Справа № 806/1369/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м.Житомир справа № 806/1369/15

категорія 8.3.13

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Степанова П.В., Барібан А.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.03.2015 №,

встановив:

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 26.03.2015 року № про застосування до Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" штрафних санкцій в сумі 3000 грн. 11 коп. за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання по земельному податку. В обґрунтування позову зазначає, що передумовою винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугувала несплата позивачем самостійно задекларованих у декларації з земельного податку за жовтень 2014 року податкових зобов'язань на суму 30001,10 грн. Вважає, що винесене відповідачем рішення було прийняте без врахування всіх обставин у справі та без врахування положень п.129.6 ст. 129 Податкового кодексу України, оскільки несвоєчасне надходження до державного бюджету грошових коштів відбулося не з вини платника податку, а з вини банківської установи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні з мотивів викладених у письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачем на адресу відповідача було подано податкову декларацію по земельному податку за № від 11.02.2014 року, де платником податків було самостійно визначено суму податкового зобов'язання за жовтень 2014 року на суму 30001,10 грн.

З метою своєчасної сплати до бюджету податків та зборів, 27.11.2014 року позивачем до установи банку АТ "Златобанк" було подано платіжне доручення №106 на суму 35182,89 грн. з визначеним призначенням платежу "Земельний податок за жовтень 2014 року". Вказане платіжне доручення банківська установа прийняла до виконання, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням з відміткою банку від 27.11.2013 року (а.с. 11).

Проте, на момент настання граничного терміну сплати (30.11.2014 р.) податкового зобов'язання по податку на землю за жовтень 2014 року, установою банку АТ "Златобанк" грошові кошти не були списані з розрахункового рахунку позивача.

Так, згідно листа-відповіді АТ "Златобанк" від 30.06.2015 року №1679 (а.с. 35) вбачається, що станом на 27.11.2014 року залишок коштів в АТ "Златобанк" на поточному рахунку №3844 ПАТ "Коростенський завод МДФ" становив 2100030,00 грн. Платіжне доручення від 27.11.2014 року №106 на суму 35182,89 грн. було прийняте банком до оплати, проте, кошти не були відправлені банком у зв'язку із неплатоспроможністю та відсутністю достатніх залишків на кореспондентському рахунку банку.

Також зазначено, що на підставі постанови Правління Національного банк у України від 13 лютого 2015 року №105 "Про віднесення ПАТ "Златобанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13.02.2015 року прийнято рішення №30 про запровадження з 14.02.2015 року по 13.05.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Златобанк".

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до банку з вимогою про перерахування коштів за зазначеним платіжним дорученням, а листом від 04.12.2014 року № 1418 товариство повідомило контролюючий орган про надання до установи банку 27.11.2014 року платіжного доручення на перерахування суми по земельному податку за жовтень 2014 року та про його невиконання з незалежних від позивача причин.

Не зважаючи на відповідні дії позивача, 10.03.2015 року Коростенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області було проведено документальну невиїзну перевірку ПАТ "Коростенський завод МДФ", про що складено акт №206/15-05 (а.с. 8-9).

На підставі акту перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення від 26.03.2015 №, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України до позивача було застосовано штрафні санкції в розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми податкового зобов'язання по земельному податку (а.с. 10).

Однак, суд вважає, що вказане рішення податковим органом прийняте з порушенням закону, виходячи з наступного.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (далі - ПК України) податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації (п. 57.1 ст. 57 Кодексу).

Згідно п.287.3. ст.287 ПК України, податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Разом з тим відповідно п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як встановлено вище, платіжне доручення про перерахування до Державного бюджету податкових зобов'язань з земельного податку за жовтень 2014 року товариством подано до банківської установи на повну суму зобов'язання в межах граничного строку сплати та прийняте до виконання банківською установою в день його подання.

Так, згідно ст. 1 Закону України від 05.04.2001 N 2346-III "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" (далі - Закон № 2346-III) переказ грошей - це рух певної суми грошей з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому в готівковій формі.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону N 2346-III банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до п. 22.4 ст. 22 зазначеного Закону ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання. При цьому банк має забезпечити фіксування дати прийняття розрахункового документа на виконання. Що ж до проведення самого переказу грошей, то це є обов'язковою функцією, яку виконує платіжна система (п. 1.29 ст. 1 даного Закону).

Отже, виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання та його сплати, пов'язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк.

Відповідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Таким чином, враховуючи, що визначальним у змісті даної норми є те, з чиєї вини відбулося невнесення чи неповне внесення податку, збору (обов'язкового платежу) до бюджету або державного цільового фонду, суд приходить до висновку, що у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Крім того, слід відмітити, що ПАТ "Коростенський завод МДФ" здійснювало ряд залежних від нього заходів, щодо сплати податкового зобов'язання. Зокрема, позивачем було направлено до контролюючого органу лист з копіями платіжних документів, які підтверджують факт їх надання до установи банку, та наміри підприємства сплатити податкові зобов'язання у визначені законом строки.

Частиною 1 ст. 9 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення - рішення від 26.03.2015 № відповідачем прийнято без урахування всіх обставин та всупереч п. 129.6 ст. 126 ПК України, а в ході розгляду справи відповідачем не надано суду достатніх доказів на підтвердження правомірності винесеного рішення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-162, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 26.03.2015 №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "Коростенський завод МДФ" 182,70 грн. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок) судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст постанови виготовлено: 14 вересня 2015 р.