Справа № 815/2349/14
Суддя: Глуханчук О. В.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2349/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Глуханчука О.В.,

секретар судового засідання Мураховська А.І.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1 (за довіреністю)

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 грудня 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2014 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 грудня 2013 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року вищезазначений адміністративний позов було задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10 червня 2015 року, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

10 липня 2015 року за вхідним №17750/15 адміністративна справа №815/2349/14 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями передана судді О.В Глуханчуку.

Під час нового розгляду справи в обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17 грудня 2013 року ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД було отримано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № НОМЕР_1 про нарахування підприємству грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 5 977 894, 00 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 2 988 947, 00 грн. Не погоджуючись із зазначеним рішенням податкового органу позивач вказав на наступні обставини. Так, позивач зауважив, що вказане повідомлення-рішення прийнято на підставі акту перевірки, висновки якого ґрунтуються на припущеннях відповідача про нереальність здійснення господарських операцій між ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД та його контрагентами ТОВ Ферко та ТОВ Вторметекспорт. Водночас, позивач зазначає, що у періоді, що перевірявся між ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД, ТОВ Ферко та ТОВ Вторметекспорт були укладені реальні господарські договори, на підтвердження виконання яких у підприємства наявні усі первинні документи, які надавались відповідачу при перевірці. Позивач вважає, що єдиною підставою для висновків податкової щодо заниження ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД податкового зобовязання з податку на додану вартість є неможливість проведення зустрічних перевірок контрагентів позивача та наявність, на думку відповідача, порушень правил ведення господарської діяльності постачальниками робіт по ланцюгу.

З огляду на зазначене позивач вважає протиправним, незаконним та таким, що порушує права та законні інтереси ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД податкове повідомлення-рішення ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № НОМЕР_1 від 17 грудня 2013 року, тому звернувся до суду з вимогами про його скасування.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, надав заперечення відповідно до яких зазначив, що за результатами перевірки, проведеної з питань відображення в податковому обліку ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД фінансово-господарських відносин з ТОВ Ферко та ТОВ Вторметекспорт за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства шляхом безпідставного віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ від вартості товарів та послуг отриманих від ТОВ Ферко та ТОВ Вторметекспорт.

З огляду на встановлені за результатами перевірки обставини та порушення вимог податкового законодавства, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 грудня 2013 року відповідач вважає обґрунтованим та правомірним, у звязку із чим підстави для задоволення позову відсутні.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

У період з 18.11.2013 року по 26.11.2013 року на підставі направлень від 15 листопада 2013 року №220/15/-54-22-01 та №215/15-54-22-01, наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 15.11.2013 року №429, постанови про призначення позапланової документальної перевірки слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ Міндоходів в Одеській області від 04.11.2013 року №5157/07/15-32-09-02 та відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, посадовими особами ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (код за ) з питань повноти формування податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2013 року.

За результатами перевірки відповідачем складено ОСОБА_2 №1117/15-54-22-03/19349403 від 03.12.2013 року Про результати позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (код за ) з питань повноти формування податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2013 року, у висновках якого зазначено про встановлені порушення вимог п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.4, п.201.6 ст. 201 ПК України, в результаті чого відбулось заниження податку на додану вартість на загальну суму 5 977 894, 00 грн. (а.с. 11-33, том 1).

На підставі акту перевірки №1117/15-54-22-03/19349403 від 03.12.2013 року, а також згідно з п.54.3 ст.54 ПК України, ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 грудня 2013 року, яким ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість на 8 966 841, 00 грн., з яких 5 977 894 грн. за основним платежем та 2 988 947 грн. за штрафними санкціями (а.с. 10, том 1).

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивачем було подано первинну скаргу до Головного управління Міндоходів в Одеській області.

За результатами розгляду первинної скарги позивача на податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 грудня 2013 року, Головним управлінням Міндоходів в Одеській області прийнято рішення про проведення позапланової перевірки ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД, згідно п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

На підставі наказу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області №84 від 27.01.2014 року, відповідно до п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, службовими особами відповідача проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД з питань, викладених у скарзі, за результатами якої складено акт №188/15-54-22-03/19349403 від 10.02.2014 року, в якому контролюючим органом зафіксовано ті ж порушення податкового законодавства, що були виявлені у ході проведення попередньої перевірки, оформленої актом №1117/15-54-22-03/19349403 від 03.12.2013 року.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17.12.2013 року за результатами оскарження в адміністративному порядку залишено без змін.

З огляду на зазначене, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вимогами про його скасування з підстав наведених у позові, зокрема, стосовно заборони відповідно до п. 86.9 ст. 86 ПК України прийняття щодо нього оскарженого податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 86.9 ст. 86 ПК України, у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Як вже було зазначено, перевірку ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД було проведено на підставі пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України та Постанови про призначення позапланової документальної перевірки від 04.11.2013 року №5157/07/15-32-09-02 слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ Міндоходів в Одеській області в межах кримінального провадження №0000032.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000032 проводилось щодо службових осіб інших підприємств, та не стосується службових осіб позивача - ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД. Відтак, положення п. 86.9 ст. 86 ПК України у даному випадку на позивача не розповсюджуються.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірку ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД проведено з питань повноти формування податку на прибуток та податку на додану вартість за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2013 року.

Відповідно до пп. 3.2.2 акту перевірки №1117/15-54-22-03/19349403 від 03.12.2013 року, розділ Податковий кредит, дана перевірка проводилась виключно з питання відображення у податковому обліку фінансово-господарських відносин з ТОВ Ферко () за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року та з ТОВ Вторметекспорт () за період з з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року.

Зокрема, в акті перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року встановлено його завищення на суму 5 977 894 грн. Відповідно висновків до акту, на завищення вказаних показників вплинули фінансово-господарські взаємовідносини ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД з ТОВ Ферко та ТОВ Вторметекспорт за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року.

З огляду на зазначене судом встановлено наступне.

Так, у періоді, що перевірявся між ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (Покупець) ТОВ Ферко (Продавець), було укладено договір купівлі-продажу №0112/2012 від 01 грудня 2012 року, за умовами якого Продавець зобов'язувався продати товар (сою українського походження урожаю 2012 року) у кількості 7000 тонн, а Покупець зобов'язувався прийняти та сплатити вартість придбаного товару.

Згідно вказаного договору поставка товару здійснюється Продавцем шляхом передачі товару Покупцю по заліковій вазі на умовах СРТ: склад ПЗТ ТОВ Олімпекс Купе Інтернейшнл, ЗПК Інзерноекспорт, Одеський морський торговий порт. Поставка товару здійснюється у строк не пізніше 31.07.2013 року. Продавець надає Покупцю наступні документи: видаткову накладу, податкову накладну (а.с. 197, том 1).

На підтвердження товарності операцій по даному договору позивачем надано до суду належним чином завірені копії наступних документів:

- видаткові накладні №4015 від 31.07.2013р., №4138 від 12.08.2013р., №4139 від 29.08.2013р., №4140 від 23.08.2013р., №4141 від 28.08.2013р., №4142 від 27.08.2013р., №4143 від 26.08.2013р., №4144 від 23.08.2013р., №4145 від 22.08.2013р., №4146 від 21.08.2013р., №4147 від 20.08.2013р., №4148 від 19.08.2013р., №4149 від 16.08.2013р., №4150 від 15.08.2013р., №4151 від 14.08.2013р., №4152 від 13.08.2013р. (а.с. 139, 209-223, том 1);

- податкові накладні №125 від 31.07.2013р., №140 від 12.08.2013р., №141 від 13.08.2013р., №142 від 14.08.2013р., №143 від 15.08.2013р., №144 від 16.08.2013р., №145 від 19.08.2013р., №146 від 20.08.2013р., №147 від 21.08.2013р., №148 від 22.08.2013р., №149 від 23.08.2013р., №150 від 23.08.2013р., №151 від 26.08.2013р., №152 від 27.08.2013р., №153 від 28.08.2013р., №154 від 29.08.2013р. (а.с. 224-238, 240, том 1);

- платіжні доручення №3 від 11.07.2013р. на суму 152000 грн., №4 від 11.07.2013р. на суму 148000 грн., №11 від 15 07 2013р. на суму 280000 грн., №114 від 02.08.2013р. на суму 125000 грн., №122 від 07.08.2013р. на суму 70000 грн., №196 від 30.08.2013р. на суму 250000 грн., №598 від 14.11.2013р. на суму 3246000 грн., №770 від 04.12.2013р. на суму 637000 грн., №772 від 04.12.2013р. на суму 587000 грн., №781 від 04.12.2013р. на суму 100000 грн., №785 від 05.12.2013р. на суму 130000 грн., №791 від 06.12.2013р. на суму 642000 грн., №797 від 09.12.2013р. на суму 323000 грн., №798 від 10.12.2013р. на суму 120000 грн., №961 від 27.12.2013р. на суму 18000 грн., №966 від 27.12.2013р. на суму 927000 грн., №976 від 30.12.2013р. на суму 289000 грн., №30 від 14.01.2014р. на суму 425000 грн., №33 від 16.01.2014р. на суму 352000 грн., №44 від 16.01.2014р. на суму 303000 грн., №94 від 28.01.2014р. на суму 150000 грн., №43 від 30.01.2014р. на суму 573000 грн., №105 від 11.02.2014р. на суму 146000 грн., №234 від 03.03.2014р. на суму 1243000 грн., №235 від 04.03.2014р. на суму 1985000 грн., №269 від 05.03.2014р. на суму 116500 грн., №285 від 06.03.2014р. на суму 1400000 грн., №298 від 11.03.2014р. на суму 2400000 грн., №303 від 12.03.2014р. на суму 730000 грн., №374 від 20.03.2014р. на суму 1100000 грн., №378 від 21.03.2014р. на суму 800000 грн., №380 від 21.03.2014р. на суму 700000 грн., №434 від 380000 грн., №443 від 31.03.2014р. на суму 470000 грн., №469 від 02.04.2014р. на суму 3000000 грн., №299 від 13.02.2013р. на суму 1000000 грн., №459 від 12.03.2013р. на суму 600000 грн., №623 від 02.04.2013р. на суму 950000 грн., №627 від 03.04.2013р. на суму 600000 грн., №715 від 12.04.2013р. на суму 600000 грн., №868 від 15.05.2014р. на суму 850000 грн., №688 від 10.04.2013р. на суму 900000 грн., №689 від 10.04.2013р. на суму 100000 грн., №1005 від 07.06.2013р. на суму 500000 грн., №1047 від 13.06.2013р. на суму 320000 грн., №1057 від 17.06.2013р. на суму 600000 грн., №1063 від 18.06.2013р. на суму 600000 грн., №1154 від 02.07.2013р. на суму 365000 грн., №1200 від 09.07.2013р. на суму 650000 грн., №1207 від 11.07.2013р. на суму 137000 грн., №1305 від 10.02.2014р. на суму 288000 грн. (а.с . 243-245 - том 1, 2-27 том 2);

- довіреності №367 від 22.08.2013р., №356 від 12.08.2013р. та №335 від 31.07.2013 р. на одержання від постачальника ТОВ Ферко товарно-матеріальних цінностей - соя українського походження (а.с. 57-59, том 2).

Також на виконання умов договору купівлі-продажу №0112/2012 від 01 грудня 2012 року з ТОВ Ферко, ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (Поклажедавець) було укладено з ТОВ Олімпекс Купе Інтернейшнл (Зберігач) договір зберігання №ЗБ 20/12/2012 від 20 грудня 2012 року, за умовами якого, Поклажедавець передає, а Зберігач приймає на закрите зберігання таке майно: сільськогосподарську продукцію у кількістю до 1500 тон на місяць. Місцем зберігання майна є територія ТОВ Олімпекс Купе Інтернейшнл. Вид та кількість сільськогосподарської продукції, що передається на зберігання, зазначається в акті прийому-передачі (а.с . 199-201, том 1).

Згідно акту прийому-передачі до вказаного договору, позивач передав на зберігання ТОВ Олімпекс Купе Інтернейшнл товар сою українського походження врожаю 2012 року.

Крім того, судом досліджено наявні в матеріалах справи копії вантажно-митних декларацій, які підтверджують реалізацію позивачем придбаної за договором купівлі-продажу №0112/2012 від 01 грудня 2012 року у ТОВ Ферко сої українського походження.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними ТОВ Ферко, включено позивачем до складу податкового кредиту відповідного періоду, відображено у реєстрі отриманих податкових накладних ТОВ Металзюкрайн Корп ЛТД, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларацій з податку на додану вартість.

Проаналізувавши вищенаведені первинні документи, надані позивачем на підтвердження реальності операцій по договору купівлі-продажу № 0112/2012 від 01 грудня 2012 року, укладеного з ТОВ Ферко, основним видом діяльності якого є післяурожайна діяльність та оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, суд вважає, що вони підтверджують виконання даного договору та правомірність віднесення позивачем сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбання сої українського походження, до податкового кредиту.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 10 червня 2015 року, відзначено про необхідність під час нового розгляду даної справи перевірити дотримання позивачем під час оформлення документів на виконання умов договору купівлі-продажу вимог Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12 червня 1996 року №293/1318.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. За приписами ч. 2 ст. 9 вказаного закону, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (далі Положення №88) первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як встановлено судом, позивачем на підтвердження господарський відносин з ТОВ Ферко надано усі необхідні первинні документи, жодних зауважень до яких відповідачем не висловлено та про їх невідповідність вимогам законодавства в акті перевірки не йдеться.

Дослідивши зміст первинних документів, наданих позивачем на підтвердження взаємовідносин з ТОВ Ферко по договору купівлі-продажу №0112/2012 від 01 грудня 2012 року, суд вважає, що вони відповідають вимогам Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку щодо первинних документів, оскільки містять усі обовязкові реквізити первинного документу.

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12 червня 1996 року №293/1318 (далі Інструкція №293) сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів.

На виконання наведених вище приписів Інструкції №293, судом досліджено, наявні в матеріалах справи, довіреності №367 від 22.08.2013р., №356 від 12.08.2013р. та №335 від 31.07.2013 р. на одержання від постачальника ТОВ Ферко товарно-матеріальних цінностей - соя українського походження за Договором № 0112/2012 від 01 грудня 2012 року (а.с. 57-59, том 2).

Також судом встановлено, що у перевіряємий період між ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (Замовник) та ТОВ Ферко (ОСОБА_2) було укладено Агентський договір від 01 січня 2013 року, за умовами якого, Замовник доручає, а ОСОБА_2 приймає на себе обов'язки: а) надати Замовнику допомогу в пошуку продавців залізорудного концентрату на експорт з урахуванням перевантаження вищевказаного вантажу через Одеський морський торговельний порт з використанням причалів, техніки і технології Замовника; б) здійснити дослідження ринку і визначити потенційних продавців залізорудного концентрату; в) надавати Замовнику інші інформаційні і консультаційні послуги, пов'язані з цим договором (а.с. 202-203, том 1).

Відповідно до умов вказаного договору, зобовязання ОСОБА_2 вважаються виконаними в повному обсязі за фактом підписання сторонами відповідного акту приймання-здачі виконаних робіт (послуг).

Так, судом було досліджено надані позивачем акти виконаних робіт (зроблених послуг) від 31.07.2013 року та від 31.08.2013 року (а.с. 207, 241 - том 1), складені ТОВ Ферко (ОСОБА_2) та ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (Замовник) про наступне.

Актом виконаних робіт (зроблених послуг) від 31.07.2013 року сторони - ТОВ Ферко (ОСОБА_2) та ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (Замовник) підтверджують, що Агентом були виконані в повному обсязі зобовязання на виконання Агентського договору від 01 січня 2013 року на суму 1 071 600, 00 грн., у т.ч. ПДВ 20%. Замовник підтверджує, що Агентом у повному обсязі надані послуги по Агентському договору від 01 січня 2013 року, а саме: - замовникові надана допомога в пошуку продавців залізорудного концентрату на експорт; - зроблені дослідження ринку й визначені потенційні продавці залізорудного концентрату; - проведені зустрічі й організовані комерційні переговори з потенційними продавцями залізорудного концентрату. Замовник підтверджує, що в результаті виконання Агентом своїх зобовязань за Агентським договором від 01 січня 2013 року, Замовником укладено наступні договори на перевалку із продавцями залізорудного концентрату: № МШ 11-01/13 ОФ від 01 січня 2013 року з ТОВ Метінвест-Шиппінг. Замовник підтверджує, що завдяки виконанню Агентом своїх зобовязань за Агентським договором від 01 січня 2013 року, Замовником виконані операції з навантаження суден на 89 300, 00 тон залізорудного концентрату (а.с. 241, том 1).

Актом виконаних робіт (зроблених послуг) від 31.08.2013 року сторони - ТОВ Ферко (ОСОБА_2) та ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (Замовник) підтверджують, що Агентом були виконані в повному обсязі зобовязання на виконання Агентського договору від 01 січня 2013 року на суму 938 142, 00 грн. у т.ч. ПДВ 20%. Замовник підтверджує, що Агентом у повному обсязі надані послуги по Агентському договору від 01 січня 2013 року, а саме: - замовникові надана допомога в пошуку продавців залізорудного концентрату на експорт; - зроблені дослідження ринку й визначені потенційні продавці залізорудного концентрату; - проведені зустрічі й організовані комерційні переговори з потенційними продавцями залізорудного концентрату. Замовник підтверджує, що в результаті виконання Агентом своїх зобовязань за Агентським договором від 01 січня 2013 року, Замовником укладено наступні договори на перевалку із продавцями залізорудного концентрату: № МШ 11-01/13 ОФ від 01 січня 2013 року з ТОВ Метінвест-Шиппінг. Замовник підтверджує, що завдяки виконанню Агентом своїх зобовязань за Агентським договором від 01 січня 2013 року, Замовником виконані операції з навантаження суден на 78 178, 50 тон залізорудного концентрату (а.с. 207, том 1).

Також судом встановлено, що ТОВ Ферко виписано ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД податкові накладні про надання агентських послуг за Договором від 01.01.2013 року №124 від 31.07.2013 року на загальну суму 1 071 600, 00 грн., у т.ч. ПДВ 178 600, 00 грн. та №131 від 31.08.2013 року на загальну суму 781 785, 00 грн., у т.ч. ПДВ 156 357, 00 грн. (а.с. 208, 242, том 1).

Розрахунки між сторонами проводились в безготівковій формі та підтверджуються наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та картками по рахунку ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД.

Додаткового та на підтвердження реальності агентських послуг, наданих позивачу ТОВ Ферко, судом встановлено, що 01 січня 2013 року між позивачем - ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД та ТОВ Метінвест-Шиппінг укладено Договір № МШ 11-01/13 ОФ про надання послуг з навантажувально-розвантажувальних робіт, згідно умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобовязання по перевантаженню з залізничного, автомобільного транспорту або морських суден на морські судна, зберігання та документального оформлення прибуття в порт експортних та транзитних навалювальних вантажів Вантажовласника, що прибувають на СК МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД (ППК-2) Одеського морського торгового порту, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити надані Виконавцем послуги в порядку та на умовах даного договору (а.с. 79-96, том 3).

Крім того, позивачем надано до суду, складені Замовником - ТОВ Метінвест-Шиппінг та Виконавцем - ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД акти надання послуг по Договору № МШ 11-01/13 ОФ від 01.01.2013 року, згідно яких Виконавцем виконанні вантажні роботи (вантаж залізорудний концентрат) та надані додаткові послуги (подача прибирання ваг., зачищення склад. та причальних територій). Також надані коносаменти про прийняття на борт морських суден вантажів, зазначених в актах надання послуг (а.с. 97-200, том 3).

Таким чином, судом встановлено, що матеріалами справи підтверджено здійснення позивачем завантаження на судна залізорудного концентрату у розмірі, зазначеному в актах виконаних робіт, підписаних з ТОВ Ферко .

Дослідивши первинні документи, надані позивачем на підтвердження виконання умов Агентського договору від 01 січня 2013 року, укладеного з ТОВ Ферко (ОСОБА_2), суд вважає, що вони підтверджують виконання даного договору та правомірність віднесення позивачем сум податку на додану вартість, сплачених в ціні за отримані послуги, до податкового кредиту.

Як вже було зазначено, позапланова перевірка ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД проводилась з питання відображення у податковому обліку фінансово-господарських відносин також і з ТОВ Вторметекспорт () за період з 01.01.2010 року по 30.09.2013 року.

Судом встановлено, що між ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД та ТОВ Вторметекспорт було укладено Договір оренди від 20.12.2012 року, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове користування частину нежитлового приміщення, площею 10 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 67/69. Строк дії договору - з моменту підписання по 31.12.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме статистичної довідки та Витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України по ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД, місцезнаходження юридичної особи зареєстроване за адресою: 65003, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 67/69 (а.с. 62-65, том 3).

Вказана адреса також є податковою адресою ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД, яка вказана в Свідоцтві про реєстрацію платника податку на додану вартість (а.с. 77, том 3).

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що за адресою: 65003, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, буд. 67/69 знаходиться офіс ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД. Таке розташування в безпосередній близькості до потужностей Одеського морського торгівельного порту, зернових елеваторів та причалів є економічно вигідним для підприємства, основними видами діяльності якого є транспортне оброблення вантажів та оптова торгівля зерном.

Отже, Договір оренди приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 67/69 укладено позивачем в межах здійснення власної господарської діяльності, з метою досягнення економічних результатів, з огляду на що визнається судом економічно доцільним.

Крім того, такі витрати підприємств враховуються при обчисленні обєкту оподаткування податком на прибуток.

Так, відповідно до ст. 138 ПК України, витрати, що враховуються при обчисленні обєкту оподаткування податком на прибуток складаються з інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

В свою чергу, до складу інших витрат включаються адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством, зокрема, витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона) (пп. 138.10.2 п. 138.10 ст. 138 ПК України).

Встановивши фактичні обставини справи, суд вважає необхідним перевірити правомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість по господарським взаємовідносинам з ТОВ Ферко та ТОВ Вторметекспорт на підставі положень Податкового кодексу (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду, згідно вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності з п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Юридичним фактом, який породжує право платника на податкову вигоду (зокрема, у вигляді права на зменшення обєкта оподаткування ПДВ на суму податкового кредиту), є реальність господарської операції.

За відсутністю факту придбання товарів відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту.

Підтвердженням реального здійснення господарської операції є первинні документи, які свідчать про фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, документи, підтверджуючі використання вказаних товарів у власній господарської діяльності.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Системний аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що обов'язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв'язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 січня 2011 року у справі № 21-37а10. Зокрема, Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду України було зазначено, що податкова накладна, яка видається платником податку, що поставляє послуги, на вимогу їх отримувача, є підставою для нарахування податкового кредиту останнього лише за умови здійснення самої господарської операції.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), що пов'язані з рухом активів, зміною зобов'язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Враховуючи викладене, оцінивши усі надані позивачем первинні документи з приводу його господарських відносин з ТОВ Ферко та ТОВ Вторметекспорт, суд вважає, що вони в своїй сукупності та взаємозв'язку підтверджують фактичне здійснення позивачем господарських операції з вказаними контрагентами.

В акті зазначається, що перевірка ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД проводилась з урахуванням актів ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів м. Києва №1854/26-59-22-01/31681342 від 13.11.2013 року Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ Ферко щодо підтвердження господарських взаємовідносин із платниками податків за період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року та №1936/22-01/30127924 від 18.11.2013 року Про неможливість проведення зустрічної звірки субєкта господарювання ТОВ Вторметекспорт щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року.

Проте, суд зазначає, що акти податкової про неможливість проведення зустрічної звірки не можуть вважатися належними доказами допущення позивачем порушень, оскільки такого роду акти свідчать лише про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, а викладені у ньому висновки про порушення податкового чи іншого законодавства платником податків є припущеннями податкового органу, які необґрунтовані належними доказами.

При укладені договорів головним для субєкта господарювання є предмет договору, цінова політика, строки та спосіб доставки (виконання) предмету договору, розрахунки по договору (угоді), а також реєстрація постачальника як субєкта господарювання в органах виконавчої влади та допоміжна інформація про реєстрацію платником податку на додану вартість у органах податкової служби. Тому відповідач не має права наполягати на отримані додаткової інформації позивачем від його контрагента - постачальника товарів (робіт, послуг).

Позивачем доведено, що при укладенні договорів він переконався у тому, що підприємства-контрагенти були зареєстровані у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а також зареєстровані як платники податку на додану вартість і мали право на видачу податкових накладних.

Для включення податку на додану вартість до складу податкового кредиту має враховуватись реальний факт поставки, використання у власній діяльності та обліку товарів саме позивачем, який не несе відповідальності за облікову політику своїх контрагентів, оскільки закон не ставить у залежність сплату податків, ведення податкового та бухгалтерського обліку, складання звітності контрагентами-продавцями із правом на одержання податкового кредиту безпосередньо покупцем.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, висловлена в постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 року по справі № 21-47а10.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом із тим, відповідачем не доведено та судом не встановлено доказів на підтвердження висновків податкової про порушення ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД вимог п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.2, п. 201.4, п.201.6 ст. 201 ПК України та заниження податку на додану вартість на суму 5 977 894, 00 грн. Висновки про зазначені порушення зроблено на підставі актів перевірки інших юридичних осіб, без належного дослідження первинних документів, що свідчить про їх необґрунтованість.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що податковою безпідставно збільшено ТОВ МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД суму грошового зобовязання з податку на податку на додану вартість на 8 966 841, 00 грн., з яких 5 977 894 грн. за основним платежем та 2 988 947 грн. за штрафними санкціями.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позивач довів суду ті обставини, на які посилався в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню.

Судові витрати розподілити за правилами ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-9, 69, 71, 72, 86, 94, 158-163 КАС України від 06.07.2005 року №2747-IV, Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 17 грудня 2013 року задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області № НОМЕР_1 від 17 грудня 2013 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано у строк, встановлений статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею 14 вересня 2015 року.

Суддя О.В. Глуханчук

.