Справа № 2-а-4163/10/0270
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

18 листопада 2010 р. Справа № 2-а-4163/10/0270 м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Чернюк Алли Юріївни

при секретарі судового засідання: Котюжанській Тетяні Олександрівні

за участю представників сторін:

Позивача : ОСОБА_1, ОСОБА_2;

Відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: ОСОБА_1

до: Державної податкової адміністрації у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвалою суду від 08.11.2010 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.11.2010 року закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду.

Одночасно з позовною заявою позивач надав суду клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу ДПА у Вінницькій області № 243-о від 16.08.2010 року "Про попередження працівників про наступне вивільнення", в частині вивільнення з посади заступника голови ДПА у Вінницькій області ОСОБА_1, до ухвалення рішення в даній адміністративній справі і набрання постановою суду законної сили. Клопотання мотивовано тим, що позивач вбачає очевидну небезпеку заподіяння шкоди своїм правам, зокрема праву на працю, що передбачене ст. 43 Конституції України, ст. 2 КЗпП України, а також право на державну службу закріплене ст. 3 Закону України "Про державну службу". Окрім того, позивач вказує на те, що видання в майбутньому наказу про звільнення позивача з займаної посади буде прямим наслідком виконання оскаржуваного наказу №243-о, як проміжного акту в процедурі звільнення працівника з займаної посади в зв'язку з її скороченням. А відтак позивачу доведеться також оскаржувати наказ про звільнення його з посади заступника голови ДПА у Вінницькій області з метою поновлення на роботі. Тобто на переконання позивача, забезпечення позову є необхідним заходом з метою не допущення незаконної втрати ОСОБА_1, ще наявного у нього права на працю та на державну службу - протягом часу розгляду адміністративної справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання про забезпечення позову.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти забезпечення позову, оскільки оскаржуваний наказ відповідає вимогам закону.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Згідно з ч. 3 ст. 117 КАС України, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно до ч. 1 ст. 117 КАС України підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть бути такі обставини:

1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів;

3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому;

4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У відповідності до вимог ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень

З аналізу наведеної статті вбачається, що обовязковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Як вбачається із матеріалів клопотання, позивач посилається на порушення прав ОСОБА_1 у випадку подальшого видання (в майбутньому), наказу про звільнення останнього з посади заступника голови ДПА у Вінницькій області у зв'язку з її скороченням. Однак, така підстава забезпечення позову ст. 117 КАС України не визначена. Не можна й ототожнювати дане посилання з очевидною небезпекою заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача. Більш того, якби вказана підстава і мала місце, то ОСОБА_1 не зазначено жодних ознак очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, саме шляхом прийняттям відповідачем рішення, зокрема розпорядчого документу у вигляді оскаржуваного наказу №243-о від 16.08.2010 року "Про попередження працівників про наступне вивільнення", який є єдиним предметом спору у даній справі. Тим більше, сам позивач, вказує у клопотанні про наявність у нього прав, позбавлення чи порушення яких він передбачає у майбутньому.

Само по собі побоювання щодо такого порушення, незгода з подальшими діями відповідача стосовно прийняття наступного рішення, зокрема розпорядчого документу у вигляді наказу про звільнення працівника у зв'язку з скороченням займаної посади, виключає застосування інституту забезпечення позову, оскільки не містить чітко вираженої очевидної загрози небезпеки заподіяння шкоди чи очевидної протиправності дій у розглядуваній ситуації.

Таким чином, посилання заявника на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, не знайшло свого підтвердження відповідними доказами, будь-яке інше обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову суду не надано.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

З урахуванням вищенаведеного та керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову у адміністративній справі 2-а-4163/10/0270 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Вінницькій області, - відмовити повністю.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Суддя Чернюк Алла Юріївна