придбанням проїзних квитків та страхових платежів на транспорті. При цьому такі витрати відшкодовуються лише за наявності документів в оригіналі, що підтверджують вартість цих витрат, а саме: транспортних квитків або транспортних рахунків.

Виходячи з норм Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, враховуючи наявні у матеріалах справи первинні документи суд вважає правомірним зменшення позивачу в 4-му кварталі 2008 року валових витрат на суму 5908,00 грн. та збільшення зобов'язань по податку на прибуток на 1477,00 грн.

Як вбачається з акта перевірки. ТзОВ фірма «Агротранспорт» не нарахувало штрафну санкцію в розмірі п'яти відсотків при самостійному виправленні в Декларації з податку на прибуток за 1-ше півріччя 2008 р. помилки, допущеної в 1-му кварталі 2008 р.. що полягала в заниженні податку на прибуток на суму 10133.00 грн.. та при виправленні в Декларації з податку на прибуток за 2008 р. помилки, допущеної в 2-му кварталі 2008 р.. що полягала в заниженні податку на прибуток на суму 1642,00 грн.

Відповідно до пункту 17.3 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум.

Тобто, штраф у розмірі п'яти відсотків від суми заниження податкового зобов'язання минулих податкових періодів, передбачений пунктом 17.2 статті 17 цього Закону є податковим зобов'язанням платника податків.

Таким чином, оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями за порушення норм п.п. 17.2 ст. 7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" ДПІ у Городоцькому районі Львівської області нарахувало штрафні санкції на підставі п.17.3 ст.14 цього Закону, виходячи з суми несвоєчасно включеного до податкового зобов'язання на прибуток в розмірі 11775 грн., а не з суми штрафу у розмірі п'яти відсотків від суми заниження податкового зобов'язання з податку на прибуток в минулих податкових періодах.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відповідач невірно застосував норми Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" при визначенні штрафних санкцій за порушення позивачем п.п.17.2 ст. 17 цього Закону, не включив цю суму до основного платежу та не нарахував на цю суму штрафні санкції, а тому податкові повідомлення-рішення в цій частині скасовано правомірно.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Городоцькому районі Львівської області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29.06.2010 року у справі №2а-932/10/1370 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: В. Улицький

Судді: І. Олендер

ОСОБА_2

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 09.02.2012 року