Справа № 348/3013/14-а
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 р. Справа № 876/2461/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Довгої О.І., Затолочного В.С.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про визнання неправомірною відмови в зарахуванні пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та районних коефіцієнтів та північних надбавок,-

В С Т А Н О В И Л А:

16.12.2014 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірною відмови в зарахуванні пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та районних коефіцієнтів та північних надбавок.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно відмовлено в зарахуванні пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі та районних коефіцієнтів та північних надбавок, оскільки в нього наявні всі необхідні підтверджуючі документи.

Постановою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо обчислення страхового стажу ОСОБА_1 за період роботи в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі з 01.04.2014 року без врахування права на пільгове обчислення стажу за роботу в таких місцевостях. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області здійснити з 01.04.2014 року обчислення трудового стажу ОСОБА_1 в пільговому обчисленні (зарахувати кожний рік роботи за один рік і шість місяців) періоди роботи: з 22.09.1981 року по 16.11.1981 рік роботу на посаді технічного працівника у Мамонтовській восьмилітній школі Нефтеюганського РОНО, яка знаходилася в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі; з 19.11.1981 року по 11.01.1983 рік роботу на посаді підсобно-транспортного працівника по 2-му розряду в Мамонтовському цеху Мамонтовського управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин виробничого об'єднання «Юганськнафтогаз», який знаходився в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі; з 08.02.1983 року по 21.05.1983 рік роботу на посаді посудомийки в ОРС НГДУ «Мамонтовськнефть», який знаходився в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі; з 26.09.1983 року по 01.05.1987 рік роботу на посаді прибиральника виробничих приміщень в Мамонтовському цеху Мамонтовського управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин виробничого об'єднання «Юганськнафтогаз», який знаходився в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі; з 01.05.1987 року по 24.05.1994 рік роботу на посаді прибиральника виробничих приміщень в Мамонтовському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин ордену "Трудового Красного Знамени" виробничого об'єднання «Юганськнафтогаз», який знаходився в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області щодо неврахування з 01.03.2014 р. при розрахунку ОСОБА_1 пенсії сум районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі з 01.05.1992 р. по 30.04.1994 р. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Надвірнянському районі Івано-Франківської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2014 року, з урахуванням розміру заробітної плати, вказаної у довідці, виданої Мамонтовським управлінням по підвищенню нафтовіддачі пластів капітального ремонту свердловин виробничого об'єднання «Юганскнафтогаз» ВАТ «Нижнєвартовськ нафтогаз» за весь період її роботи на даному підприємстві з 01.05.1992 р. по 30.04.1994 р., а також виплатити недоплачені їй суми пенсії.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою залишити без задоволення адміністративний позов.

В апеляційній скарзі покликається на те, що пільги щодо обчислення стажу надавались працівникам, що переводились, направлялись чи запрошувалися на роботу в райони Крайньої Півночі і місцевості прирівняні до районів Крайньої Півночі, із інших місцевостей країни при умові, що працівники уклали трудові договори про роботу в цих районах на п'ять років. Оскільки за період роботи з 22.09.1981 року по 16.11.1981 року, з 19.11.1981 року по 11.01.1983 року, з 08.02.1983 року по 21.05.1983 року, з 26.09.1983 року по 01.05.1987 року, з 01.05.1987 року по 24.05.1994 року позивач не надав відповідні трудові договори, тому немає законних підстав вважати, що на позивача поширювалися норми Закону щодо пільгового обчислення стажу.

Особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце та час розгляду справи, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за період її роботи, оскільки з наданих нею документів вбачається та не викликає жодного сумніву той факт, що вона, працюючи в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, користувався пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Висновок відповідача про те, що обов'язковою умовою надання пільг при обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі один рік роботи за один рік 6 місяців є наявність письмового трудового договору про роботу у вказаній місцевості, суд першої інстанції вважав помилковим з огляду на приписи п.5 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(в редакції Закону № 32-V від 26.07.2006), згідно до якої пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Тобто, наявність письмового трудового договору не є виключною і єдиною підставою для пільгового обчислення страхового стажу і вказана норма надає особі можливість надавати вказані документу за її вибором.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що позивач є пенсіонером і з 08.06.2001року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Надвірнянського району.

У період з 22 вересня 1981року по 16 листопада 1981рік позивач працювала у Мамонтовській восьмилітній школі Нефтеюганського РОНО на посаді технічний працівник.

У період з 19 листопада 1981р. по 11 січня 1983р. - працювала Мамонтовському цеху Мамонтовського управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин виробничого об'єднання «Юганськнафтогаз» на посаді підсобно-транспортний працівник по 2-му розряду.

У період з 08 лютого 1983р. по 21 травня 1983р.- працювала у ОРС НГДУ «Мамонтовськнефть» на посаді посудомийки.

У період з 26 вересня 1983р. по 01 травня 1987р. - працювала у Мамонтовському цеху Мамонтовського управління по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин виробничого об'єднання «Юганськнафтогаз» на посаді прибиральник виробничих приміщень.

У період з 01 травня 1987р. по 24 травня 1994р.- працювала у Мамонтовському управлінні по підвищенню нафтовіддачі пластів і капітального ремонту свердловин ордену «Трудового Красного Знамени виробничого об'єднання «Юганськнафтогаз» на посаді прибиральник виробничих приміщень.

Вищевказані підприємства знаходилося на території с. Мамонтово та Нефтеюганськ Ханти-Мансійського автономного округу Тюменської області, яка згідно Постанови Ради Міністрів СССР від 10.10.1967року №1029 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах крайньої Півночі і в місцях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» віднесена до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі.

Весь стаж роботи на цьому підприємстві підтверджується відповідними записами у трудовій книжці від 25.11.1966р. з посиланням на дату та номер наказів про прийняття та звільнення з роботи. (а.с 7-12).

При досягненні 55-річного віку 06 червня 2001 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та надав відповідачу оригінал та копію трудової книжки, довідки про заробітну плату в тому числі і довідку видану Мамонтовським управлінням по підвищенню нафтовіддачі пластів капітального ремонту свердловин виробничого об'єднання «Юганскнафтогаз» ВАТ «Нижнєвартовськ нафтогаз» за весь період роботи на даному підприємстві з 01.05.1992р. по 30.04.1994р.

Проте, відповідач при обчисленні страхового стажу не врахував того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу за час роботи в районах Крайньої Півночі та в районах прирівняних до районів Крайньої Півночі і відмовив йому у зарахуванні стажу у вищевказаних підприємствах як пільговий, а саме один з половиною рік за один рік роботи у районах Крайньої Півночі та в районах прирівняних до районів Крайньої Півночі. Про вищевказані обставини позивачу стало відомо лише з відповіді відповідача від 01.10.2014р.

Крім того відповідач неправомірно з березня 2014 р. зменшив розмір пенсії та не враховую при розрахунку їй пенсії суми районного коефіцієнту та північної надбавки при визначенні розміру заробітної плати за період роботи з 01.05.1992р. по 30.04.1994р. в Мамонтовським управлінням по підвищенню нафтовіддачі пластів капітального ремонту свердловин виробничого об'єднання «Юганскнафтогаз» ВАТ «Нижнєвартовськ нафтогаз». Дане підприємство знаходилося на території Ханти-Мансійського Автономного Округу Тюменсткої області, яка відноситься до місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, і вона отримувала заробітну плату з урахуванням районного коефіцієнту 1,7 та північної надбавки в розмірі 50%.

Однак при розрахунку її пенсії з березня 2014р. було взято до уваги Довідку про заробітну плату без вищевказаних доплат.

Вважаючи, що дії Відповідача щодо відмови у перерахунку її трудового стажу на пільгових умовах та не врахування сум районних коефіцієнтів та північних надбавок за період роботи з 01.05.1992р. по 30.04.1994р. є неправомірними і необґрунтованими позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в умовах та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5-років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зарахувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих місцевостях.

Відповідно до п.3 Постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців запроваджено з 01.03.1960р.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» скорочено тривалість трудового договору, що надає право на отримання пільг, передбачених ст. 5 вищезгаданого Указу Президії Верховної Ради СРСР з п'яти до трьох років.

Відповідно до ч.1 п.5 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Згідно з ч.3 п.5 Розділу ХV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Обов'язку щодо укладення трудового договору в письмовій формі жодний з вищевказаних нормативно-правових документів не передбачав.

В підпункті 3 пункті 6 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі, від 06.05.1981р. зазначено, що робітникам експедицій, круглорічних партій, нафтових розвідок, відділів, які розміщені в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі надаються пільги, передбачені Указами від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року.

Гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, у галузі пенсійного забезпечення, передбачені Тимчасовою Угодою між Урядом України і Урядом Російської Федерації від 15 січня 1993 року.

Відповідно до ст.4 Тимчасової Угоди при обчисленні пенсії або її частини, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, до 01 січня 1991 року на підставі статті 1 даної Угоди на території України визначення загального трудового стажу роботи, середньомісячного заробітку і розміру пенсії здійснюється згідно з її законодавством.

Питання врахування періодів роботи для стажу при призначенні пенсій в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР, а згодом Російської Федерації після 01.01.1991р. на території України регулюються нормами міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, а саме: частиною 2 статті 6 «Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення» від 13 березня 1992 року, де зазначено наступне: « 2.Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових, умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди»; абзацами 2 та 3 статті 6 «Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн», від 14.01.1993р., де зазначено наступне: «Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв'язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність».

З вищенаведених норм міжнародних угод, підписаних Україною та РФ, слідує, що обчислення стажу здійснюється згідно законодавства держави, на території якої відбувалась трудова діяльність і стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою. Тобто, якщо якийсь період роботи особи на території РФ згідно законодавства цієї держави повинен обчислюватися на пільгових підставах, то в такому ж порядку цей стаж повинен враховуватися щодо цієї особи і в Україні.

Відповідно ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують із ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 12.08.1993р. №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналізуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та встановлені на підставі поданих письмових документів обставини справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідні періоди роботи позивача повинні зараховуватись відповідачем як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до району Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні, зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців. При цьому надання письмового трудового договору для підтвердження пільгового обчислення страхового стажу не є обов'язковою умовою для пільгового обчислення страхового стажу, а альтернативою у виборі між рядом документів, які підтверджують вказаний стаж.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі залишити без задоволення, а постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2015 року у справі №348/3013/14-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

В.С.Затолочний