Справа № 2а-2795/10/0370
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 рокуСправа № 2а-2795/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Пігулі І.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (далі УМВС України у Волинській області) про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 6188 грн. 00 коп. та середнього заробітку за весь час затримки її виплати в розмірі 4846 грн. 70 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 16.04.2003 року, згідно наказу начальника УМВС України у Волинській області № 32 від 16.04.2003 року був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України, де працював на посаді інспектора патрульної служби Любомльського районного відділу УМВС України у Волинській області (далі Любомльського РВ УМВС України у Волинській області). Згідно наказів начальника УМВС України у Волинській області № 276 о/с від 15.07.2010 року, № 354 о/с від 07.09.2010 року позивача з 28.08.2010 року звільнено з органів внутрішніх справ України у запас через скорочення штатів. На день звільнення вислуга складала 7 років 4 місяці 12 днів.

При звільненні позивачу було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги. Листом від 29.09.2010 року № 7/845 УМВС України у Волинській області повідомило, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги особам, які звільнені зі служби, передбачено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до статті 9 якого право на отримання одноразової грошової допомоги належить лише особам, які мають право на пенсію за цим Законом. Позивач вважає, що дія вказаного Закону на нього не поширюється, оскільки він був звільнений через скорочення штатів без права на пенсію, а його право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби передбачене пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393. Оскільки при розрахунку позивачу не виплатили одноразову грошову допомогу у розмірі 6188 грн. 00 коп., тобто в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за сім повних календарних років служби, що тягне за собою також відповідальність за затримку розрахунку при звільненні, передбачену статтею 117 Кодексу законів про працю України, позивач просить стягнути на його користь одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в розмірі 6188 грн. 00 коп. та середній заробіток за весь час затримки її виплати (за період з 28.08.2010 року по 20.11.2010 року) в розмірі 4846 грн. 70 коп.

В судовому засіданні позивач адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснив, що з 28.08.2010 року його звільнено з органів внутрішніх справ України у запас через скорочення штатів без права на пенсію, з 12.10.2010 року він перебуває на обліку в Любомльському районному центрі зайнятості. Вважає, що йому неправомірно відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, оскільки його право на отримання такої допомоги передбачене пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393. На думку позивача, саме УМВС України у Волинській області має бути відповідачем за його адміністративним позовом та забезпечити надходження коштів до Любомльського РВ УМВС України у Волинській області для виплати йому одноразової грошової допомоги. Позивач просить стягнути на його користь одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в розмірі 6188 грн. 00 коп. та середній заробіток за весь час затримки її виплати в розмірі 4846 грн. 70 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав та пояснив, що умови нарахування та виплати одноразової грошової допомоги особам, які звільняються зі служби, передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до статті 9 якого право на отримання одноразової грошової допомоги належить лише особам, які мають право на пенсію за цим Законом. При звільненні зі служби вислуга років позивача становила 9 років 3 дні, а тому він не мав права на пенсію, отже, відсутні підстави для нарахування та виплати йому одноразової грошової допомоги. Представник відповідача просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач з 16.04.2003 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. Згідно наказів начальника УМВС України у Волинській області № 276 о/с від 15.07.2010 року, № 354 о/с від 07.09.2010 року позивача ОСОБА_1 старшого інспектора патрульної служби (керівника групи) групи патрульної служби Любомльського РВ УМВС України у Волинській області з 28.08.2010 року звільнено з органів внутрішніх справ України у запас за підпунктом «г» пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (через скорочення штатів), без права на пенсію. При звільненні зі служби позивачу не було виплачено одноразову грошову допомогу. Листом від 29.09.2010 року № 7/845 УМВС України у Волинській області повідомило позивача, що умови нарахування та виплати одноразової грошової допомоги особам, які звільнені зі служби, передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до статті 9 якого право на отримання одноразової грошової допомоги належить лише особам, які мають право на пенсію за цим Законом. Позивач з 12.10.2010 року перебуває на обліку в Любомльському районному центрі зайнятості. Вказані обставини встановлені судом на підставі пояснень осіб, які беруть участь у справі, копій сторінок трудової книжки ОСОБА_1 № 415287 (а. с. 5), витягів з наказів начальника УМВС України у Волинській області № 276 о/с від 15.07.2010 року, № 354 о/с від 07.09.2010 року (а. с. 23-24), листа УМВС України у Волинській області від 29.09.2010 року № 7/845 (а. с. 13), довідки Любомльського районного центру зайнятості від 25.10.2010 року № 2497 (а. с. 26).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року (з наступними змінами та доповненнями) особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за віком, станом здоровя чи у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Згідно із статтею 9-1 цього ж Закону особам, які звільнені зі служби за віком, станом здоровя чи у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів без права на пенсію, протягом одного року після звільнення зі служби виплачується щомісячна грошова допомога в розмірі окладу за військовим (спеціальним) званням.

З цього слідує, що одноразова грошова допомога при звільненні зі служби у звязку із скороченням штатів виплачується лише особам, які мають право на пенсію, а особам, звільненим зі служби у звязку із скороченням штатів без права на пенсію, - виплачується щомісячна грошова допомога.

Таким чином, оскільки позивач був звільнений з органів внутрішніх справ України у звязку із скороченням штатів без права на пенсію, тому відсутні правові підстави для виплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, передбаченої статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд не бере до уваги твердження позивача про те, що його право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби передбачене пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (з наступними змінами та доповненнями), оскільки пунктами 10 та 11 цієї постанови, так само як і статтями 9 та 9-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чітко передбачено, що одноразова грошова допомога при звільненні зі служби у звязку із скороченням штатів виплачується лише особам, які мають право на пенсію, тоді як особам, звільненим зі служби у звязку із скороченням штатів без права на пенсію, виплачується щомісячна грошова допомога.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 6188 грн. 00 коп. та середнього заробітку за весь час затримки її виплати в розмірі 4846 грн. 70 коп. відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 09 листопада 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх