Справа № 815/4494/15
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4494/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Харченко Ю.В.

При секретарі Гаврилюк І.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД ОСОБА_1 (керівник - пенсійне посвідчення від 28.11.2005р. №, серії ААА №121983), ОСОБА_2 за довіреністю від 18.05.2015р. б/н.

Від відповідача: Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_3 за довіреністю від 31.01.2015р. №169/5/15-70-10.

Відповідач: старший державний інспектор Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД до Одеської митниці Державної фіскальної служби, старшого державного інспектора Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 про скасування рішення від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 щодо відмови у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією, зазначене у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., скасування рішення від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, та зобовязання повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби, прийняте старшим державним інспектором Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 про відмову у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією, зазначене у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., скасувати рішення від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, та зобовязати Одеську митницю Державної фіскальної служби повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію у розмірі 103621,12грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність порушень з боку Товариства з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД положень чинного митного законодавства, оскільки Товариством у митній декларації від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 було заявлено митну вартість товару за ціною Контракту від 26.06.2009р. №TR-09/06, укладеного між ТОВ «Таламус ЛТД» (Покупець) та «RONBY INVEST LLP» (Продавець), за яким Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити металопродукцію (білу жесть електролітичного лудіння марки ЕЖК за ДСТУ 13345-85), кількістю і сортаменті відповідно до підписаних специфікацій, котрі є невідємною частиною даного Контракту. Також, позивач зазначає, що митна вартість означеного зовнішньоекономічним контрактом товару підтверджена наданими декларантом до органу доходів і зборів відповідними документами, у звязку з чим, на думку позивача, у контролюючого органу не було передбачених ст.57 Митного кодексу України підстав для застосування резервного методу визначення митної вартості товару, та як наслідок коригування митної вартості товару.

Відповідач Одеська митниця ДФС з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (вхід.№20963/15 від 28.08.2015р.), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваного позивачем Рішення від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, та Рішення від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 про відмову у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією, зазначеного у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., оскільки у інвойсі №TR-11/120-ТЛС-124 від 15.06.2015р. відправником товару зазначено - HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD з адресою No.16, JULIANG Road, INDASTRIAL PARK of CHENGAN COUNTRY, CN- HANDAN City, HEBEI PROVINCE, CHINA, водночас у інвойсі №TR-09/06-226 від 29.07.2015р. зазначено підприємство - HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD з іншою адресою, а саме No.16, JULIANG Road, INDASTRIAL PARK of CHENGAN COUNTRY, HANDAN City, HEBEI PROVINCE, CHINA. Також, митним органом зазначено, що відповідно до п.п.3.1 п.3 Контракту №TR-09/06 від 26.06.2009р. якісні характеристики товару зазначаються у специфікаціях, тоді як у специфікації від 29.07.2015р. №203 характеристикою товару вказано покриття оловом 2,8/2,8G/М2 та промаслювання DOS, а у інвойсах від 15.06.2015р. №TR-11/120-ТЛС-124, від 29.07.2015р. №TR-09/06-226 вказано лише покриття оловом Е 2,8/2,8.

Відповідач - старший державний інспектор Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 у судове засідання 09.09.2015р. не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, заперечення на позов не надав, у зв'язку з чим справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи митного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 26.06.2009р. між ТОВ «Таламус ЛТД» (Покупець) та «RONBY INVEST LLP» (Продавець), укладено Контракт №TR-09/06, згідно з п.1.1 якого Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити металопродукцію (білу жесть електролітичного лудіння марки ЕЖК за ДСТУ 13345-85), кількістю і в асортименті відповідно до підписаних специфікацій, котрі є невідємною частиною даного Контракту.

Так, судом зясовано, що відповідно до інвойсу №TR-09/06-226 від 29.07.2015р., на виконання умов Контракту №TR-09/06 від 26.06.2009р., «RONBY INVEST LLP» (Продавець), через постачальника «HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD», поставило на користь ТОВ «Таламус ЛТД» (Покупець) жесть білу в рулонах ЕЖК, покриття оловом Е2.8/2.8, відповідає стандарту JIS G3303, розмір 0,15s x ширина 732м.м., ступінь твердості Т4, обробка поверхні BRIGHT FINISH, кромка обрізна, марка сталі MR.

З метою здійснення митного оформлення вищеокресленого товару, та підтвердження митної вартості товару, позивачем ТОВ «Таламус ЛТД» 30.07.2015р. до Південної митниці було надано митну декларацію №500060006/2015/005731, інвойси №TR-09/06-226 від 29.07.2015р., №TR-11/120-ТЛС-124 від 15.06.2015р., зовнішньоекономічний контракт №TR-09/06 від 26.06.2009р., додаткові угоди до Контракту №TR-09/06 від 26.06.2009р., зокрема, №2 від 11.06.2011р., №6 від 27.12.2012р., №13 від 01.07.2015р., специфікацію №203 до Контракту №TR-09/06 від 26.06.2009р., коносамент від 01.06.2015р. TSNODS000608, екологічну декларацію №34855 від 17.07.2015р., та інші товаросупровідні документи, які перелічені в графі 44 митної декларації №500060006/2015/005731 від 30.07.2015р.

Під час перевірки Одеською митницею наданих ТОВ «Таламус ЛТД», для підтвердження митної вартості товару, документів фахівцями контролюючого органу встановлено, що у поданих документах містяться розбіжності, зокрема, у інвойсі №TR-11/120-ТЛС-124 від 15.06.2015р. відправником товару зазначено - HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD з адресою No.16, JULIANG Road, INDASTRIAL PARK of CHENGAN COUNTRY, CN- HANDAN City, HEBEI PROVINCE, CHINA, тоді як у інвойсі №TR-09/06-226 від 29.07.2015р. зазначено підприємство - HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD з іншою адресою, а саме No.16, JULIANG Road, INDASTRIAL PARK of CHENGAN COUNTRY, HANDAN City, HEBEI PROVINCE, CHINA. Також, митним органом встановлено, що відповідно до п.п.3.1 п.3 Контракту №TR-09/06 від 26.06.2009р. якісні характеристики товару зазначаються у специфікаціях, тоді як у специфікації від 29.07.2015р. №203 характеристикою товару вказано покриття оловом 2,8/2,8G/М2 та промаслювання DOS, а у інвойсах від 15.06.2015р. №TR-11/120-ТЛС-124, від 29.07.2015р. №TR-09/06-226 вказано лише покриття оловом Е 2,8/2,8.

З урахуванням чого, та з метою підтвердження митної вартості товару, заявленої у МД №500060006/2015/005731 від 30.07.2015р., митним органом, на підставі вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України, позивача ТОВ «Таламус ЛТД» було зобовязано протягом 10-ти календарних днів надати додаткові документи, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товар; копію митної декларації країни відправлення; висновки експертних організацій про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Також, декларанта було повідомлено про можливість подання до Одеської митниці додаткових наявних у нього документів для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Між тим, уповноваженою особою декларанта - ТОВ «Таламус ЛТД» на здійснення митного оформлення товару 31.07.2015р., було зазначено, що «дані документи не надаємо, бо вони суперечать чинному законодавству», про що свідчить відповідний напис на Додатку до зворотнього боку Інформаційного аркушу до МД №12872.

У звязку з чим, за результатами розгляду питання щодо митного оформлення, зазначеного у митній декларації №500060006/2015/005731 від 30.07.2015р., товару, Одеською митницею ДФС прийнято Рішення від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, у якому зазначено, що у інвойсі №TR-11/120-ТЛС-124 від 15.06.2015р. відправником товару зазначено - HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD з адресою No.16, JULIANG Road, INDASTRIAL PARK of CHENGAN COUNTRY, CN- HANDAN City, HEBEI PROVINCE, CHINA, тоді як у інвойсі №TR-09/06-226 від 29.07.2015р. зазначено підприємство - HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD з іншою адресою, а саме No.16, JULIANG Road, INDASTRIAL PARK of CHENGAN COUNTRY, HANDAN City, HEBEI PROVINCE, CHINA. Також, у спірному рішенні зазначено, що відповідно до п.п.3.1 п.3 Контракту №TR-09/06 від 26.06.2009р. якісні характеристики товару зазначаються у специфікаціях, тоді як у специфікації від 29.07.2015р. №203 характеристикою товару вказано покриття оловом 2,8/2,8G/М2 та промаслювання DOS, а у інвойсах від 15.06.2015р. №TR-11/120-ТЛС-124, від 29.07.2015р. №TR-09/06-226 вказано лише покриття оловом Е 2,8/2,8.

Судом також встановлено, що за результатами перевірки митної декларації №500060006/2015/005731 від 30.07.2015р., а також інших документів, та у звязку з прийняттям контролюючим органом Рішення від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, Одеською митницею ДФС винесено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., у якій викладено рішення від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 щодо відмови у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією.

Не погоджуючись з означеними Рішеннями Одеської митниці ДФС від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 щодо відмови у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією, зазначене у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., та від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ТОВ «Таламус ЛТД» про скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби, прийнятого старшим державним інспектором Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 про відмову у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією, зазначене у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, та зобовязання Одеської митниці Державної фіскальної служби повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію у розмірі 103621,12грн., є безпідставними та необґрунтованими, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються процедури визначення митної вартості товарів та правомірності рішень відповідача щодо коригування митної вартості товару, котрий імпортується на митну територію України, та регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012р. №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.ч.3-5 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що право митного органу на витребування додаткових документів виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені Кодексом.

Згідно з п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 13.07.2012року №362, робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється шляхом: перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів; перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів.

Отже, судом зясовано, що митним органом у межах приписів ч.3 ст.53 Митного кодексу України обґрунтовано витребувано від декларанта - Товариства з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД додаткові документи, оскільки у наданих, з метою митного оформлення товару, Товариством до митного органу документах Одеською митницею ДФС виявлено розбіжності, та ознаки не автентичності, а саме: у інвойсі №TR-11/120-ТЛС-124 від 15.06.2015р. відправником товару зазначено - HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD з адресою No.16, JULIANG Road, INDASTRIAL PARK of CHENGAN COUNTRY, CN- HANDAN City, HEBEI PROVINCE, CHINA, тоді як у інвойсі №TR-09/06-226 від 29.07.2015р. - зазначено підприємство - HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD з іншою адресою, а саме No.16, JULIANG Road, INDASTRIAL PARK of CHENGAN COUNTRY, HANDAN City, HEBEI PROVINCE, CHINA. Також, відповідно до п.п.3.1 п.3 Контракту №TR-09/06 від 26.06.2009р. якісні характеристики товару зазначаються у специфікаціях, тоді як у специфікації від 29.07.2015р. №203 характеристикою товару вказано покриття оловом 2,8/2,8G/М2 та промаслювання DOS, а у інвойсах від 15.06.2015р. №TR-11/120-ТЛС-124, від 29.07.2015р. №TR-09/06-226 вказано лише покриття оловом Е 2,8/2,8.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, та з урахуванням чого мають відповідні повноваження щодо витребування додаткових документів для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

При цьому, обов'язок доведення митної вартості товарів лежить на декларанту. Водночас, орган доходів і зборів, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи.

Митниця може вимагати, а суб'єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності зазначеної митної вартості товару.

Зокрема, як встановлено судом та зазначено вище, у поданих позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД до Одеської митниці ДФС документах митним органом виявлено розбіжності, та ознаки не автентичності поданих до митного оформлення документів, а саме: у інвойсі №TR-11/120-ТЛС-124 від 15.06.2015р. відправником товару зазначено - HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD з адресою No.16, JULIANG Road, INDASTRIAL PARK of CHENGAN COUNTRY, CN- HANDAN City, HEBEI PROVINCE, CHINA, тоді як у інвойсі №TR-09/06-226 від 29.07.2015р. зазначено підприємство - HANDAN ZHUOLI FINE STEEL PLATE CO., LTD з іншою адресою, а саме No.16, JULIANG Road, INDASTRIAL PARK of CHENGAN COUNTRY, HANDAN City, HEBEI PROVINCE, CHINA. Також, відповідно до п.п.3.1 п.3 Контракту №TR-09/06 від 26.06.2009р. якісні характеристики товару зазначаються у специфікаціях, тоді як у специфікації від 29.07.2015р. №203 характеристикою товару вказано покриття оловом 2,8/2,8G/М2 та промаслювання DOS, а у інвойсах від 15.06.2015р. №TR-11/120-ТЛС-124, від 29.07.2015р. №TR-09/06-226 вказано лише покриття оловом Е 2,8/2,8.

Водночас, судом зясовано, що на підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД, на законну вимогу фахівців контролюючого органу, до Одеської митниці ДФС додатково жодного документа надано не було, про що свідчить відповідний напис, вчинений 31.07.2015р. уповноваженою особою ТОВ «Таламус ЛТД» на Додатку до зворотнього боку Інформаційного аркушу до МД №12872, а саме: «дані документи не надаємо, бо вони суперечать чинному законодавству».

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, судом встановлено, що в межах даних спірних правовідносин у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару, яка була нижчою від цін на вказаний товар, та з урахуванням документів, наданих безпосередньо декларантом, а відтак митний орган мав цілком обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому, при витребуванні додаткових документів, контролюючий орган діяв суто в межах норм митного законодавства.

До того ж, відповідач відповідно до наведених законодавчих норм надавав декларанту можливість підтвердження заявленої митної вартості чи корегування митної вартості шляхом надання додаткових документів, натомість позивач витребувані документи щодо підтвердження заявленої митної вартості без належних обґрунтувань не надав. Інших способів, ніж витребування додаткових документів, надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, у органу доходів і зборів щодо узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

Отже, з підстав не надання декларантом додаткових документів, у митниці не було можливості застосувати митну вартість, визначену позивачем, у звязку з чим за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, Одеською митницею ДФС було визначено митну вартість товару за резервним методом, при цьому, митниця послідовно довела неможливість застосування попередніх методів.

Зокрема, за результатами проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - резервний метод, оскільки, у митного органу ДФС відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59,60 Митного кодексу України неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів при визначенні вартості товару. Відповідно до статей 62,63 Митного кодексу України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки у митного органу ДФС відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів стосовно товару.

Відповідно до п.1 ст.64 Митного кодексу України у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, оскільки відповідно до п.2 ст.58 Митного кодексу України використані декларантом відомості не підтверджені документально, митна вартість оцінюваних товарів визначена з використанням способів, котрі не суперечать законодавству України, та є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ) - резервним методом.

Відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України від 13.07.2012року №362 під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації як спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (ЄАІС ДМСУ); інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю та інші.

Так, на підставі аналізу цін бази даних ЄАІС ДФС встановлено, що рівень митної вартості схожих товарів, митне оформлення яких вже здійснено: є більшим - митна декларація №500060006/2015/1526 від 16.03.2015р., тому митна вартість за товаром №1 визнана на рівні 1,24 доларів США за кг.

Частиною 2 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, судом встановлено, що Митницею наведено достатнє обґрунтування підстав, за наявності котрих заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано.

Також, у спірному рішенні визначено джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної фіскальної служби (ЄАІС ДФС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю з номером відповідної митної декларації.

Крім того, у рішенні Одеської митниці Державної фіскальної служби від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів наведена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що приймаючи спірні рішення від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, а також рішення від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 щодо відмови у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією, зазначене у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., Одеська митниця ДФС діяла в межах повноважень, та у спосіб, що передбачений вимогами чинного митного законодавства, а відтак законодавчо передбачені підстави для їх скасування відсутні.

Таким чином, оскільки судом не встановлено наявність законодавчо передбачених підстав для скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби, прийнятого старшим державним інспектором Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 про відмову у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією, зазначене у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., та рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, вимога щодо зобовязання Одеської митниці Державної фіскальної служби повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію у розмірі 103621,12грн., також задоволенню не підлягає.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД про скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби, прийнятого старшим державним інспектором Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 про відмову у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією, зазначене у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., скасування рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, та зобовязання Одеської митниці Державної фіскальної служби повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію у розмірі 103621,12грн.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві, та викладені усно повноважними представниками у судових засіданнях в ході судового розгляду справи по суті.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД до Одеської митниці Державної фіскальної служби, старшого державного інспектора Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 про скасування рішення від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 щодо відмови у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією, зазначене у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., скасування рішення від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, та зобовязання повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного митного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

У звязку з тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, відповідно до положень ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.4 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД до Одеської митниці Державної фіскальної служби, старшого державного інспектора Одеської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_4 про скасування рішення від 30.07.2015р. №500060006/2015/005731 щодо відмови у митному оформленні випуску товарів за митною декларацією, зазначене у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060006/2015/00049 від 31.07.2015р., скасування рішення від 31.07.2015р. №500060006/2015/000023/1 про коригування митної вартості товарів, та зобовязання повернути (вивільнити) сплачену фінансову гарантію, відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Таламус ЛТД (65098, м.Одеса, Застава-2, вул.Привозна,1, ) на користь державного бюджету України (отримувач коштів УК у м.Одесі/Київський район, , банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, розрахунковий рахунок №4005, МФО 828011, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у сумі 1865(одна тисяча вісімсот шістдесят пять)грн. 16коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано судом 14 вересня 2015 року.

Суддя Харченко Ю.В.