Справа № 2-а-1880/10/0270
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2010-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
_________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 травня 2010 р. Справа № 2-а-1880/10/0270

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Місцевого суду Ленінського району м. Вінниці

про: визнання неправомірним повернення заяви стосовно уточнення вимог за адміністративним позовом

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Місцевого суду Ленінського району м. Вінниці про визнання неправомірним повернення заяви стосовно уточнення вимог за адміністративним позовом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд визнати неправомірним повернення заяви про уточнення позовних вимог в.о. голови Ленінського районного суду м. Вінниці ОСОБА_2 та зобов'язати відповідача - Місцевий суд Ленінського району м. Вінниці вжити заходів для забезпечення судового розгляду даної заяви. Підставою для цього стали дії, вчинені - в.о. голови місцевого суду Ленінського району м. Вінниці - ОСОБА_2, які на думку позивача, зумовили ускладнення для подальшого розгляду всієї адміністративної справи.

Отже, як вважає позивач з боку місцевого суду Ленінського району м. Вінниці йому було створено перешкоди у доступі до правосуддя, чим були порушені на його думку права гарантовані в ст.ст. 6, 55 Конституції України, а також викладені в ст.ст. 51, 104, 108, 109 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд встановив, що заявлений позивачем позов підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

В силу ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження, суд виходить із встановлення в даному випадку наявності публічно-правових відносин та виникнення публічно-правового спору.

Так, публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень із фізичними та юридичними особами.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

З вищевикладеного вбачається, що виникнення публічно-правового спору є відповідною реакцією на конфлікту ситуацію, коли одна сторона публічно-правових відносин, досягаючи поставленої мети, допускає вторгнення до сфери реалізації суб'єктивних прав іншої сторони або створює умови, за яких стає неможливою реалізація таких прав.

Згідно ч. 2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

А відповідно до ст. 104 КАС України особа має право звернутися до суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин. Відповідний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З матеріалів позовної заяви вбачається те, що спір виник навколо адміністративної справи №2а-487/09, яка перебувала в провадженні судді Федчишена С.А. на стадії судового розгляду, та в якій заяву з уточненням позовних вимог було повернуто супровідним листом в.о. голови Ленінського районного суду м. Вінниці ОСОБА_2 від 17 грудня 2009 року.

З огляду на викладене, позивач - ОСОБА_1 вважає, що мала права вимагати відповідну ухвалу судді, однак отримала зазначений лист.

Водночас в ході вивчення позовної заяви судом встановлено, що заява містить посилання заявника на порушення його процесуальних прав внаслідок дій суду/судді, проте з тексту позовної заяви залишається незрозумілим, до якої сфери, а саме управлінської чи процесуальної діяльності належать дії, які учинялись судом/суддею, та стали в подальшому підставою порушення прав позивача.

За загальним правилом в основі дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень лежать певні юридичні факти, що потягли за собою порушення інтересів фізичної чи юридичної особи. При цьому такі дії чи бездіяльність носять явний характер, тобто повинні підтверджуватись відповідними доказами. Таким чином, відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 106 КАС України позивач, зазначаючи в позовній заяві зміст позовних вимог і виклад обставин, вказує докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Однак для об'єктивного, всебічного та повного розгляду даної адміністративної справи суду не надані докази звернення ОСОБА_1 в червні 2008 року до Ленінського районного суду м. Вінниці з позовною заявою до Вінницької міської ради про визнання неправомірними дій, визнання права власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити певні дії, по якій ухвалою від 02.11.2009 року суддею Федчишеним С.А. відкрито провадження у справі за №2а-487/09, а також документальне підтвердження факту звернення позивача - ОСОБА_1 07 грудня 2009 року до згаданого суду з заявою про уточнення позовних вимог, шляхом направлення рекомендованого листа.

Таким чином, в ході проведення підготовчих дій при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що позивачем надано необґрунтовану мотивацію щодо належності спірних правовідносин до категорії публічно-правових спорів.

Окрім того, слід зауважити, що позивачем суду не надані всі матеріали по справі, які описані в адміністративному позові, а отже в наданій до суду позовній заяві відсутній належний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Стаття 106 КАС України не містить виключень і поширюється на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання її положень свідчить про її невідповідність вимогам Закону

Вищезазначені обставини позбавляють суд можливості вирішити питання щодо відкриття провадження по справі.

За правилами визначеними ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви слід залишити без руху та надати позивачу строк для виконання всіх вимог перелічених в ст. 106 КАС України.

Керуючись ст. 108 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Місцевого суду Ленінського району м. Вінниці про визнання неправомірним повернення заяви стосовно уточнення вимог за адміністративним позовом залишити без руху.

2. Надати позивачу строк до 21.05.2010 року для усунення недоліків позовної заяви.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Відповідно до ст. 186 КАС України ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали . Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Копія вірна

Суддя:

Секретар: