Справа № 805/2440/15-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 р. Справа №805/2440/15-а

приміщення суду за адресою: 84112, м.Слов'янськ, вул. Добровольського,

час прийняття постанови: 11:45

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Хохленкова О.В.

за участю секретаря судового засідання: Проніна Д.С.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 27.04.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 27.04.2015 року.

Ухвалою суду від 02.09.2015 року було залучено до участі у справі належного відповідача Артемівську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області яка є правонаступником Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що в період з 30.03.2015 року по 03.04.2015 року відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість під час здійснення взаємовідносин ТОВ «Укрпродукт» з ТОВ «ДІАС АГРО». За наслідками проведеної перевірки відповідачем був складений акт від 10.04.2015 року № 67/22/31226305.

В акті зроблений висновок про порушення позивачем п.198.1,198.3 ст.198, п.200.2 ст.200, п.201.1 ст.201 ПК України, а саме те, що підприємство в листопаді 2014 року завищило задекларовану суму податкового кредиту в розмірі 66666,67 грн.

Цей висновок відповідачем зроблений на підставі припущення, що господарські операції між позивачем та ТОВ «ДІАС-АГРО» не відбувалися та обґрунтовується податковою інформацією Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградської області № 26/11-23-22-02/39325101 від 04.02.2015 року.

27.04.2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 66667 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 33334 грн.

Позивач вважає, що ці податкове повідомлення рішення прийнято відповідачем всупереч вимог закону та просить визнати його протиправним та скасувати.

Представники відповідача проти позову заперечували, вважають що контролюючий орган, приймаючі оскаржувані податкові повідомлення рішення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Зокрема, відповідач посилається на податкову інформацію Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградської області № 26/11-23-22-02/39325101 від 04.02.2015 року відносно контрагента позивача - ТОВ «ДІАС-АГРО» та на висновки, які зроблені в цьому акті відносно того, що неможливо провести зустрічну звірку у звязку з тим, що дане підприємство та його посадові особи відсутні за юридичною адресою.

В доповненнях до заперечень відповідач посилається на інформаційний лист ВАСУ від 20.07.2010 року № 1112/11/13-101112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» в якому зокрема вказується що процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такий етап, як встановлення факту здійснення господарської операції.

Наявність у платника податків виданих йому податкових накладних не є достатньою підставою для формування податкового кредиту з урахуванням відсутності підтвердження реального здійснення господарської операції.

З цих підстав в позові просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Спірним питанням цієї справи є правомірність визначеної позивачем до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість в декларації за листопад 2014 року. Правовідносини між сторонами регулюються Податковим Кодексом України та відповідними підзаконними нормативно правовими актами.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» є юридичною особою, (а.с.33-35).

Позивач діє на підставі статуту (а.с.16-31).

ТОВ «Укрпродукт» перебуває на податковому обліку в Артемівській державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області та є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва № 05948654 від 26.11.2004 року (а.с.32).

Первісно відповідачем у справі була Артемівська державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Донецькій області.

Ухвалою суду від 02.09.2015 року було залучено до участі у справі належного відповідача Артемівську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області яка є правонаступником Артемівської державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Донецькій області (а.с.130-131,140).

Наказом в.о.начальника Артемівської обєднаної Державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області № 98 від 30.03.2015 року призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Укрпродукт» з 30.03.2015 року по 03.04.2015 року (а.с.51).

Згідно з направленням на перевірку від 30.03.2015 року № 98 та від 30.03.2015 року № 97 на проведення перевірки були направлені посадові особи Артемівської ОДПІ ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.109,111).

Актом від 10.04.2015 року № 67/22/31226305 встановлені порушення позивачем п.198.1,198.3 ст.198, п.200.2 ст.200, п.201.1 ст.201 ПК України, а саме те, що підприємство в листопаді 2014 року завищило задекларовану суму податкового кредиту в розмірі 66666,67 грн. (а.с.52-65).

27.04.2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 66667 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 33334 грн. (а.с.66).

Щодо висновків акту перевірки від 10.04.2015 року № 67/22/31226305 яким встановлені порушення позивачем п.198.1,198.3 ст.198, п.200.2 ст.200, п.201.1 ст.201 ПК України, а саме те, що підприємство в листопаді 2014 року завищило задекларовану суму податкового кредиту в розмірі 66666,67 грн. суд зазначає наступне.

Як вбачається з цього документу основною підставою для його висновків була податкова інформація Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградської області № 26/11-23-22-02/39325101 від 04.02.2015 року.

Відповідно до податковою інформацією Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградської області № 26/11-23-22-02/39325101 від 04.02.2015 року було встановлено що зустрічну звірку неможливо було провести у звязку з тим, що ТОВ «ДІАС-АГРО» та його посадові особи відсутні за юридичною адресою, документів щодо підтвердження відносин з контрагентами постачальниками та покупцями за листопад 2014 року підприємством не надано, не встановлено достатньої кількості трудових ресурсів, складських приміщень для збереження ТМЦ.

Також, актом встановлено, що згідно АІС «Єдиний реєстр податкових накладних не встановлено що стан платника ТОВ «ДІАС-АГРО» - 9 «Направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходження».

Позивач надав суду документи, як докази своєї правової позиції та на підтвердження здійснення господарських операцій між ним та ТОВ «ДІАС - АГРО».

На його думку, здійснення господарських операцій між ним та ТОВ «ДІАС - АГРО» підтверджується наступними документами.

На підставі дилерського контракту № 7 від 10.12.2013 року ТОВ «Укрпродукт» є дилером Державного підприємства «Артемсіль» та має право на реалізацію товару згідно зі Специфікацією до вищезазначеного дилерського Контракту (а.с.112-117).

Договором про надання маркетингових послуг № 18 від 30.10.2014 року укладеним між ТОВ «Укрпродукт» (замовник) та ТОВ «ДІАС-АГРО» останній надає замовнику маркетингові послуги а саме, пошук нових потенціальних покупців, розширення сегментів ринку збиту солі в асортименті, відкриття оптових складів на території України, утримання раніше існуючих клієнтів (а.с.36).

Актом надання послуг № 23 від 30.11.2014 року згідно з яким були виконані маркетингові послуги на суму 400000,00 грн. в т.ч. ПДВ 66666,67 грн. (а.с.37).

Рахунок на оплату № 30 від 30.11.2014 року на суму 400000,00 грн. в т.ч. ПДВ 66666,67 грн. (а.с.38).

Податковою накладною № 165 від 30.11.2014 року виданою підприємством ТОВ «ДІАС-АГРО» на адресу підприємства покупця ТОВ «Укрпродукт» сума реалізації товару склала 400000,00 грн.. в т.ч. ПДВ 66666,67 грн. (а.с.39).

Витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 7305340 на запит від 07.07.2015 року яким засвідчено що податкова накладна № 165 від 30.11.2014 року видана підприємством ТОВ «ДІАС-АГРО» на адресу підприємства покупця ТОВ «Укрпродукт» на суму ПДВ 66666,67 грн. була зареєстрована 12.12.2014 року (а.с.105).

Податковою декларацією з ПДВ від 19.12.2014 року згідно з якої податковий кредит за звітний період склав 648743 грн., податкові зобовязання складають 658829 грн., та відповідно позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту становить 10086 грн. з розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (а.с.40-47).

Відповідно до квитанції № 2 податкова декларація з ПДВ за листопад 2014 року була прийнята 19.12.2014 року ДФС (а.с.44).

Звітом виконавця про виконані маркетингові послуги по Договору № 18 від 30.10.2014 року перелічені клієнти на укладення Договорів (а.с.49-50).

Платіжним дорученням № 451 від 15.12.2014 року про перерахування коштів від ТОВ «Укрпродукт» на користь ТОВ «Диас Агро» в сумі 22000,00 грн. (а.с.79).

Платіжним дорученням № 453 від 15.12.2014 року про перерахування коштів від ТОВ «Укрпродукт» на користь ТОВ «Диас Агро» в сумі 53000,00 грн. (а.с.80).

Платіжним дорученням № 455 від 16.12.2014 року про перерахування коштів від ТОВ «Укрпродукт» на користь ТОВ «Диас Агро» в сумі 53000,00 грн. (а.с.81).

Платіжним дорученням № 1811 від 29.01.2015 року про перерахування коштів від ТОВ «Укрпродукт» на користь ТОВ «Диас Агро» в сумі 30000,00 грн. (а.с.82).

Платіжним дорученням № 485 від 20.01.2015 року про перерахування коштів від ТОВ «Укрпродукт» на користь ТОВ «Диас Агро» в сумі 60000,00 грн. (а.с.83).

Платіжним дорученням № 487 від 22.01.2015 року про перерахування коштів від ТОВ «Укрпродукт» на користь ТОВ «Диас Агро» в сумі 70000,00 грн. (а.с.84).

Платіжним дорученням № 512 від 12.02.2015 року про перерахування коштів від ТОВ «Укрпродукт» на користь ТОВ «Диас Агро» в сумі 112000,00 грн. (а.с.85).

Також, позивач на аргументи відповідача щодо того що в ході проведення перевірки не було встановлено виконання зі сторони ТОВ «Діас Агро» маркетингових послуг, в якості заперечень надав суду дані які свідчать про зростання обсягу реалізованої продукції як в грошовому так і в кількісному вираженні завдяки виконаному Договору про надання маркетингових послуг.

Оборотно сальдову відомість по рахунку 361 за жовтень грудень 2014 року згідно з якої за жовтень 2014 року оборот склав 1581476,69 грн., за листопад 2014 року оборот уже складав 2722407,60 грн. а з грудень 2014 року складав вже 5541286,37 грн. (а.с.134).

Оборотно сальдову відомість по рахунку 281 за жовтень грудень 2014 року згідно з якої за жовтень 2014 року ре, за листопад 2014 року реалізація складала 3404,005 тон, за листопад 2014 року складала 5136,840 тон, а з грудень 2014 року склала вже 9634,300 (а.с.135).

Податковою декларацією ТОВ «Діас Агро» з податку на додану вартість за листопад 2014 року від 19.12.2014 року згідно з якої податковий кредит за звітний період склав 2487185 грн., податкові зобовязання складають 2490698 грн., та відповідно позитивне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту становить 3513 грн. з розшифровкою податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Додаток 5) в якому в графі 13 вказано контрагента код ЄДРПОУ 24 (ТОВ «Діас Агро») період складання податкової накладної 11.2014 року та обсяг постачання (без ПДВ) в сумі 333333,33 та сума ПДВ в розмірі 66666,67 грн. (а.с.146-151).

Відповідно до пунктів 200.1-200.4 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пункту 200.6 статті 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов'язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

У відповідності із п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредитку виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну території України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з абз.2 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Відповідно до п. 201.10 ст. 210 Податкового Кодексу України у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями,іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з абз.2 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до абз. 9 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Згідно з п. 202.1.ст. 202 Податкового Кодексу України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал.

Відповідно до пункту 200.3 статті 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (пункт 200.4 статті 200 Кодексу).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 ПК України) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 ПК України.

У відповідності до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.8 ст. 201 ПК України передбачено, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Разом з тим, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Відповідно до п. 2, 5, 16 Наказу Державної податкової адміністрації України від 21.12.2010 року № 969 Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість (п.2 Порядку заповнення податкової накладної), податкова вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена у п. 2 цього Порядку (п. 5 Порядку заповнення податкової накладної), всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати постачання товарів/послуг, та скріплюються печаткою такого платника податку-продавця. Податкова накладна не підписується покупцем товарів/послуг і не скріплюється його печаткою (п. 16 Порядку заповнення податкової накладної).

Отже, підставою для формування податкового кредиту є належним чином оформлена податкова накладна, зокрема, наведені в ній відомості повинні відповідати дійсності.

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки і збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковим органом не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів.

Наявність належним чином оформлених податкових накладних є підставою для включення до податкового кредиту платника сум ПДВ за такими накладними за умови реального вчинення дій по виконанню господарської операції.

Проаналізувавши ці правові норми, суд приходить до висновку про те, що платник податку не може бути позбавлений права на відшкодування ПДВ (або зарахування в податковий кредит) у разі коли його контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку.

Такої позиції дотримується і Верховний суд України, який в своєї постанові від 31.01.2011 року по справі № 21-47а10 вказав, що якщо контрагент не виконав свого зобовязання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Посилання представників відповідача в доповненнях до заперечень на інформаційний лист ВАСУ від 20.07.2010 року № 1112/11/13-101112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» в якому зокрема вказується що процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такий етап, як встановлення факту здійснення господарської операції, не спростовує аргументів позивача щодо дійсного здійснення господарської операції з контрагентом ТОВ «Діас агро» про що свідчать ретельно досліджені судом первинні документи щодо укладеної цієї угоди.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів в їх сукупності, приходить до висновку що позивачем доведено здійснення господарських операцій між ним та ТОВ «ДІАС-АГРО».

У відповідності до ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень слід перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України, з виконанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи дотримання відповідачем вимог ч.3 ст.2 КАС України, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення діяв з перевищенням наданих йому повноважень, а оскаржувані рішення прийняті необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд оцінює досліджені в судовому засіданні докази, на підставі ч.3 ст.86 КАС України, на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Податкове повідомлення-рішення від 27.04.2015року № НОМЕР_1 з вищевикладених причин, суд вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

З урахуванням наведеного та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст..94 КАС України, на користь позивача з Державного бюджету України підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 203,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 17-20, 69-71, 86, 94, 122 154, 158-163, 167, 185, 186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» до Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 27.04.2015 року, задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 27.04.2015 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Артемівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпродукт» судовій збір в сумі 203 (двісті три) гривні.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті та її вступну та резолютивну частину проголошено в судовому засіданні 15 вересня 2015 року в присутності представників сторін.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

В повному обсязі постанова складена 17 вересня 2015 року.

Суддя Хохленков О.В.