Справа № 2а/0470/35/11
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2011-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2011 р. Справа № 2а/0470/35/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом УПФУ в Апостолівському районі Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Горкіс Граніт" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 41 251 грн. 70 коп. та фінансові санкції і пені за не сплату страхових внесків в сумі 2 523 грн. 70 коп., а всього у розмірі 43 774 грн. 96 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач порушує норми Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування», внаслідок чого допустив недоїмку за жовтень 2010 року згідно із самостійно обчисленою сумою страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, які позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь постановою суду, з урахуванням фінансових санкції та пені.

В судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В своєму клопотанні просив суд позов задовольнити в повному обсязі з викладених у ньому підстав, а розгляду справи проводити без участі їх представника.

Відповідач в судове засідання в другий раз не зявився, про дату, час та місце проведення якого належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Зокрема, повістка на 10 лютого 2011 року вручена відповідачу 02 лютого 2011 року (повідомлення про вручення поштового відправлення № 91582290). Заперечень проти позову та доказів на їх підтвердження не направив. Суд вважає, що відсутність відповідача в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Горкіс Граніт» є платником страхових внесків (страхувальником) на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області.

Порядок сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування передбачено Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV та Інструкцією «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 16 січня 2004 року за №64/866, відповідно до яких на відповідача покладено обов'язки по нарахуванню, обчисленню і сплаті в установлені строки та в повному обсязі внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Частина 3 ст.18 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-IV зазначає, що страхові внески є цільовим загальнообовязковим платежем, який справляється на всій території України.

Відповідно до ч.6 ст.18 Закону законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків, або звільнення від їх сплати.

Пунктом 12 ст.20 Закону регламентовано, що страхові внески підлягають сплати незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Частиною 6 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV визначено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для страхувальників є календарний місяць.

Згідно з п. 5.1 ст. 5 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» затвердженою Постановою правління ПФУ №21-1 від 19.12.2003 р. підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання проводять щомісячне нарахування страхових внесків на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу).

Так судом встановлено, що позивач 19 листопада 2010 року позивач надав відповідачу звіт про суми нарахованої заробітної плати (грошового забезпечення, доходу) застрахованих осіб суми нарахованих на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за жовтень 2010 року, відповідно до якого сплаті підлягає сума 41 251 грн. 70 коп. Проте позивачем самостійно визначена сума страхових внесків не сплачена, що стало підставою для звернення з зазначеним позовом до суду.

Також на підставі п.2 ч.9 ст.106 даного Закону відповідачу була нарахована фінансова санкція та пеня за не сплату страхових внесків 2 523 грн. 26 коп.

Частиною 2 ст.106 вищезазначеного Закону встановлено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків. При цьому ч.12 ст.20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

В силу ст.23 даного Закону передбачено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

В силу ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.162 КАС України, суд в порядку адміністративного судочинства може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 41 251 грн. 70 коп. та фінансові санкції і пені за не сплату страхових внесків в сумі 2 523 грн. 26 коп., оскільки відповідач доказів добровільного погашення заборгованості не надав, а представник відповідача під час судового розгляду прострочену заборгованість зі сплати страхових внесків (недоїмку) визнав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Горкіс Граніт» на користь Управління Пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування в сумі 41 251 грн. 70 коп. (сорок одну тисячу двісті пятдесят одну грн. 70 коп.) та фінансові санкції і пені за не сплату страхових внесків в сумі 2 523 грн. 26 коп. (дві тисячі пятсот двадцять три грн. 26 коп.).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Суддя ОСОБА_1