Справа № 22-а/0690/1565/11
Суддя: Кашапова Л. М.
Дата ухвалення: 2011-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/1565/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Кашапової Л.М.

суддів Зарицької Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Захарчук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання дій неправомірними, стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 18 червня 2009 року, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2009 року ОСОБА_2 звернулася в суд з вказаним позовом, в якому посилаючись на неправомірність дій відповідача щодо нарахування коштів, передбачених ст.ст.37,39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у меншому розмірі, ніж визначено Законом, просила стягнути з відповідача доплату до заробітної плати як особі, яка працює в зоні радіоактивного забруднення, в розмірі 16757грн. за період з 01.05.2006 року по 01.05.2009 року та грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 2008грн. 80коп. за період з 01.05.2008 року по 01.05.2009 року.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 18 червня 2009 року позов задоволено частково.

____________________________________________________________________

Справа № 22-а/0690/1565/11Головуючий у суді І інст. ОСОБА_3

Категорія 10.3.2 Доповідач суддя Кашапова Л.М.

Визнано протиправними дії управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області по невиплаті ОСОБА_2 допомоги на придбання чистих продуктів харчування та доплати до заробітної плати у відповідності із Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_2 2002грн. 80коп. допомоги, як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_2 16757грн. доплати до заробітної плати як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області на користь держави 221грн. 97коп. судового збору.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суд не дослідив та не проаналізував Закони України про Державний бюджет на відповідні роки щодо розміру видатків для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач неправомірно обмежував позивача у її правах на отримання допомоги в розмірі, зазначеному в ст.ст.37,39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

З таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки він є передчасним і не ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

-у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів відмінімальної заробітної плати;

-у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати;

-у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до заробітної плати особам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

-у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

-у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

-у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Дія вказаних норм була зупинена Законами України Про державний бюджет на 2007 та 2008 роки.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ст.ст. 37, 39 вищевказаного Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Встановлено, що позивач віднесена до 3 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та працює з 15.08.2000 року вчителем початкових класів Хмелівської загальноосвітньої школи. Вказані села згідно Переліку населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року та розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року, відносяться до зони посиленого радіоекологічного контролю, а тому позивач має право на отримання спірних щомісячних компенсацій.

Однак, документальних доказів про те, що позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації з приводу отримання щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства та доплати до заробітної плати згідно зі ст.ст. 37,39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і що їй виплачуються спірні кошти (в який період і в якій сумі) суду не надано.

Задовольняючи вимоги про стягнення недоплачених коштів, передбачених ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи за період з 01.05.2006 року по 01.05.2009 року, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідно до змісту ст.2 Закону України „Про оплату праці доплата, передбачена ст.39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не є складовою частиною заробітної плати. А тому на спірні правовідносини положення ст.233 КЗпП України не поширюються і суд зобовязаний був врахувати передбачений ст.99 КАС України річний строк звернення до суду та норми Законів України про Державний бюджет на 2007 та 2008 роки, якими вносились зміни в Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідачу направлялась копія позовної заяви з доданими до неї документами та що він повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи судом, а отже відповідач був позбавлений можливості надати свої заперечення на позов.

Підшита до справи розписка про отримання судової повістки особисто начальником управління праці та соціального захисту населення (а.с.9) не може вважатись належним доказом у справі, оскільки вона не містить номера цивільної справи і підпис на ній не відповідає підпису начальника управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, вчиненому на апеляційній скарзі.

В порушення вимог ст.ст.159,161,163 КАС України в мотивувальній частині постанови суд послався на обставини, які не були предметом дослідження при розгляді справи, зокрема на те, що суд не може взяти до уваги пояснення відповідача з приводу правомірності виплат допомоги та доплати до заробітної плати по постанові КМУ, тоді як з протоколу судового засідання від 18.06.2009 року вбачається, що справа була розглянута у відсутності сторін. Крім того, суд не навів розрахунків на обґрунтування стягуваних коштів та в резолютивній частині постанови не зазначив періодів, за які ці кошти стягуються.

З врахуванням вищенаведеного, коли в процесі розгляду справи не було доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, та судом грубо порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанову суду слід скасувати та ухвалити нову про відмову в задоволенні позову за необґрунтованістю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області задовольнити.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 18 червня 2009 року скасувати.

Ухвалити нову постанову.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 за необгрунтованістю позовних вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили.

Головуючий Судді