Справа № 2-а-3114/10/0270
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2010-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
_________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 липня 2010 р. Справа № 2-а-3114/10/0270

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Міністерства оборони України

про: визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі-КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду;

5) немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 104 КАС України особа має право звернутися до суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин. Відповідний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

За правилами пунктів 2, 3 частини 1 статті 106 КАС України у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) позивача/відповідача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти.

В порушення вказаної норми, позивачем не зазначено власної адреси електронної пошти (якщо така є), а також адреси електронної пошти - відповідача Міністерства оборони України (якщо така відома).

Окрім того, згідно пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

В порушення викладеного позивачем не обґрунтовано обставин протиправності рішення (відповіді) Міністерства оборони України від 21.02.2008 року №226/1/818 виданого Департаментом кадрової політики цього міністерства за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 направленого до Премєр міністра України; не зазначено відповідність позовних вимог встановленим способам захисту порушених прав в сфері публічно-правових відносин, а також наявність в оскаржуваному рішенні (відповіді, листі) від 21.02.2008 року №226/1/818, формальних ознак рішення субєкта владних повноважень. До того ж, із змісту позовної заяви залишається не зрозумілим, яке право позивача порушене та потребує судового захисту.

Так, в одній із вимог позовної заяви позивач просить: "Прийняти постанову, якою рішення Міністерства оборони України стосовно відмови скасувати пункт 9 наказу Міністра оборони України від 25 серпня 1992 року №147 та пункт 16 наказу начальника Головного штабу Збройних Сил України від 18 березня 1993 року №09, яке прийняте 21 лютого 2008 року (додаток 4), всупереч вимогам п. г ч. 1 ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" визнати протиправним."

Для визначення предмету оскарження в цій частині даної адміністративної справи необхідно зясувати зміст поняття "рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень" у розумінні статті 17 КАС України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Рішення субєкта владних повноважень у контексті даних положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

Нормативно-правові акти - рішення, дію яких поширено на невизначене або визначене загальними ознаками коло осіб і які призначені для неодноразового застосування щодо цього кола осіб.

Правові акти індивідуальної дії - рішення, які є актом одноразового застосування норм права і дію яких поширено на конкретних осіб або які стосуються конкретної ситуації. За своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Повноваження адміністративного суду при визнанні протиправним або нечинним рішення субєкта владних повноважень згідно положень КАС України поширюються на рішення, тобто нормативно правові акти чи правові акти індивідуальної дії.

Тобто встановлені способи захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних відносин.

На переконання суду, відповідь Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 21.02.2008 року №226/1/818, на відміну від наказу Міністра оборони України "Про недоліки у службовій діяльності військових комісаріатів України" від 25.08.1992 №147 та наказу начальника Головного штабу Збройних Сил України від 18.03.1993 №09, не може оспорюватись саме в порядку адміністративного судочинства, оскільки ця відповідь не має обовязкового характеру.

Таким чином відповідь Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 21.02.2008 року №226/1/818, не може бути предметом оскарження у даному спорі, а вимога про визнання її протиправною не може розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Позивачем не враховані дані положення, у звязку з чим невірно визначено спосіб захисту, що може бути здійснений судом.

В той же час, частина 2 статті 106 КАС України наголошує, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Зокрема, зазначивши в позовній заяві про свої дії щодо звернення до Прем`єр Міністра України, позивач вказав на докази що підтверджують вчинення цих дій (копія повідомлення про вручення поштового відправлення від 17.01.2008 №86914), проте останній не надав суду згадане звернення (пропозицію, заяву, скаргу) як доказ проведення досудового порядку врегулювання спору на яке містяться посилання в тексті позовної заяви і що стало в подальшому підставою для видання оскаржуваного на погляд позивача рішення.

Зазначені обставини позбавляють суд правильно визначити зміст спірних правовідносин між позивачем та відповідачем, встановити підстави позову та вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Крім того, як зазначено у частині 3 статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимогу про зобовязання відповідача - субєкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. В контексті з пункту 4 частини 1 статті 106 КАС України це означає, що така вимога має бути обґрунтована, тобто враховано всі обставини, що мають значення для її задоволення.

Позивач просить зобовязати відповідача "Міністерство оборони України скасувати п.9 наказу Міністра оборони України від 25 серпня 1992 року №147, в якому відносно позивача викладені факти, які не відповідають дійсності та пункт 16 наказу начальника Головного штабу Збройних Сил України від 18 березня 1993 року №09, який виданий на підставі наказу №147".

Проте, в аргументаціях позовної заяви не зазначено, за яких підстав відповідач наділений повноваженнями вчинити саме такі дії, а також не вказано компетенцію відповідача на прийняття таких рішень.

Тобто, у поданій позивачем позовній заяві має місце неконкретизований виклад позовних вимог, і спосіб судового захисту не визначений правовими підставами адміністративного позову.

Поряд з наведеним суд зазначає, що згідно з частини 1 статті 89 КАС України особа, яка звертається до адміністративного суду із позовною заявою повинна сплатити судовий збір, докази про сплату якого додаються до заяви крім випадків, коли його не належить сплачувати (ч. 3 ст. 106 цього Кодексу).

Відповідно до вимог підпункту 2 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень КАС до набрання чинності законом, який регулює порядок і розмір судового збору, розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", тобто за ставками, встановленими для скарг на неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян, що в даному випадку має складати 3,40 грн. (0,2 х 17грн.).

Однак, в порушення частини 3 статті 106 КАС України позивачем до матеріалів позову не додані докази оплати судового збору в повному обсязі та у встановленому законом порядку, що підтверджується складеним комісією Вінницького окружного адміністративного суду актом від 28.07.2010 року про відсутність при розкритті поштового конверта, в якому надійшла дана позовна заява, документу вказаного в додатку - квитанції про оплату судового збору.

Наведене є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Стаття 106 КАС України не містить виключень і поширюється на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання її положень свідчить про її невідповідність вимогам Закону

Вищезазначені обставини позбавляють суд можливості вирішити питання щодо відкриття провадження по справі.

За правилами визначеними частини 1 статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви слід залишити без руху та надати позивачу строк для виконання всіх вимог перелічених в ст. 106 КАС України.

Керуючись статтею 108 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу до 30.08.2010 року виправити вказані недоліки позовної заяви та надати суду надати суду позовну заяву оформлену у відповідності з вимогами ст. 106 КАС України, докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі чи докази звільнення від такої сплати.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Відповідно до ст. 186 КАС України ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали . Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після

закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Чернюк Алла Юріївна