Справа № 22-а-1348/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України у Ставищенському районні Київської області на постанову Ставищенського районного суду Київської області від 14 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління пенсійного фонду України в Ставищенському районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив відповідача здійснити нарахування та виплату йому за період з 22 травня 2008 року щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Ставищенського районного суду від 14 грудня 2009 року позов задоволено. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням підвищення на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити заборгованість з 09 листопада 2008 року.

В апеляційній скарзі УПФУ у Ставищенському районі Київської області просить скасувати постанову суду та винести постанову якою відмовити позивачу в задоволені адміністративного позову щодо перерахунку пенсії, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Ставищенському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка у 2008 2009 роках виплачувалась йому у значно меншому розмірі.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року було визнано неконституційними норми Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» в частині зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій дітям війни.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Висновки суду в цій частині відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Приймаючи рішення про задоволення позову в частині стягнення допомоги з 09.11.2008 року, тобто за межами строку звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що позивач не пропустив строк звернення до суду за захистом своїх прав, так як дізнався про порушення його прав 9 листопада 2009 року коли отримав відповідь від відповідача. Однак з матеріалів справи вбачається, що з позовом про порушення своїх прав позивач звернувся до суду 30.11.2009 року.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, на що вказано в ст.100 КАС України.

Приймаючи до уваги, що позивач пропустив встановлений річний строк для звернення до суду, та не надав суду доказів, що пропуск строку стався з поважних причин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення на користь позивача допомоги за період до 30.11.2008 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у Ставищенському районні Київської області задовольнити частково.

Постанову Ставищенського районного суду Київської області від 14 грудня 2009 року скасувати та ухвалити нову постанову якою позов задовольнити частково «Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_4 доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 30 листопада 2008 року по 30 листопада 2009 року».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: