Справа № 2а/0370/661/11
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2011 року Справа № 2а/0370/661/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Кириченко О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України місті Володимир-Волинському (далі УПФ України в м. Володимир-Волинському) до субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2011 року Управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинському (надалі УПФ України в м. Володимир-Волинському) звернулося в суд з позовом до субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 2710,78 грн., яка виникла за 2009 рік. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем всупереч вимогам Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не перераховано до УПФ України в м. Володимир-Волинському страхових внесків від суми отриманого чистого доходу за 2009 рік в сумі 2710,78 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала. По суті пояснила, що відповідач зареєстрований в УПФ України в м. Володимир-Волинському як платник страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідно до розрахунку суми страхових внесків за 2009 рік, який поданий відповідачем до Пенсійного фонду, сума страхових внесків становить 2710,78 грн., однак відповідачем на день розгляду справи судом 11.04.2011 року дана сума не погашена. Просить стягнути з відповідача на користь УПФ України в м. Володимир-Волинському заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 2710,78 грн.

Відповідач в судове засідання на виклик суду для участі в розгляді справи двічі 28.03.2011 року, 11.04.2011 року не зявилася, свого повноважного представника не направила, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце його проведення. Про причини неявки суд не повідомляла, клопотання про відкладення розгляду справи та заперечень на позов не подавала.

Відповідно до адресної довідки від 08.04.2011 року з обласного адресного бюро, яка надана на запит суду, відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, куди і судом направлялись повістки про виклик до суду для участі в розгляді справи, проте відділенням УКРПОШТИ повернуті у звязку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частини 11 статті 35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. У звязку з цим, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або її представника, оскільки судом вжиті всі передбачені заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю та реалізації права на судовий захист своїх прав та інтересів, а судова повістка не вручена з незалежних від суду причин.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обємі з наступних підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

З преамбули Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV(в редакції, яка діяла на час виникнення заборгованості) (далі Закон № N 1058-IV) вбачається, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

У відповідності до статті 1 Закону України N 1058-IV страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У пункті 3 частини 1 статті 11 Закону України N 1058-IV передбачено, що загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

Разом з цим, відповідно до статті 14 Закону України № N 1058-IV страхувальниками є, зокрема, фізичні особи субєкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» платниками внесків до солідарної системи є страхувальники, зокрема фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок).

З дослідженого судом свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) субєкта підприємницької діяльності фізичної особи, виданого Володимир-Волинським міськвиконкомом вбачається, що ОСОБА_4 з 14 лютого 2003 року зареєстрована субєктом підприємницької діяльності за адресою: Волинська область, місто Володимир-Волинський, вулиця Юрія Яновського, 3.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в УПФ України в м. Володимир-Волинському як платник страхових внесків на обовязкове державне пенсійне страхування за реєстраційним №.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 17 Закону N 1058-IV страхувальник зобовязаний нараховувати, обчислювати і сплачувати у встановлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону №1058-IV страхові внески до накопичувального фонду нараховуються на всі суми сукупного оподатковуваного доходу (прибутку) застрахованих осіб, а для осіб, які беруть добровільну участь, - на суми, визначені договором про добровільну участь.

Частиною 6 статті 20 Закону N 1058-IV передбачено, що страхувальники зобовязані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону є квартал.

Відповідно до підпункту 2.1.3. пункту 2.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (в редакції, яка діяла на час виникнення заборгованості) (далі Інструкція) платниками страхових внесків є фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок).

Підпункт 4.1 пункту 4 Інструкції передбачає, що розміри страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування встановлюються відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»за ставками, зокрема, для платників, зазначених у підпункті 2.1.3 пункту 2.1 Інструкції, - 33,2 відсотка від сум виплат винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Згідно з підпунктом 5.3.2. пункту 5.3 Інструкції, страхові внески платники, визначені підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які обрали особливий спосіб оподаткування), сплачують за себе та членів їх сімей, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності (підпункт 2.1.4 пункту 2.1 цієї Інструкції), якщо податковими органами провадиться нарахування авансових сум податку, протягом року до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15 листопада авансові платежі в розмірі 25 відсотків річної суми страхового внеску, обчисленої від суми, визначеної податковими органами для сплати авансових сум податку на доходи фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Суми страхових внесків, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним до 1 квітня року, наступного за звітним роком, на підставі даних річної податкової декларації. Розмір місячного страхового внеску повинен бути не менше мінімального розміру страхового внеску за кожний місяць, розрахованого шляхом множення розміру мінімальної заробітної плати за відповідний місяць, у якому платник мав чистий дохід, на розмір страхового внеску, зазначеного в абзаці шостому пункту 4.7 цієї Інструкції.

З оглянутого в судовому засіданні розрахунку суми страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2009 рік (а.с.12), що підлягають сплаті, який був поданий відповідачем позивачу вбачається, що загальна сума заборгованості по страховим внескам на загальнообовязкове державне пенсійне страхування становить 2710,78 грн.

Відповідно до картки особового рахунку субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 загальна заборгованість по страхових внесках складає 7298,16 грн.

Судом встановлено, що на виконанні в органах державної виконавчої служби перебувають судові рішення про стягнення з відповідача 4587,38 грн. страхових внесків за 2007 2008 роки. Це також стверджується розрахунком боргу (а.с.6) та актом УПФ України в м. Володимир-Волинському (а.с.7).

Проаналізувавши матеріали справи, суд встановив, що станом на 01.04.2011 року заборгованість відповідача по страховим внескам за 2009 рік року 2710,78 грн. (7298,16 4587,38), яка на день розгляду справи 11.04.2011 року відповідачем не погашена, оскільки доказів про її погашення суду не надано.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону №1058-IV Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Разом з цим, в пункті 6 частини 2 статті 64 Закону №1058-IV передбачено, що одним із обовязків Пенсійного фонду є здійснення контролю за дотриманням страхувальниками і застрахованими особами пенсійного законодавства.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, які досліджені судом.

Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість по страховим внесках на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в розмірі 2710,78 підлягає примусовому стягненню з субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 в користь УПФ України в м. Володимир-Волинському.

Керуючись статтями 11, 17, 35, 158, 160, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статтей 1, 11, 14, 15, 17, 19, 20, 58, 64 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підпункту 2.1.3 пункту 2.1, підпункту 4.1. пункту 4, підпункту 5.3.2. пункту 5.3. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 в користь Управління Пенсійного фонду України в місті Володимир-Волинському Волинської області 2710 (дві тисячі сімсот десять) гривень 78 копійок заборгованості по страхових внесках на загальнообовязкове державне пенсійне страхування за 2009 рік.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 15 квітня 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич