Справа № 2а/0470/1936/12
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2012-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/1936/12
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю:
представника позивача представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТОФИС" до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська про визнання рішення протиправним

ВСТАНОВИВ:

31.01.2012 року позивач звернувся з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, у якому просить визнати протиправним рішення субєкта владних повноважень Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо проведення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість з порушенням законодавчо встановленого терміну її проведення; визнати протиправним рішення субєкта владних повноважень Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо визначення завищення відємного значення податку на додану вартість в розмірі 224 167,00 гривень; скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 14.07.2011 року № НОМЕР_1, за яким ТОВ «Приватофис» зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 224 167,00 гривень; стягнути на користь ТОВ «Приватофис» суму сплаченого судового збору.

Ухвалою суду від 01.02.2012 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.02.2012 року позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви, у звязку з недоплатою судового збору.

05 березня 2012 року позивач усунув недоліки позовної заяви.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наголошував на тому останній подав уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за жовтень 2009 року, яким проведено лише уточнення періоду виписки податкової накладної з податку на додану вартість за жовтень 2009 року на суму 224 166,67 гривень, без збільшення на цю суму податкового кредиту. Позивач також зазначив, що податкова накладна, яка була виписана 02.09.2009 року № 8 (продавець ТОВ «Інвестсервіс»), включена до додатку 5 розділу 2 декларації за жовтень 2009 року, яка була подана до відповідача 17.11.2009 року.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, наголошуючи на тому, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Представник відповідача також зазначив про те, що камеральна перевірка була проведена у відповідності до норм Податкового кодексу України. Представник відповідача наголошував на тому, що позивач під час подання уточнюючого розрахунку з податкових зобовязань з податку на додану вартість, у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 10.03.2011 року № 11013288 за жовтень 2009 року, відповідно до якого зменшено податковий кредит по накладній виписаній у жовтні 2009 року на суму 224 167,00 гривень та збільшено податковий кредит по податковій накладній ТОВ «Інвестсервіс» (і.п.н. 69) за вересень 2009 року на суму 224 167,00 гривень, допустив порушення вимог пункту 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Позивач подав до відповідача уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість, у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 10.03.2011 року № 11013288.

Відповідачем за наслідками подання уточнюючого розрахунку проведено камеральну перевірку, за наслідками якої складено ОСОБА_2 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо виявлених порушень № 0014729 від 08.06.2011 року.

У вказаному акті зазначено, що позивач в порушення п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України уточнюючим розрахунком податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок від 10.03.2011 року № 11013288 за 10.2009 року до складу податкового кредиту (р.10.1 декларації та розділ 2 додатку 5 до декларації) включив суму податку на додану вартість в розмірі 224 166,67 гривень за податковий період, по якому минуло 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної: вересень 2009 року 224 166,67 гривень.

На підставі акту камеральної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «В4» № НОМЕР_1 від 14.07.2011 року, яким зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 224 167 гривень та застосовано штрафні фінансові санкції у розмірі 1,00 гривня.

Суд вважає висновки відповідача зроблені у ОСОБА_2 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість щодо виявлених порушень № 0014729 від 08.06.2011 року протиправним з наступних причин.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем подано до відповідача податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2009 року з додатками, копія якої знаходиться у матеріалах справи.

Згідно рядка 26 даної декларації залишок відємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду становить 4 765 853,00 гривень.

У рядку 10.1 даної декларації придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг) та основних фондів з метою їх використання у межах господарської діяльності платника податку для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою вказана сума податку на додану вартість 268 172,00 гривень.

Згідно розділу 2 «Податковий кредит» додатку № 5 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2009 року позивач від постачальника з податковим номером 69 за податковою накладною виписаною у 10 місяці 2009 року відобразив суму податку на додану вартість у розмірі 224 166,67 гривень.

Після цього позивачем подано до відповідача уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2011 року, яким виправлено помилки у декларації з податку на додану вартість за 10 місяць 2009 року.

У рядку 1.8 уточнюючого розрахунку відображено суму податку на додану вартість звітного періоду, в якому виявлена помилка за кодом рядків декларації у сумі 4 765 853 гривень, що повністю відповідає рядку 26 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2009 року.

Крім того, у рядку 3 уточнюючого розрахунку не відображено суми податкового кредиту, що не враховані у декларації звітного періоду, за який виправляються помилки.

Отже, позивач не вносив зміни до рядку 10.1 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2009 року.

У рядку 7 уточнюючого розрахунку уточнена сума звітного періоду, в якому виявлена помилка (з урахуванням виправлення помилки зазначено суму податку на додану вартість 4 765 853 гривень, що повністю відповідає рядку 26 податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2009 року.

Також судом встановлено, позивач не вніс жодних відомостей до рядка 6 уточнюючого розрахунку щодо уточнення показників рядків 20-26 декларації.

З розділу 2 розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту, яка була додана до уточнюючий розрахунок податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2011 року вбачається, що позивач змінив лише період виписки податкової накладної отриманої від одного і того ж постачальника з податковим номером 69 з сумою податку на додану вартість 224 166,67 гривень, а саме: замість 10.2009 року вказав 09.2009 року.

Згідно копії реєстру отриманих та виданих податкових накладних за період з 01.09. по 30.09.2011 року та з 01.10. по 31.10.2009 року вбачається, що позивач отримав 08.10.2009 року податкову накладну № 8 від 02.09.2009 року від постачальника з податковим номером 69 з вказаною сумою податку на додану вартість 224 166,67 гривень.

Таким чином, судом встановлено, що позивач у податковій декларації з податку на додану вартість за 10-й місяць 2009 року відобразив податковий кредит за податковою накладною від постачальника з податковим номером 69 з сумою податку на додану вартість 224 166,67 гривень, про те помилково вказав період виписки даної податкової накладної 10 місяць 2009 року замість вірного 09 місяця 2009 року.

Згідно п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Згідно листа Державної податкової адміністрації України від 18.07.2011 року № 12901/6/16-1115 платник податків має право включити до податкового кредиту поточного звітного періоду суму ПДВ, зазначену в податковій накладній, виписаній у попередніх податкових періодах, але триманій платником податків у поточному звітному періоді, за наявності документального підтвердження такого запізнення, а також за умови, що не минуло 365 календарних днів (60 календарних днів) з дня виписки податкової накладної.

Суд зазначає, що подання уточнюючого розрахунку податкових зобовязань з податку на додану вартість у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2011 року не призвело до збільшення (зменшення) податкового кредиту позивача; останній також не включив до податкового кредиту звітного періоду суму податку на додану вартість з податкових накладних попередніх податкових періодів отриманих позивачем у звітному періоді, до якого вносилися виправлення, по яким минуло 365 календарних днів з дня виписки податкових накладних.

Згідно п.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку, чим позивач і скористався.

Суд зазначає, що положення п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не забороняють платнику податків вносити до податкової звітності виправлення, у відповідності до п.50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, а лише забороняють платнику податків включати до відповідного звітного періоду до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, з дати виписки яких минуло понад 365 календарних днів.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не вірно застосував під час здійснення камеральної перевірки норми п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 14.07.2011 року № НОМЕР_1, за яким ТОВ «Приватофис» зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 224 167,00 гривень протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо заявленої позовної вимоги - визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо проведення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість з порушенням законодавчо встановленого терміну її проведення, то суд зазначає наступне.

Згідно статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Суд відхиляє посилання позивача на п.200.10 ст. 200 Податкового кодексу України, оскільки у період з січня по березень 2011 року суми, що підлягають бюджетному відшкодуванню на рахунок платника або у зменшення податкових зобовязань позивачем не декларувались, тому норми п.200.10 ст. ст. 200 Податкового кодексу України застосуванню не підлягають.

Згідно п.86.1 ст. 86 Податкового кодексу України строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

Враховуючи те, що чинне законодавство України не вимагає прийняття будь-якого рішення податковим органом стосовно проведення камеральної перевірки, а також те, що строк складання акту не зараховується до строку проведення перевірки, то суд відмовляє у задоволені позовної вимоги про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо проведення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість з порушенням законодавчо встановленого терміну її проведення.

Відповідно до ч.3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки судом встановлено протиправність податкового повідомлення-рішення від 14.07.2011 року № НОМЕР_1, то суд присуджує позивачу з Державного бюджету України 2 146,00 гривень згідно статті 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 11, 50, 70, 71, 72, 86, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Приватофис» до Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання протиправним рішення та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська форми «В4» від 14.07.2011 року № НОМЕР_1.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, ) судовий збір у розмірі 2 146,00 гривень.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 26 березня 2012 року

Суддя ОСОБА_1