Справа № 2-а-4403/10/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2010-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4403/10/0270

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,

при секретарі судового засідання: Димчишиній Тетяні Вікторівні,

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача 1: ОСОБА_3

відповідача 2: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом: ОСОБА_1

до: комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" (відповідач 1), комунальне підприємство "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" (відповідач 2)

про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" (відповідач 1), комунальне підприємство "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" (відповідач 2) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що комунальне підприємство "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" протиправно не виконало замовлення позивача № ВВ-0002842 про накладення арешту, відповідно до ухвали Вищого адміністративного суду від 25.04.2008 року про зупинення виконання постанови апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2006 року. Стосовно позовних вимог до комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", позивач вважає дії відповідача 1 неправомірними щодо реєстрації договору купівлі-продажу 73/100 часток квартири АДРЕСА_1 від 10.07.2008 року. Також позивач зазначив, що порушуються його права на приватизацію квартири, це полягає у тому, що відповідач 1 відмовляється виготовити необхідні для приватизації квартири документи. Враховуючи протиправність дій відповідача 1, позивач просить зобов'язати його виготовити необхідні для приватизації всієї квартири документи.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити, посилаючись на докази та обставини, зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача 1 з вимогами позову не погодилась. При цьому зазначила, що дії комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" по не виготовленні документів для приватизації всієї квартири є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки згідно матеріалів адміністративної справи, 73/100 часток квартири АДРЕСА_1 зареєстровані за іншою особою. При цьому представник відповідача 1 вказала на те, що комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" дії щодо реєстрації договору купівлі-продажу 73/100 часток квартири АДРЕСА_1 від 10.07.2008 року не вчинялись. Вказаний договір зареєстровано відповідачем 2. Враховуючи вказані обставини представник відповідача 1 просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача 2 також заперечувала проти задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні пояснила, що вимога позивача є безпідставною та необґрунтованою, оскільки ухвала суду про накладення арешту ніколи не надходила та ніким, у тому числі позивачем, не надавалась.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку відмовити у задоволені позову з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

В силу п. 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Комунальне підприємство "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" і комунальне підприємство "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" є підприємствами, в межах визначеної адміністративно-територіальної одиниці м Вінниці та Вінницької області, виконує делеговані їм виконавчими органами місцевого самоврядування повноваження щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів права власності, є суб'єктами владних повноважень, тому спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Отже, відповідачі при виконанні делегованих повноважень владного субєкта здійснює владні управлінські функції, тобто передбачені законом дії у сфері діяльності публічної влади і у розумінні п. 1 ст. 3 КАС України лише на основі норм діючого законодавства України.

Визначаючись щодо позовних вимог суд прийшов до наступного висновку.

Позивач просить суд визнати неправомірною бездіяльність комунального підприємства "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" з невиконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 25.04.2008 року по зупиненню виконання постанови апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання нечинним рішення.

Судом з'ясовано, що відповідно до резолютивної частини ухвали ВАС України від 25.04.2008 року (а.с. 17) зупинено виконання постанови апеляційного суду Вінницької області від 26.12.2006 року та направлено копію даної ухвали особам, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту даної ухвали, комунальне підприємство "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" не є стороною по даній справі, а отже і не могло отримати її.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні зазначила, що комунальне підприємство "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" не отримувало даної ухвали, як доказ надано книги реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції.

Посилання позивача на те, що відповідач 2 отримав дану ухвалу не знайшли свого підтвердження з досліджених судом доказів, які надані сторонами.

Потрібно також відмітити те, що доказів на підтвердження надання позивачем ухвали ВАС України відповідачу 2 суду не надано. В договорі-замовленні № ВВ-0002842 від 04.06.2008 року (а.с. 19) відсутня будь-яка відмітка про надання позивачем документів (ухвали суду) на підтвердження даного замовлення. Крім того, у замовленні зазначено : "Виконані роботи зобов'язуюсь оплатити за пред'явленим рахунком".

У судовому засіданні представник відповідача 2 пояснила, що оскільки позивач ухвалу ВАС України так і не надав, замовлення не виконано і рахунок за виконання замовлення позивачу не пред'являвся.

Наявність оплати авансу по замовленню не є доказом надання позивачем відповідачу 2 ухвали ВАС України. Суд погоджується з доводами відповідача 2 про те, що у разі не виконання замовлення позивач може звернутись до комунального підприємства "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" про повернення сплачених коштів.

Стосовно позивних вимог до комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" суд виходив з наступного.

Згідно наказу завідуючого обласним відділом комунального господарства від 12.02.73 № 47, за Вінницьким обласним об'єднаним бюро технічної інвентаризації закріплено зону обслуговування, яка включає: м. Вінницю, Вінницький, Жмеринський, Калинівський, Козятинський, Погребищенський, Липовецький, Хмільницький та Тиврівський райони.

З вересня 2008 року поновлено діяльність комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", яке здійснює функції щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно на території міста Вінниці. А тому, 06.10.2008 року Вінницька обласні рада прийняла розпорядження № 155 "Про впорядкування правовідносин щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно на території Вінницької області".

Відповідно до даного розпорядження з 06.10.2008 року комунальне підприємство "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" припинило приймати замовлення на проведення технічної інвентаризації, реєстрацію права власності на нерухоме майно в межах територіально-адміністративної одиниці м. Вінниці.

Тобто, до 06.10.2008 року реєстрацію права власності на нерухоме майно проводило комунальне підприємство "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації". З матеріалів справи вбачається, що договір купівлі-продажу від 10.07.2008 року (а.с. 35-36) між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зареєстровано до 06.10.2008 року, а саме 10.07.2008 року, про що видано реєстраційне посвідчення (а.с. 37). Таким чином реєстрація договору здійснювалась комунальним підприємством "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації", а не комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", як стверджує позивач.

За вищенаведених обставин, вимога позивача про визнання дій комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" неправомірними по реєстрації договору купівлі-продажу 73/100 часток квартири АДРЕСА_2 від 10.07.2008 року не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованою та безпідставною.

05.01.2010 року між позивачем та комунальним підприємством "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" укладено замовлення-зобов'язання № ВЗ-0054671 про виготовлення технічного паспорту на квартиру (для приватизації) (а.с. 64). Відповідно до даного замовлення виготовлено технічний паспорт від 13.01.2010 року (а.с. 56) на 27/100 квартири.

Позивач в позовній заяві вказує, що на його усне звернення до начальника ОСОБА_10, пояснено, що нібито технічний паспорт від 13.01.2010 року виготовлено помилково. На підтвердження таких пояснень доказів не надав.

25.02.2010 року позивач повторно звернувся до відповідача 1 і уклав замовлення-зобов'язання № ВЗ-0060427 про виготовлення технічного паспорту на квартиру (для приватизації) (а.с. 68). Позивачу повторно виготовлено технічний паспорт на 27/100 квартири.

Листом № 2-П/с від 20.05.2010 року (а.с. 16) позивача повідомлено, що 73/100 квартири № 27, розташованої за адресою вул. Келецька, 78а, м. Вінниця, належить ОСОБА_9

В судовому засіданні з'ясовано, що в матеріалах інвентаризаційної справи є інформація про перехід права власності на 73/100 часток квартири АДРЕСА_2, згідно договору купівлі-продажу від 10.07.2008 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Також суду надано реєстраційне посвідчення про те, що ОСОБА_9 на праві приватної власності належить 73/100 часток квартири АДРЕСА_2 (а.с. 37).

Доказів на підтвердження того, що на момент звернення позивача до відповідача 1, договір купівлі-продажу від 10.07.2008 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також реєстраційне посвідчення визнані недійсними або втратили чинність будь-яким іншим чином не надано.

Тобто комунальне підприємство "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" діяло правомірно, оскільки 73/100 квартири належить ОСОБА_9, тому вимога позивача про виготовлення необхідних документів для приватизації квартири в цілому неправомірна, оскільки позивач має право на приватизацію тільки 23/100 квартири.

Представниками відповідачів при доказуванні обставин по справі та правомірності вчинених ним дій наведено чіткі пояснення з посиланням на норми законодавства в спростування позиції позивача по справі. Натомість, позивачем та його представником не надано суду достатньо доказів, в тому числі і документально підтверджених (нормативно закріплених), в обґрунтування неправомірності дій відповідачів.

Відповідно до ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин справи та вищезазначених положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог, а тому відмовляє в задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інформації" (відповідач 1), комунальне підприємство "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інформації" (відповідач 2) про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 17.12.10

Суддя Загороднюк Андрій Григорович

13.12.2010