Справа № 2н-6/10/0770
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2014-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 червня 2014 рокум. Ужгород№ 2н-6/10/0770

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дору Ю.Ю.

суддів: Іванчулинець Д.В. та Гебеш С.А.,

при секретарі Пирожук Н.П.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2 не зявилася ,

відповідача 1: Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції - представник не зявився. ,

відповідача 2: Регіонального управління Департаменту по контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України у Закарпатській області - представник не зявився.,

розглянувши адміністративну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Ужгородського міського місцевого суду від 15 березня 2002 року про поновлення на роботі за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України 03 червня 2014 року було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 04 червня 2014 року.

ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Ужгородського міського місцевого суду від 15 березня 2002 року про поновлення на роботі та інших вимог за нововиявленими обставинами у справі №2-994/02.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2010 року встановлено, що правонаступником боржника ОСОБА_1 обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну Держалкогольтютюну України та реорганізовано його правонаступника Регіонального управління ДААК ДПА України у Закарпатській області є Регіональне управління ДСАТ ДПА України в Закарпатській області, а покликання на ст..223 ЦК України, є помилковим, оскільки ЦК регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників.

Позивачка зазначає, що саме ці обставини не були встановлені під час розгляду справи №2-994/02 та суд розглянув питання про поновлення на роботі, стягнення зарплати на її користь та інше при умові відсутності процесуального правонаступництва, тому суд помилково не розглянув позов ОСОБА_2 від 13.11.2001 року по суті, що не дало позивачці можливості поновити її грубо порушені трудові і конституційні права ще у 2002 році.

В позові вказала, що зазначені нововиявлені обставини могли прямо вплинути на постановлене рішення суду від 15.03.2002 року по розгляду справи №2-994/02, але не були і не могли бути їй відомі на час розгляду справи.

В судове засідання позивачка не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про отримання повістки.

ОСОБА_2 подала заяву про відкладення розгляду справи, проте суд відхиляє дане клопотання, оскільки згідно вимог ч.2 ст.252 КАС України неприбуття сторін в судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Представник відповідача 1 в судове засідання не зявився, однак ним 13.10.2010 року в судовому засіданні було надано заперечення на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами, де вказав, що зазначені ОСОБА_2 обставини не є ново виявленими, оскільки на виконанні в Ужгородському МВ ДВС на той час знаходилося виконавче провадження №9-270/10 по виконанню виконавчого листа №2-271/01 виданого 08.10.2001 року Ужгородським місцевим судом про «Поновити ОСОБА_2 на посаді головного спеціаліста по ліцензуванню відділу контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ОСОБА_1 обласного Управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну. Стягнути з ОСОБА_1 обласного Управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 29 серпня 2000 року по 08 жовтня 2001 року, в сумі 4564,17 грн.» .

Відповідач 2 у судове засідання не зявився з невідомих причин, свого представника до суду не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові відправлення, які повернулися на адресу суду у звязку із закінченням їх терміну зберігання, а за таких обставин, на підставі ст. 35 КАС України, сторона вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 252 КАС України Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом, у лютому 2010 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів Державної податкової адміністрації України у Закарпатській області про поновлення на роботі.

Рішенням Ужгородського міського місцевого суду Закарпатської області від 15 березня 2002 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2002 року та ухвалою Верховного Суду України від 4 березня 2003 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міського суду від 15 березня 2002 року.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2012 року, зазначену заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міського суду від 15 березня 2002 року залишено без задоволення.

19 листопада 2013 року ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 09 липня 2010 року та 13 березня 2012 року були залишені без змін.

В подальшому ОСОБА_2 подала заяву про перегляд рішення Ужгородського міського місцевого суду від 15 березня 2002 року, з тих підстав, що ухвалою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 15.06.2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2010 року, було замінено боржника у виконавчому проваджені, що є , на думку ОСОБА_2, суттєвою обставиною щодо перегляду рішення Ужгородського міського місцевого суду від 15 березня 2002 року за ново виявленими обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами мотивована тим, що після набрання зазначеним рішенням законної сили виявлено істотні обставини, які не були і не могли бути відомі позивачу на час розгляду справи. Нововиявленою обставиною вважає встановлення ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2010 факту правонаступництва боржника ОСОБА_1 обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну Держалкогольтютюну України та реорганізовано його правонаступника Регіонального управління ДААК ДПА України у Закарпатській області є Регіональне управління ДСАТ ДПА України в Закарпатській області.

Згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 жовтня 2001 року ОСОБА_2 поновлена на посаді, а з жовтня 2001 року переведена на посаду головного спеціаліста відділу ліцензування управління.

Наказом управління від 09 листопада 2001 року № 96-н позивачку звільнено з посади головного спеціаліста відділу ліцензування за пунктом 1 статті 40 КзПП України, у зв'язку з ліквідацією ОСОБА_1 обласного управління державного регулювання виробництва та обігу алкоголю і тютюну, що стало підставою для звернення до суду з новим позовом про поновлення на роботі.

Рішенням Ужгородського міського місцевого суду Закарпатської області від 15 березня 2002 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 червня 2002 року та ухвалою Верховного Суду України від 4 березня 2003 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Підставою відмови у задоволенні позову є те, що Закарпатське обласне управління державного регулювання виробництва та обігу спирту, алкоголю і тютюну ліквідоване, а тому зобов'язання за його участю припинилися.

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд своєю ухвалою від 15.06.2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2010 року, не вирішував питання правонаступництва, а лише проводив заміну сторони виконавчого провадження у зв'язку з ліквідацією боржника, посилаючись на обставини, пов'язані зі створенням Регіонального управління ДААК ДПА України у Закарпатській області.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи № 2-994/02, дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

За змістом пункту першого частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору та які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є: їх наявність на час розгляду справи та ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Згідно статті 247 КАС України заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом одного місяця після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи, а також те, що ці обставини не були і не могли бути відомі на час розгляду справи ні особам, які беруть участь у справі, ні суду, який розглядав її та вирішував спір по суті.

Судами першої та апеляційної інстанцій давалася оцінка всім наказам, штатним розписам, повідомленням про наступне вивільнення позивача та повідомлення про вивільнення відповідному центру зайнятості, дотримання процедури такого вивільнення, та надано оцінку щодо правомірності дій відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів дійшла висновку про те, що наведені позивачем в заяві підстави перегляду за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міського суду від 15 березня 2002 року, не є нововиявленими обставинами в розумінні частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, що в свою чергу, є підставою для відмови ОСОБА_2 в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного рішення. Такої ж позиції притримується і Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 19.11.2013 року по справі №К/9991/49963/12.

Керуючись статтями160-163 Кодексу адміністративного судочинства, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення Ужгородського міського місцевого суду від 15 березня 2002 року про поновлення на роботі та інших вимог за нововиявленими обставинами у справі №2-994/02 залишити без задоволення.

2. Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя Судді:ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5