Справа № 806/2354/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Житомир справа № 806/2354/15

категорія 5.1.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Капинос О.В., суддів: Токаревої М.С., Романченка Є.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Володарсько-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про зобовязання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Житомирського акружного адміністративного суду з позовом, в якому просили:

- зобов'язати Державну фіскальну службу України вилучити інформацію про них, яка була надана під час отримання ІІН та у подальшому не вносити інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, використовуючи цифрові кодифікатори;

- зобов'язати Державну фіскальну службу України зберегти за ними форму обліку платників податків: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації (ст.ст. 28, 294, 296 ЦК України);

- зобов'язати Володарсько-Волинську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області вилучити інформацію про них, яка була надана під час отримання ІІН та у подальшому вести їх облік, як платників податків, за раніше встановленими формами обліку - без застосування цифрового ідентифікатора та ведення обліку платників податків без використання серії та номеру паспорту, а саме: за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації;

- зобов'язати Володарсько-Волинську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області знищити інформацію про них у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів;

- зобов'язати Володарсько-Волинську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області проставити на стор. 7,8 або 9 у паспортах позивачі відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора та завірити підпис відповідальної особи гербовою печаткою.

В обґрунтування позову зазначають, що є віруючими, сповідають православну релігію і через свої релігійні погляди не бажають, щоб їх ім'я ототожнювалося з будь-яким цифровим замінником. Таке право закріплено Конституцією та чинним законодавством України. Для реалізації вказаного права зверталися до відповідачів, але їм було протиправно відмовлено в оформленні їх прав здійснювати будь-які платежі без цифрового ідентифікатора.

Сторони в судове засідання не з'явивлись, подали письмові клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачі - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та зареєстрована в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків за діючим номером реєстраційної картки платника податків.

18 березня 2015 року позивачі звернулися із заявами до Державної фіскальної служби України та Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Житомирській області в яких зазначили, що зважаючи на свої релігійні переконання, відмовляються від цифрового ідентифікатора та користування ним, у зв'язку з чим просили не вносити про них, інформацію до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та зберегти за ними форму обліку платників податків (за прізвищем, іменем та по батькові, роком народження) (а.с. 15а,18,103,106,131,133).

Листами від 21.04.2015 за №№23/7/11-003, 26/7/11-003, 27/7/11-003 Володарсько-Волинською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області, за результатами розгляду заяв позивачів від 18 березня 2015 року, надано відповідь, якою контролюючий орган повідомив, що для громадян України, які за релігійними чи іншими переконаннями відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, Податковим кодексом України, запроваджено облік фізичних особі - платників податків за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта. Для реалізації такого права фізична особа - платник податків, яка відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків зобов'язана особисто подати відповідному контролюючого органу Повідомлення за формою № 1П. Оскільки таке повідомлення за формою № 1П подано не було, то для відмови від прийнятого реєстраційного номера облікової картки платника податків позивачам необхідно заповнити Повідомлення за формою № 1П ( а.с.16,104,135).

02 квітня 2015 року Державною фіскальною службою України на ім'я позивачів було надано відповідь за №№ 3067/К/99-99-11-02-02-14, 3069/К/99-99-11-02-02-14, 3066/К/99-99-11-02-02-14, та повідомлено, що фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення за ф. 1П, яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред'явити паспорт громадянина України. Також зазначено, що контролюючі органи, відповідно до ст. ст. 63 та 70 Податкового кодексу України, не мають повноважень щодо ведення обліку платників податків у іншому порядку, за іншими формами, способами або видами (а.с.19,107,132).

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, формування та ведення такого Державного реєстру і обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків регулюються правовими нормами Податкового кодексу України та Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 10.12.2013 N 779 (надалі-Положення № 779), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Пунктом 63.5 статті 63 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 63.1 ст. 63 ПК України).

Відповідно до положень п. 63.6 ст. 63 ПК України, облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно приписів п. 70.1 ст. 70 ПК України, облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Відповідно до п. 70.5 ст. 70 ПК України фізична особа - платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов'язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред'явити паспорт. Фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючому органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування. Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Водночас п. 4 Розділу І Положення № 779 визначено, що порядок проведення реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі включає, зокрема, внесення до паспортів фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби, відмітки про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

За змістом п.1 Розділу ІІ Положення № 779 облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим п. 3 розділу ІІІ Положення № 779 визначено, що до облікової картки та Повідомлення вноситься така інформація: прізвище, ім'я, по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземця - також громадянство; реквізити документа, що посвідчує особу (назва документа, серія, номер, дата видачі та уповноважений суб'єкт, що видав документ).

Крім того, відповідно до пунктів 2,6,7 розділу VІІІ Положення № 779, облік фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та подали до контролюючого органу Повідомлення, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. Після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі за серією та номером паспорта. За результатами такої перевірки до контролюючого органу за місцем реєстрації фізичної особи надсилається повідомлення-підтвердження можливості внесення відмітки до паспорта та взяття на облік за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером паспорта.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що для здійснення обліку фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання в установленому законом порядку відмовились від використання ідентифікаційного номера - використовується прізвище, ім'я, по батькові, а також серія та номер паспорта. Облік таких осіб ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім'ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України. При цьому суд враховує, що Положенням про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, чітко встановлено форму повідомлення, яке має подати фізична особа відповідному контролюючому органу у разі якщо вона через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків. Так, повідомлення подається за формою № 1П, яка є додатком № 8 до зазначеного Положення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі зверталася до Державної фіскальної служби України із повідомленнями форми 1П, однак, як видно з їх змісту, вони заповнені з порушенням, а саме: не вказано серію та номер паспорта, які відповідно до норм чинного законодавства є обов'язковими для обліку фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків (а.с.14,101,130).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно зі приписами п.п. 63.1, 63.2 та 63.3 ст. 63 ПК України, облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Платник податків зобов'язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об'єкти оподаткування і об'єкти, пов'язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Враховуючи викладене, положення Податкового кодексу України є обов'язковими до застосування суб'єктами владних повноважень, а саме відповідачами на час виникнення спірних правовідносин та спрямовані на забезпечення встановленого Конституцією та Законами України публічного порядку.

Разом з цим, суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено можливості ведення обліку фізичних осіб-платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, виключно за прізвищем, ім'ям, по батькові, роком народження і місцем реєстрації.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, тому відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись статтями 86, 94, 158-162, 186,254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України, Володарсько-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.В. Капинос

Судді М.С. Токарева

ОСОБА_4