Справа № 804/14317/15
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2015-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 вересня 2015 р. справа № 804/14317/15

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева Інна Василівна , перевіривши матеріали адміністративного позову Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

14.09.15 року Лівобережна обєднана державна податкова інспекція м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з поданням до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 974,40 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року подання було залишено без руху, у звязку із недотриманням заявником вимог ч. 3 ст. 183-3 КАС України та запропоновано заявнику усунути недоліки і сплатити судовий збір у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 р. № 484 VIII) у строк до 16 год.00 хв. 15 вересня 2015 року.

На виконання вимог ухвали від 15 вересня 2015 року про залишення подання без руху представником Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області 15.09.2015 р. о 16-04 год. засобами електронного звязку було подано клопотання про відкриття провадження та обгрунтовано позицію щодо відсутності підстав для сплати судового збору за подачу суб'єктом владних повноважень подання в порядку ст. 183-3 КАС України.

Так, контролюючим органом зазначено, що норми ст. 106 КАС України на які, в тому числі, посилався суд при винесенні ухвали про залишення подання без руху від 15.09.2015 р., не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки, для подачі такого розу заяв встановлено особливий порядок розгляду справ, який є скороченим. Крім того, на думку заявника, норми ст. 183-3 КАС України та Закону України «Про судовий збір» (зі змінами станом на 01.09.2015 року) не встановлюють обовязковості сплати судового збору при зверненні до суду із поданням, тому при зверненні до суду саме з поданням, заявником правомірно не було сплачено судовий збір.

Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд при винесенні рішення виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Частинами 3 і 4 ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинно містити:1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв'язку, якщо такий відомий, відносно сторони, до якої застосовуються заходи, передбачені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення з поданням, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб'єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою. У разі недотримання вимог частини третьої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Тобто, як зазначає Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі від 02.02.2011 р. № 149/11/13-11, статтею 183-3 КАС України встановлено перелік особливих вимог, що предявляються до подання податкового органу та особливий перелік процесуальних дій суду, які можуть учинятися в процесі розгляду такого подання. Водночас, у частині, що не врегульована статтею 183-3 КАС України, вимоги до подання визначаються загальними нормами, зокрема статтею 106 КАС України.

Виходячи з наведенного суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Оскільки, нормами ч. 3 ст. 183-3 КАС України безпосередньо не визначено надання разом із поданням контролюючого органу доказів сплати судового збору за подачу такої заяви, суд вважає, що в данному випадку слід застосовувати загальні норми, встановлені ч. 3 ст. 106 КАС України, що, на думку суду, не суперечить особливостям розгляду справ, визначених ст. 183-3 КАС України.

Суд також зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 р. №484 VIII), платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви, іншої заяви та скарги, передбаченої процесуальним законодавством. (ч.1 ст. 3 Закону № 3674-VI).

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено вичерпний перелік обставин, коли судовий збір за подання позовних заяв, інших заяв, скарг не справляється. Так, судовий збір не справляється за подання:

1) заяви про перегляд Верховним Судом України судового рішення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом;

2) заяви про скасування судового наказу;

3) заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення;

4) заяви про поворот виконання судового рішення;

5) заяви про винесення додаткового судового рішення;

6) заяви про розірвання шлюбу з особою, визнаною в установленому законом порядку безвісно відсутньою;

7) заяви про встановлення факту каліцтва, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням;

8) заяви про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру;

11) заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

12) заяви про обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

13) позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду;

14) заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обовязковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, субєкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей;

15) клопотання про визнання і виконання рішення іноземного суду відповідно до міжнародного договору України, згоду на обовязковість якого надано Верховною Радою України та яким не передбачено плату під час звернення до суду, подання апеляційної та касаційної скарг у таких справах.

З наведеного переліку вбачається, що за подання до суду звернення контролюючого органу у вигляді подання, заявник від сплати судового збору не звільняється.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду субєктом владних повноважень позовної заяви майнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. За подання до суду субєктом владних повноважень позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Як свідчить із наданого до суду заявником клопотання, Лівобережною ОДПІ м.Дніпропетровська недоліки, встановлені судом в ухвалі від 15.09.2015 р. щодо сплати судового збору, станом на 16-00 год. 15.09.2015 р. не усунені. Доказів сплати заявником судового збору за подання не надано, що свідчить про те, що заявник протягом встановленого строку недоліки не усунув.

Відповідно до частини 4 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

у х в а л и в:

Подання Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати заявнику, разом із поданям та усіма доданими до нього матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до частини 4 статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 186 КАС України.

Ухвала набирає законної сили згідно ст. 254 КАС України.

Суддя ОСОБА_2