Справа № 199/3332/15-а
Суддя: Богун О. О.
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/3332/15-а
ПОСТАНОВА

іменем України

07.09.2015 м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Богун О.О.

При секретарі Хлус Ю.А.

За участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська де третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зобовязання вчинення дій, про скасування постанови державного виконавця, про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що нею була отримана постанова про закінчення виконавчого провадження від 28.04.2015 ВП №46077080, з якою позивач не погоджується: Управлінням Пенсійного фонду України в Амур- Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська було частково виконано рішення суду від 01.07.2011 р., до стажу роботи зараховано 471 день відгулів справа №2а-430/2011(суддя Руденко В.В.).

По справі №199/1778/14-а (2-а/199/91/14) /суддя Спаї В.В./, в якій позивач просила зарахувати до стажу роботи догляд за малолітніми дітьми: з 28.12.1981р. по 22.02.1982 р., з 08.03.1982 по 03.05.1982р р. по догляду за дитиною - з 03.05.1982 по 01.12.1982 р.р., з 21.02.1984 р. по 16.04.1984 р., з 17.04.1984 р. по 11.06.1984 р. та зарахувати цей кожен рік за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу для отримання пенсії по старості відповідно до застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», Управління ПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська згідно наданій довідці №664/08/32/3 від 02.02.2015 р. головному державному виконавцю Березкіній Т.А. повідомило про зарахування до стажу роботи тільки догляд за дітьми без урахування кожного року за один рік і шість місяців.

Згідно запису в трудовій книжці позивача загальний стаж становить 21 рік 7 місяців 23 дні, з них 15 років 4 місяці 19 днів в районах Крайньої Півночі Камчатського Краю Карагінського району без урахування в півтора рази. В перерахунку в півтора рази 15 років 4 місяці 19 днів стаж роботи на Крайній Півночі становить 23 роки 29 днів, що підтверджується довідкою № 136 від 12.02.2010 р., в якій зазначається, що позивач являлася членом колгоспу, трудовий договір з нею не укладався. В даний період роботи вона користувалася пільгами, встановленими Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 р. «Про пенсійне впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях ,прирівняних до районів Крайньої Півночі», тому стаж роботи повністю зараховується в 1,5 розмірі, а не частково, тобто з 12.05.1979 - 01.10.1994 р.р.

Також в довідці № 136 від 12.02.2010 р. встановлено мінімум трудової участі для жінок, які мають дітей: одна дитина дошкільного віку - 230 днів; дві дитини - 200 днів; три дитини - 180 робочих днів.

Як зазначається позивачем при звернення до суду, відповідач не бере до уваги при підрахунку загальну кількість трудоднів: 574 дні рахують за 1 рік 10 місяців 15 днів замість 2 років 5 місяців 24 днів, занижуючи, таким чином, стаж на 7 місяців і 9 днів та завищуючи мінімум трудової участі до 254 днів.

Позивачем у позові наголошується, що у першій відповіді державній виконавчій службі від 10.04.2012 р. №549/5 Пенсійний фонд рахував стаж в районах Крайньої Півночі 15 років 1 місяць 13 днів замість 15 років 4 місяців 19 днів.

Листом від 02.03.2015 р. Управлінням ПФУ Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська повідомлено, що зараховано до стажу роботи при обчисленні пенсії з 21.06.2004 р. 15 років 0 місяців 3 дні замість 15 років 4 місяці 19 днів. Також нараховують мінімальну пенсію, тобто прожитковий мінімум (949 грн.).

Посилаючись у позові на те, що всупереч вимогам ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення» також не здійснювалося нарахування надбавки до пенсії на утриманців (на утриманні позивача перебуває її син) в розмірі 150,00 грн., у позові й заявлено наступні вимоги:

1. про зобовязання відповідача зарахувати до стажу роботи згідно п. «ж» ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» весь стаж роботи в районах Крайньої Півночі з урахуванням в півтори рази, а саме: з 12.05.1976 р. 01.10.1994 р., тобто 15 років 4 місяці 19 днів в перерахунку 23 роки 23 дні згідно запису в трудовій книжці та довідки №136 від 10.02.2010 р., №439 від 10.12.2009 р., №166 від 29.07.2010 р.;

2. про виплату надбавки до пенсії на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 150,00 грн. за кожний місяць, починаючи з 21.06.2009 р. (первісного звернення до органів пенсійного фонду), до даного часу;

3. про перерахування загального стажу роботи, починаючи з 01.11.1976 р. по 05.03.1995 р., який з урахуванням пільг становить 29 років 4 місяці 22 дні;

4. зарахувати загальну кількість трудоднів 574 дні згідно встановленому мінімуму трудової участі для жінок, які мають дітей: 2 роки 5 місяців 24 дні (довідка №136 від 12.02.2010 р.) замість 1 рік 10 місяців 15 днів;

5. призначити пенсію за віком за роботу на Крайній Півночі з 12.05.1979 р. по 01.10.1994 р.;

6. скасувати постанову державного виконавця від 28.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження;

7. стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 255 000,00 грн.

У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов.

Відповідач заперечував проти задоволення поданого позову.

Відповідно до заперечень відповідача згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2011 р. по справі №2а-430/11, ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2013 р., ухвали Вищого адміністративного суду України від 21.11.2013 р., постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.20140 р. у справі №2а/199/91/14 та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2014 р. у справі №199/1778/14 (2а/199/91/14) ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах як особам, що працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до них, з 21.06.2009 р., тобто з дати права на пенсію, по теперішній час.

Відповідно до статті І Тимчасової Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до них у галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 року визначено, що особам, які пропрацювали не менше 15 календарних років у районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав право на пенсію по старості (за віком) мають жінки - по досягненню 50 років при загальному стажі роботи не менше 20 років.

Згідно статті 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період, протягом якого особа підлягає обов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені пенсійні внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудовою стажу для призначення за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 р. №63 (із змінами), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, к архівними установами.

Стаж роботи на Крайній Півночі ОСОБА_1 був зарахований на підставі трудової книжки, довідки від 21.10.2009 р. №348, довідки від 12.02.2010 р. та постанов суду.

Згідно постанови суду від 01.07.2011 р. до стажу роботи зарахований період 1990 - 1994 років із включенням неоплачених відгулів до встановленого мінімуму трудової участі; згідно постанови суду від 31.07.2014 року час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми: з 28.12.1981 по 22.02.1982, з 08.03.1982 по 03.05.1982, по догляду за дитиною - з 03.05.1982 по 01.12.1982, з 2 1.02.1984 по 16.04.1984, з 17.04.1984 по 11.06.1984 за вказані періоди до стажу роботи зараховано кожен рік за один рік і шість місяців роботи.

Утім, стосовно зарахування в пільговому обчисленні всього періоду роботи в районах Крайньої Півночі, то відповідач просив врахувати наступне.

Відповідно до пункту 5 розділу XV «Прикінцеві положенням Закону України «Про обов'язкове державне пенсійне страхування» період роботи до 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради міністрів Союзу PCP від 10.02.1960 року №48 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для тих осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 967 р. «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно - правовими актами.

Відповідно до Інструкції про порядок надання пільг, затвердженої Постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. №520/П-28, пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу від 10.02.1967 р. з урахуванням змін і доповнень, внесених Указом від 26.09.1967 р., надавалися незалежно від наявності трудового договору.

Пільги, передбачені статтею 5 зазначеного Указу, зокрема, щодо пільгового обчислення стажу, надавалися при умові укладення строкових трудових договорів про роботу в цих районах на строк не менше 3-х років.

В довідці від 12.02.2010 р. №136 року зазначено, що в період з 23.03.1981 р. по 1994 р. ОСОБА_1 являлася членом колгоспу, трудовий договір з нею не укладався та що в зазначений період роботи ОСОБА_1 користувалася пільгами, встановленими Указом Президії Верховної Ради Союзу PCP від 960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу PCP від 10.02.1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP», Указом Президії Верховної Ради Союзу І'СР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та остях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Проте, в пункті 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зазначено, що особам, які уклали трудовий договір про роботу у районах Крайньої Півночі, один рік роботи в цих районах зараховується за один рік і шість місяців роботи при розрахунку стажу, який дає право на отримання пенсії.

Тому, на переконання відповідача, право на обчислення стажу за період роботи Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в пільговому обчисленні ОСОБА_1 не має, окрім, періодів догляду за дітьми, які зараховані на підставі постанови суду від 31.07.20104 р.

У довідці з адміністрації Карагинського муніципального району зазначено, що ОСОБА_1 працювала в колгоспі «Тумгутум» з 12.06.1979 р. по 17.07.1980 р., в Оссорському рибзаводі з 01.08.1980 р. по 27.01.1981 р. Дані про укладення трудових договорі відсутні.

Також, відповідач просив суд закрити провадження у справі в цій частині, оскільки позивач вже зверталася до суду з тих саме підстав (постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2011 р. та ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 р.).

З приводу вимоги позову про виплату надбавки до пенсії на сина відповідач просив врахувати, що в силу закону (ст. 21 Закону «Про пенсійне забезпечення») до пенсії за віком, у тому числі обчисленої в мінімальному розмірі, встановлюються надбавки, зокрема, непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сімї (статті 37, 38, 40, 41) на кожного непрацездатного члена сімї в розмірі соціальної пенсії, передбаченої для відповідної категорії непрацездатних. Утім, оскільки сину позивача ( 05.03.1995 р.н.) 05.03.2013 р. виповнилося 18 років, зазначена вище надбавка була нарахована і виплачена по 31.03.2013 р.

З приводу вимоги позову про перерахування загального стажу роботи, починаючи з 01.11.1976 р. по 05.03.1995 р., який з урахуванням пільг становить 29 років 4 місяці 22 дні, то (на переконання відповідача) оскільки питання зарахування до стажу роботи згідно п. «ж» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» весь стаж роботи в районах Крайньої Півночі з урахуванням в півтори рази, а саме з 12.05.1976 р. 01.10.1994 р., тобто 15 років 4 місяці 19 днів (в перерахунку 23 роки 23 дні) згідно запису в трудовій книжці та довідки №136 від 10.02.2010 р. та №439 від 10.12.2009 р., №166 від 29.07.2010 р. вже вирішувалося судом та є рішення, які набрали законної сили з даного питання, то відповідно і вимога про перерахунок загального стажу роботи, починаючи з 01.11.1976 р. по 05.03.1995 р. з урахуванням пільг, не підлягає задоволенню.

З приводу вимоги позову про зобовязання відповідача призначити пенсію, то відповідач просив врахувати, що згідно з протоколом Управління пенсійного фонду в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 05.02.2012 р. №36458 ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком, як особі, яка працювала в районах Крайньої Півночі, з 21.6.2009 р. (шифр 107).

Відповідач також просив суд відмовити в задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування даного заперечення на відсутність підстав для такого відшкодування через не доведення позивачем факту її спричинення.

Третя особа не скористалася правом брати участь у судових засіданнях.

Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази, суд дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, позивач працювала в районах Крайньої Півночі з 12.05.1979 р. по 17.07.1980 р., з 01.08.1980 р. по 27.01.1981 р., з 23.03.1981 р. по 01.10.1994 р. (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01.07.2011 р. визнані неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська в частині обчислення стажу ОСОБА_1 за період 1990-1992, 1994 років та зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок стажу ОСОБА_1 за період 1990-1992, 1994 років з включенням неоплачуваних відгулів до встановленого мінімуму трудової участі. Дана постанова набрала законної сили.

Позивач 05.02.2014 р. звернулася до відповідача з прохання розяснення скільки зараховано днів по догляду за дітьми по роках та обчислення стажу в півтора рази за вказані роки, тобто догляд за дітьми: 28.01.1981 р. - 22.03.1981 р., 23.03.1981 р. - 31.12.1981 р., 01.01.1982 р. - 31.12.1982 р., 01.01.1983 р. 31.12.1983 р., 01.01.1984 р. 31.12.1984 р., та на дане звернення отримала витяг з протоколу засіданні комісії з розгляду повторних звернень громадян в Управлінні ПФУ в АНД районі м. Дніпропетровська від 18.02.2014 р., відповідно до якого Комісія підтвердила правильність відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії. Утім, постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2011 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій неправомірними та про зобовязання вчинення дій адміністративний позов був задоволений повністю: були визнані незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська у частині відмови у зарахуванні до стажу роботи при обчисленні пенсії ОСОБА_1 часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми: з 28.12.1981 р. по 22.02.1982 р., з 08.03.1982 р. по 03.05.1982 р., з 03.05.1982 р. по 01.12.1982 р., з 21.02.1984 р. по 16.04.1984 р., з 17.04.1984 р. по 11.06.1984 р. та зарахування цього кожного року за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу для отримання пенсії по старості відповідно до Постанови СМ СРСР від 10.02.1960 р. №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», та з метою поновлення порушених прав позивача зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська зарахувати до стажу роботи при обчисленні пенсії ОСОБА_1 з дня звернення за пенсією часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми: з 28.12.1981 р. по 22.02.1982 р., з 08.03.1982 по 03.05.1982 р.р., по догляду за дитиною - з 03.05.1982 по 01.12.1982 р., з 21.02.1984 р. по 16.04.1984 р., з 17.04.1984 р. по 11.06.1984 р. та зарахувати цей кожен рік за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу для отримання пенсії по старості відповідно до Постанови СМ СРСР від 10.02.1960 р. №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Дана постанова набрала законної сили та була звернута до виконання.

Постановою головного державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 28.04.2015 р. було закінчено виконавчого провадження №46077080 з передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» підстави.

Як встановлено судом, позивач не згодна із обчисленням відповідачем періоду загального трудового стажу та стажу для обчислення пенсії на пільгових умовах, на який, тобто на стаж для обчислення пенсії на пільгових умовах (за її переконанням), вона має в силу відповідно до Постанови СМ СРСР від 10.02.1960 р. №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року N148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до підпункту «б» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Отже, виходячи зі змісту зазначеної вище правової норми, трудовий договір є не єдиним документом, який може підтверджувати роботу в районах Крайньої Півночі.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом «ж» статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3 річного віку.

Згідно записів в трудовій книжці позивач працювала, зокрема, в районах Крайньої Півночі з 12 травня 1979 року по 17 липня 1980 року, з 01 серпня 1980 року по 27 січня 1981 року, з 23 березня 1981 року по 01 жовтня 1994 року.

Відповідно до довідки №136 від 12 лютого 2010 року, виданої риболовецькою артіллю «Колхоз «Ударник», позивач працювала в колгоспі «Ударник» з 23 березня 1981 року по 01 жовтня 1994 року, при встановленому мінімумі трудової участі жінок у 1981 році 230 днів (як жінка, яка мала одну дитину дошкільного віку), у 1982 році мінімумі трудової участі (як жінка, яка мала дві дитини дошкільного віку) фактично відпрацювала: у 1981 році 129 днів, у 1982 році 76 днів; при цьому в період часу з 28 грудня 1981 року по 22 лютого 1982 року позивачу надана допологова відпустка, з 08 березня 1982 року по 03 травня 1982 року надана післяпологова відпустка, та відпустка по догляду за дитиною з 03 травня 1982 року по 01 грудня 1982 року; у 1984 році при встановленому мінімумі трудової участі жінок 180 днів (як жінка, яка мала дві дитини дошкільного віку) фактично відпрацювала 179 днів, при цьому в період часу з 21 лютого 1984 року по 16 квітня 1984 року позивачу надана допологова відпустка, з 17 квітня 1984 року по 11 червня 1984 року післяпологова відпустка.

Також у цій довідці зазначено, що позивач за час роботи користувалася пільгами, встановленими Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Таким чином, стаж роботи позивача зараховується в 1,5 розмірі.

Щодо посилання відповідача на те, що у 1,5 розмірі зарахований позивачу стаж відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.07.2011 р., тоді як інший період стажу позивача роботи в районах Крайньої Півночі зарахуванню в 1, 5 розмірі не підлягає, то на переконання суду дані доводи відповідача не є слушними, оскільки, не заперечуючи проти відсутності укладеного із позивачем трудового договору, позивач на виконання підпункту «б» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року надала інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі: трудову книжку та довідки №136 від 10.02.2010 р., №439 від 10.12.2009 р., №166 від 29.07.2010 р., згідно з якими позивач користувалася пільгами, встановленими Указом Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 р. «Про пенсійне впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях ,прирівняних до районів Крайньої Півночі», тому стаж роботи повністю зараховується в 1,5 розмірі, а не частково, тобто з 12.05.1979 по 01.10.1994 р.р.

Враховуючи вище наведене та фактичні обставини справи, для суду вбачаються підстави з метою поновлення порушених прав позивача для зобовязання відповідача зарахувати, починаючи з дня звернення ОСОБА_1 за пенсію, період стажу позивача, починаючи з 12.05.1979 р. по 01.10.1994 р. до стажу роботи при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та цей кожен рік даного періоду за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу для отримання пенсії по старості відповідно до Постанови СМ СРСР від 10.02.1960 р. №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», та про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська перерахувати, починаючи з дня звернення ОСОБА_1 за пенсію, загальний стаж роботи ОСОБА_1 за період з 01.11.1976 р. по 05.03.1995 р.

Оскільки задоволення вимоги позову про скасування постанови державного виконавця є похідним від задоволення попередніх вимог адміністративного позову. які задоволені, підлягає скасуванню постанова державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 28.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження №46077080.

Разом з тим, не є такою, що підлягає задоволенню вимога позову про зобовязання відповідача призначити пенсію за віком за роботу на Крайній Півночі з 12.05.1979 р. по 01.10.1994 р.

За ст. 7 закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію; відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Як встановлено судом, на виконання зазначених вище правових норм позивачу була призначена пенсія: з 21.06.2009 р. позивач перебуває на обліку в УПФ України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська.

Спір в даній справі виник між сторонами вже з приводу розміру призначеної та отримуваної позивачем пенсії, тому підстави для задоволення даної вимоги відсутні.

Щодо вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, то, задовольняючи її частково (зменшуючи розмір такого відшкодування до 3 000,00 грн.), суд виходить з того, з наступного.

За ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Судом в цій справі встановлена незаконність дій відповідача, повязана з невірним (у бік зменшення) розрахунком позивачу пенсії, що є єдиним джерелом існування.

Таким чином, оскільки вимоги позивача про відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним із передбачених законом способів захисту свого права, суд погоджується із слушністю доводів позивача в цій частині та виходить з характеру і обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням ступеня провини і обставин спричинення моральної шкоди, відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, які він дав у постанові від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", у звязку з чим для суду вбачаються підстави для ухвалення про стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 (трьох тисяч) грн., що відповідатиме тим моральним стражданням, яких зазнав позивач.

Позовна вимога про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити виплату надбавки до пенсії на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 150,00 грн. за кожний місяць, починаючи з 21.06.2009 р. (первісного звернення до органів пенсійного фонду), до даного часу підлягає залишенню без розгляду на підставі ч. 2 ст. 100 КАС України.

Як встановлено судом, позивачу виплачувалася надбавка до пенсії на сина відповідно до ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

Син позивача є особою ІНФОРМАЦІЯ_1, та 05.03.2013 р. йому виповнилося 18 років; надбавка на утриманця була нарахована і виплачена по 31.03.2013 р.

Зазначена обставина не заперечувалася сторонами в даній справі.

Приймаючи рішення про залишення без розгляду вимоги позову, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною 2 вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Таким чином, оскільки суду не були наведені причини, які би свідчили про поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду, та які у свою чергу за умови для позивача їх обєктивної непереборності могли були бути визнані поважними, вимога позову, зазначена вище, підлягає залишенню без розгляду.

Суд в цій справі також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс проти Великобританії /рішення від 22.10.1996 р./ «Девеер проти Бельгії /рішення від 27.02.1980 р./).

Провадження в частині вимоги про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська зарахувати загальну кількість трудоднів 574 дні згідно встановленому мінімуму трудової участі для жінок, які мають дітей: 2 роки 5 місяців 24 дні (довідка №136 від 12.02.2010 р.) замість 1 рік 10 місяців 15 днів підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України (постанова Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2011 р. у справі (№2-а- 430/11) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська про зобовязання вчинити певні дії).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд, приймаючи до уваги результат вирішення справи (задоволення позову частково), вважає правомірним стягнути з відповідача на корить позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 41,76 грн. (ст. 98, ч. 4 ст. 163 КАС України).

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, 158-163, 167 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, де третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зобовязання вчинення дій, про скасування постанови державного виконавця, про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська зарахувати, починаючи з дня звернення ОСОБА_1 за пенсію, період з 12.06.1979 р. по 01.10.1994 р. до стажу роботи при обчисленні пенсії ОСОБА_1 та цей кожен рік даного періоду за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу для отримання пенсії по старості відповідно до Постанови СМ СРСР від 10.02.1960 р. №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська перерахувати, починаючи з дня звернення ОСОБА_1 за пенсію, загальний стаж роботи ОСОБА_1 за період з 01.11.1976 р. по 05.03.1995 р.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 28.04.2015 р. про закінчення виконавчого провадження №46077080.

Закрити провадження в частині вимоги про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська зарахувати загальну кількість трудоднів 574 дні згідно встановленому мінімуму трудової участі для жінок, які мають дітей: 2 роки 5 місяців 24 дні (довідка №136 від 12.02.2010 р.) замість 1 рік 10 місяців 15 днів.

Позовну вимогу про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська здійснити виплату надбавки до пенсії на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 150,00 грн. за кожний місяць, починаючи з 21.06.2009 р. (первісного звернення до органів пенсійного фонду), до даного часу залишити без розгляду.

Відмовити в задоволенні вимоги позову про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська призначити пенсію за віком за роботу на Крайній Півночі з 12.05.1979 р. по 01.10.1994 р.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (Управління державної казначейської служби в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська) на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 3 000,00 (три тисячі) грн.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська (Управління державної казначейської служби в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпропетровська) на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 41,76 грн.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний адміністративний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: