Справа № 2-а-5003/10/0270
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 грудня 2010 р. Справа № 2-а-5003/10/0270 м. Вінниця

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Контрольно - ревізійного управління у Вінницькій області, третьої особи: ОСОБА_2

про: скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Контрольно - ревізійного управління у Вінницькій області, третьої особи: ОСОБА_2 про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду;

5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення);

6) немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 104 КАС України особа має право звернутися до суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин. При цьому адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви (в тому числі і шляхом заповнення бланка позовної заяви, наданого судом), яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 106 КАС України.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що вона містить недоліки щодо її оформлення, визначені ст. 106 КАС України, зокрема у визначені субєктного складу осіб - учасників спору. Так, згідно наявних в матеріалах позову відомостей ОСОБА_2 - начальник Контрольно - ревізійного управління у Вінницькій області - визначена позивачем як третя особа.

Слід наголосити, що ст. 53 КАС України передбачає існування двох процесуальних статусів третіх осіб: з самостійними вимогами на предмет спору та без таких вимог, а також їх відношення до сторін - на боці позивача чи відповідача, і дане розмежування є обовязковим, оскільки визначає їх права та обовязки в адміністративному процесі.

Однак в порушення наведеного, позивачем не визначено по відношенню до кого зі сторін відноситься зазначена ним посадова особа (ОСОБА_2), та взагалі не зясовано чи може вона бути третьою особою при безпосередньому зверненні до неї однієї з позовних вимог; не зазначено правових підстав залучення до справи в якості третьої особи - начальника КРУ у Вінницькій області ОСОБА_2 та обґрунтування того, яким чином рішення у справі може вплинути на її права та обовязки.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. В той же час, ч. 2 даної статті наголошує, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Доказами в розумінні ст. 79 КАС України є документи, листи, телефонограми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з позовної заяви, позивач - ОСОБА_1 звертаючись до суду посилається на ті обставини, що "14 липня 2010 року у відповідності до наказу №257-о їй була надана відпустка до 10 серпня 2010 року включно.

Проте 9 серпня 2010 року вона захворіла і до листопада місяця не могла вийти на роботу, що підтверджується листками непрацездатності: серії АБФ №134585 від 9.08.2010 року, серії АВВ №098151 від 26.08.2010 року, серії АВВ №018551 від 10.09.2010 року, серії АВВ №018841 від 15.10.2010 року, серії АБФ №143963 від 20.10.2010 року, серії АБХ №941342 від 2.11.2010 року.

5 листопада 2010 року до неї додому приїхали чотири працівники відповідача і вручили їй трудову книжку, за отримання якої вона розписалася в книзі реєстрації і видачі трудових книжок. В трудовій книжці за №21 значився наступний запис: "Звільнена із займаної посади завідувача сектору внутрішнього контролю за угодою сторін, п.1 ст.36 КЗпП України - наказ №257-о від 14.07.2010".

А 9 листопада 2010 року, на вимогу відповідача, вона передала ключ від службового сейфа та забрала з роботи свої особисті речі".

Однак, на підтвердження обставин викладених в позовній заяві, позивач не надав достатніх доказів того, що саме 5 листопада 2010 року, додому до останнього приїхали окремі працівники відповідача. Окрім того, позивач не вказує обставин за яких позивачу стало відомо про надання йому відпустки до 10 серпня 2010 року. На ряду з цим, позивач не наводить жодних обґрунтувань щодо того, чи було відомо відповідачу про факт (момент) настання та подальшого перебігу тимчасової непрацездатності ОСОБА_1, яка тривала у період з 9 серпня 2010 року до листопада місяця поточного року, що підтверджується копіями зазначених вище листків непрацездатності та чи отримував взагалі відповідач оригінали вказаних документів. Також, в аргументаціях позовної заяви не зазначено, за яких підстав, тобто у який спосіб та коли позивачу стало відомо про вимогу відповідача стосовно передачі останньому ключів від службового сейфу.

Таким чином, у поданій позивачем позовній заяві має місце неконкретизований виклад обставин спірної ситуації, у зв`язку з чим викладених у позовній заяві відомостей недостатньо для встановлення змісту спірних правовідносин між позивачем та відповідачем, що попередньо позбавляє суд можливості правильно встановити підстави позову та вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що на підтвердження своїх вимог позивач додав до позовної заяви окремі світлокопії документів (копія витягу з трудової книжки №2284326 серії УКР; копії листків непрацездатності Серії АБФ №134585, Серії АВВ №098151, Серії АВВ №018841, Серії АВВ №018551, Серії АБХ №941342, Серії АБФ №143963), які не засвідчені належним чином - відсутній запис "З оригіналом згідно", підпис, посада, прізвище, ініціали особи, яка засвідчує копію, дата засвідчення, скріплені печаткою.

Враховуючи, що додані до позовної заяви документи належним чином не засвідчені, вони не можуть бути доказами по справі.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Проте варто відмітити, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України не зловживаючи ними.

Відтак, при вирішені питання щодо можливості відкриття провадження у справі, суддя зясовує чи відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду, відмови у відкриті провадження, а також чи подано адміністративний позов у строк, встановлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення).

В той же час, за наведених обставин суд вважає за необхідне також зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, суд керується кодексом адміністративного судочинства України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року, який набув чинності 30.07.2010 року.

Отже, при вирішенні питання про подання ОСОБА_1 адміністративного позову у строк, встановлений законом, застосуванню підлягають вимоги ст. 99 КАС України чинної на момент подання матеріалів до суду.

Із змісту позовних вимог та обставин, якими позивач їх обґрунтовує видно, що предметом оскарження є правомірність рішення відповідача, а саме наказ КРУ у Вінницькій області №257-о від 14 липня 2010 року.

Суд звертає увагу позивача на строки звернення до суду встановлені ст. 99 КАС України, наслідком пропуску яких є залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 106 КАС України, у разі необхідності до позовної заяви додається заява про поновлення строку.

У відповідності до ст. 100 КАС України, наслідком порушення строків звернення до адміністративного суду є залишення позовної заяви без розгляду.

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач не вказує свою позицію щодо строків звернення, хоча на час звернення ним пропущено місячний строк для оскарження вищевказаного рішення відповідача.

Враховуючи викладене, а також те, що заяву про поновлення цих строків суду не надано, суд залишає позовну заяву без руху.

Таким чином, позивачу належить врахувати вимоги ч. 3 ст. 99, ст. 100 КАС України та визначитись щодо строків звернення до суду з позовом.

Втім, наведене не позбавляє права на звернення до суду із позовною заявою, однак вимагає усунення зазначених у ній недоліків.

З огляду на усе вищезгадане, суд дійшов висновку, що у поданій позивачем позовній заяві мають місце окремі недоліки, в.т.ч. неконкретизований виклад обставин, що в свою чергу позбавляє суд правильно визначити зміст спірних правовідносин між позивачем і відповідачем та третьою особою, встановити підстави позову, а тому з метою додержання ст. 107 КАС України та для вирішення питання про відкриття провадження у справі зазначені обставини потребують попереднього зясування.

Стаття 106 КАС України не містить виключень і поширюється на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання її положень свідчить про її невідповідність вимогам Закону.

За правилами визначеними ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви слід залишити без руху та надати позивачу строк для виконання всіх вимог перелічених в ст. 106 КАС України.

Керуючись статтею 108 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Контрольно - ревізійного управління у Вінницькій області, третьої особи: ОСОБА_2 про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів за час вимушеного прогулу залишити без руху.

2. Надати позивачу п`ятиденний термін для усунення недоліків вказаних в даній ухвалі з моменту її отримання та зобов`язати останнього з урахуванням положень ч. 3 ст. 99, ст. 100 КАС України, визначитись щодо строків звернення до суду з даним позовом, і в разі необхідності надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду щодо оскаржуваного рішення.

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде повернута позивачу.

4. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Чернюк Алла Юріївна