Справа № 2-а-422/11
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2011-06-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-422/11
ПОСТАНОВА

іменем України

09.06.2011

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

при секретареві Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС ВДАІ Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 05.10.2010 р. близько 12.40 год. відповідачем було складено протокол та винесено постанову про притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. На переконання позивача постанову було винесено з порушенням вимог КУпАП: відповідач після зупинки транспортного засобу не представився належним чином, не встановив куди саме та з якою метою прямує зазначений транспортний засіб, а відразу почав складати протокол, а згодом виніс постанову. Відповідач не звернув уваги на пояснення позивача, який пояснював, що позивачу було необхідно забрати зі школи учня та довезти додому, який навчається в школі, яка розташована в зоні дії дорожнього знаку. Таким чином, відповідно до п. 3.1 розділу 33 ПДР - дорожні знаки (додаток 1) дія зазначеного дорожнього знаку з табличкою до нього на транспортний засіб позивача не поширювалася, а тому в даному випадку, на переконання позивача, відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов.

Відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях та правом надання заперечень проти позову.

Заслухав пояснення позивача та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою відповідача від 05.10.2010 р. позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за наступних обставин: 05.10.2010 р. о 12.40 год. водій ОСОБА_1, керуючи а/м ВАЗ 2107 р/н АЕ 8243ВХ, порушив вимоги дорожнього знаку 3.1 (рух заборонений) та таблицю до нього 7.4.6 (12.00 14.00) по вул. Радянській у с. Магдалинівка.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як було встановлено судом, позивач заперечував проти вчинення ним адміністративного проступку, вважаючи можливим рух при наявності заборонного знаку (3.1), утім, відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху України даний знак віднесений до заборонних знаків щодо усіх транспортних засобів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, якими, тобто доказами, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Як було встановлено судом, під час складання протоколу та винесення постанови позивач за цим позовом заперечував проти вчинення ним порушення, про що власноруч зазначив, та зазначене субєктом владних повноважень було перевірено та враховано при прийнятті оспорюваного рішення.

Оцінюючи в цій справі дії відповідача, як субєкта владних повноважень, зазначає, що на виконання ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та виходить з засад ч. 3 ст. 2 КАС України та зазначає, що ці дії були вчинені відповідачем із дотриманням добросовісності, розсудливості, неупередженості, обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), у звязку з чим для суду відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Спаї