Справа № 22-а/0690/1884/11
Суддя: Кашапова Л. М.
Дата ухвалення: 2011-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/1884/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Кашапової Л.М.

суддів Зарицької Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Ганько Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в Лугинському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними, стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2009 року, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2009 року ОСОБА_2 звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування коштів, передбачених ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у меншому розмірі, ніж визначено Законом, та стягнути з відповідача доплату до пенсії непрацюючим пенсіонерам в розмірі 14394грн. за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року.

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області щодо невиплати ОСОБА_2 у повному розмірі доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону України

______________________________________________________________________________________

Справа № 22-а/0690/1884/11Головуючий у суді І інст. ОСОБА_3

Категорія 10.3.2Доповідач суддя Кашапова Л.М.

„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області на користь ОСОБА_2 13344грн. 50коп. доплати до пенсії, передбаченої ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.11.2008 року по 30.09.2009 року.

В апеляційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області просить постанову суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №936 від 20.05.2005 року підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується відповідним управлінням Пенсійного Фонду України за рахунок коштів Державного Бюджету, а тому управління пенсійного фонду, яке не являється розпорядником бюджетних коштів, є неналежним відповідачем по справі.

Крім того, на думку апелянта, суд не дослідив та не проаналізував Закони України про Державний бюджет на відповідні роки щодо розміру видатків для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

-у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

-у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

-у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Дія вказаних норм була зупинена Законом України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 01.01.2008 року.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ст. 39 вищевказаного Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Встановлено, що ОСОБА_2 є непрацюючим пенсіонером, віднесена до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке згідно Переліку населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року та розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року, відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, а тому вона має право на отримання спірних щомісячних компенсацій.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області і отримує доплату, як непрацюючий пенсіонер, згідно зі ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 10грн. 50коп. щомісячно, тобто, у меншому розмірі, ніж визначено Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру спірних виплат застосуванню підлягає саме ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року за № 836, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав, та позовні вимоги щодо визнання дій відповідача неправомірними та стягнення коштів за ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи підлягають задоволенню в межах строку звернення до суду, визначеного ст.99 КАС України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Доводи апелянта щодо правомірності його дій у звязку з відсутністю джерел фінансування на вказані виплати та необхідність їх встановлення бюджетним законодавством, є безпідставними, оскільки реалізація встановленого законом права не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Статтею 17 Закону України від 23 .02.2006 року №3477-ІV „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.1 Протоколу №1 Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

В рішеннях у справах Кечко проти України 2005, Broniowski v. Poland 1996, Azinas v. Cyprus 2002, Європейський суд з прав людини прийшов до висновку, що поняття „власності, яке міститься в першій частині ст.1 Протоколу №1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві. До „майнових прав і „власності може бути прирівняно право заявника на матеріальний інтерес, зокрема щодо отримання пенсії чи надбавки до заробітної плати.

В рішенні у справі Кечко проти України 2005 рік Європейський суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Суд не прийняв аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань (рішення у справі Бурдов проти Росії, 2000 рік).

Однак, задовольняючи вимоги про стягнення недоплачених коштів, передбачених ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд першої інстанції помилково виходив з того, що спірні кошти у визначеній позивачем грошовій сумі являються заборгованістю, оскільки такі соціальні виплати не були нараховані відповідачем, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування коштів замість органу, якому надані такі повноваження, а тому повинен був у відповідності до вимог ч.2 ст.11 КАС України обрати інший спосіб відновлення порушеного права, зокрема, зобовязання відповідача вчинити певні дії, оскільки це необхідно для повного захисту прав та інтересів позивача.

З врахуванням наведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення коштів, передбачених ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з ухваленням нової про зобовязання управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у відповідності до вимог ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто у розмірі 2 мінімальних заробітних плат щомісячно за період з 01.11.2008 року по 30.09.2009 року з врахуванням виплачених коштів.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 202, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2009 року скасувати в частині стягнення коштів з управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області, передбачених ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 13344грн. 50коп.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у відповідності до вимог ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто у розмірі 2 мінімальних заробітних плат щомісячно за період з 01.11.2008 року по 30.09.2009 року з врахуванням виплачених коштів.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили.

Головуючий Судді