Справа № 2а-1972/10/0370
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2010-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2010 рокуСправа № 2а-1972/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Пігулі І.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мазура Д.Г.,

представника відповідачів Семенця А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання наказів нечинними, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання наказів нечинними, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в Збройних Силах України командиром навчального взводу викладачем навчальної роти 718 окремого навчального автомобільного батальйону НОМЕР_3 навчального центру. Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 17.06.2009 року № 300 позивача звільнено з військової служби у запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «и» пункту 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2009 року № 132 його з 10.07.2009 року виключено із списків особового складу частини.

Позивач вважає своє звільнення з військової служби незаконним, оскільки було грубо порушено процедуру його звільнення. Так, позивача звільнили з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, проте які підстави стали для прийняття такого рішення йому не відомі та не доведені командуванням Військової частини НОМЕР_2 . Всупереч вимогам чинного законодавства України, позивач перед звільненням не проходив атестацію та щорічного оцінювання, з ним не проводили бесід. Зі слів військовослужбовців позивачу стало відомо, що атестацію провели без його участі, а висновок комісії до нього не було доведено. Командування Військової частини НОМЕР_2 поставилося до нього не об`єктивно та упереджено, що пов`язано із інцидентом, який мав місце в липні 2007 року з майором ОСОБА_2 .

Позивач просить визнати нечинним наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 17.06.2009 року № 300 в частині його звільнення з військової служби, визнати нечинним наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2009 року № 132 в частині виключення позивача із списків особового складу частини, поновити його на посаді командира навчального взводу викладача навчальної роти, зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.07.2009 року по день його поновлення на військовій службі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач пояснив, що до інциденту, який мав місце в липні 2007 року з майором ОСОБА_2 , він позитивно характеризувався по службі, проте після цього випадку до нього почалося упереджене ставлення з боку командування Військової частини НОМЕР_2 . Про службові розслідування, які проводилися відносно нього протягом 2008 2009 років, йому нічого не було відомо, пояснення у нього не відбиралися, накази за результатами службових розслідувань до його відома не доводилися. 15.01.2009 року засідання атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_2 було проведено без його участі, висновок атестації до відома позивача не доведений. Перед звільненням з військової служби командир Військової частини НОМЕР_2 з ним не менше двох бесід, як того вимагає законодавство, не проводив. Позивач та представник позивача просять визнати нечинними наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 17.06.2009 року № 300 в частині звільнення позивача з військової служби та наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2009 року № 132 в частині виключення позивача із списків особового складу частини, поновити позивача на посаді командира навчального взводу викладача навчальної роти, зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.07.2009 року по день його поновлення на військовій службі.

В судовому засіданні представник відповідачів Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 адміністративний позов не визнав та пояснив, що звільнення ОСОБА_1 з військової служби відбулося з дотриманням чинного законодавства України, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «и» пункту 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Службові розслідування щодо позивача протягом 2008 2009 років проводилися з дотриманням процедури, при цьому позивач постійно відмовлявся надавати пояснення з приводу різних порушень військової дисципліни та ознайомлюватися з наказами за результатами проведення службових розслідувань, проте такі накази були доведені до його відома, про що свідчать записи в журналах оголошення наказів, директив та інших службових документів особового складу Військової частини НОМЕР_2 . 15.01.2009 року було проведено засідання атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_2 , на якому зроблено висновок щодо невідповідності позивача займаній посаді та надано рекомендацію про його звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, при цьому позивач був присутній на цьому засіданні, проте залишив його, а в подальшому відмовився ставити свій підпис на атестації. 10.04.2009 року командир Військової частини НОМЕР_2 провів бесіду з позивачем, проте останній знову відмовився ставити свій підпис на аркуші бесіди. Представник відповідачів просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, оглянувши в судовому засіданні особову справу військовослужбовця ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , після закінчення навчання в Львівському військового ордена Червоної зірки Інституті імені гетьмана Петра Сагайдачного Національного університету «Львівська політехніка», проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира навчального взводу викладача навчальної роти 718 окремого навчального автомобільного батальйону 169 навчального центру, у військовому званні «старший лейтенант», яке присвоєне йому 19.06.2006 року.

Відповідно до пункту 1 контракту, укладеного 30.09.2004 року між Міністерством оборони України в особі начальника Львівського військового інституту Національного університету «Львівська політехніка» та ОСОБА_1 строком на п`ять років, та який набув чинності з 18.06.2005 року, позивач взяв на себе зобов`язання проходити військову службу у Збройних Силах України протягом строку дії контракту на умовах, установлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок проходження військової служби, та цього контракту, сумлінно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів та начальників, службові обов`язки, добре володіти довіреною технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом (т. 1, а. с. 59).

15.01.2009 року на засіданні атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_2 прийнято висновок про невідповідність позивача займаній посаді та рекомендовано його звільнити з військової служби в запас у зв`язку із систематичним невиконанням ним умов контракту(т. 1, а. с. 145). 11.03.2009 року атестація з висновком про невідповідність позивача займаній посаді затверджена командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України (т. 2, а. с. 38-40). 24.04.2009 року командир Військової частини НОМЕР_2 , після проведення з позивачем бесіди та ознайомлення його з атестацією, направив командувачу Сухопутних військ Збройних Сил України подання про звільнення позивача з військової служби у запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «и» пункту 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (т. 1, а. с. 146-148).

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 17.06.2009 року № 300 позивача звільнено з військової служби у запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «и» пункту 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (т. 1, а. с. 8). Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2009 року № 132 позивача з 10.07.2009 року виключено із списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Кам`янець-Подільського РВК Хмельницької області (т. 1, а. с. 7).

Відповідно до підпункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Згідно із пунктом 35 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року, контракт припиняється (розривається), а військовослужбовець звільняється з військової служби (крім випадку, передбаченого пунктом 195 цього Положення) за рішенням командування військової частини за наявності підстав, передбачених пунктами «а», «б», «в», «г», «е», «є», «ж» і «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Пунктом 225 цього ж Положення визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби на підставах, передбачених частинами шостою і сьомою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», здійснюється у військових званнях до майора (капітана 3 рангу) включно за всіма підставами (крім звільнення через службову невідповідність та у зв`язку зі скороченням або проведенням організаційних заходів) командувачами видів Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 2.12 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 року за № 438/16454 (набрала чинності з 01.06.2009 року, тобто до прийняття оскаржуваного наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 17.06.2009 року № 300 про звільнення позивача з військової служби), систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем може бути встановлено за результатами періодичного атестування або щорічного оцінювання. Систематичним невиконанням умов контракту є невиконання однією із сторін одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались декілька разів протягом останнього року служби.

Відповідно до статей 83, 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року (з наступними змінами та доповненнями), на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішенню командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування, яке проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно із статтями 87, 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування протягом місяця від дня його закінчення. Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк.

Як передбачено статтею 97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, про накладені дисциплінарні стягнення оголошується офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення. Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі. Згідно із статтею 102 цього ж Дисциплінарного статуту попередження про неповну службову відповідність застосовується одноразово і накладається наказом посадової особи, якій цим Статутом надано таке право. Якщо протягом року після накладення цього стягнення військовослужбовець не виправив своєї поведінки зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло своєї ролі, командир приймає рішення про переміщення військовослужбовця на нижчу посаду чи звільнення з військової служби. Подання відповідних документів здійснюється в установленому порядку.

Як встановлено судом, наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 25.06.2008 року № 588 «Про результати службового розслідування по факту відсутності на службі без поважних причин старшого лейтенанта ОСОБА_1 » за відсутність на службі без поважних причин більше 3-х годин позивача попереджено про неповну службову відповідність займаній посаді (т. 1, а. с. 110-111). Наказ командира Військової частини НОМЕР_2 від 25.06.2008 року № 588 у встановленому законом порядку позивачем не оскаржено.

В подальшому наказами командира Військової частини НОМЕР_2 від 02.07.2008 року № 628 «Про результати службового розслідування по факту відсутності на службі без поважних причин старшого лейтенанта ОСОБА_1 » (т. 1, а. с. 118-119) та від 12.01.2009 року № 53 «Про результати службового розслідування по факту несвоєчасного прибуття на стаціонарне лікування старшого лейтенанта ОСОБА_1 » (т. 1, а. с. 137) за невідповідність займаній посаді, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту та постійним порушенням вимог статутів Збройних Сил України наказано розглянути позивача на засіданні атестаційної комісії.

Відповідно до пункту 5.26 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 16.07.2002 року № 237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.08.2002 року за № 647/6935 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин, в подальшому втратила чинність з 01.06.2009 року згідно наказу Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170), для проведення атестування осіб офіцерського складу, прапорщиків (мічманів) створюються атестаційні комісії, які є колегіальним органом, що здійснює всебічну оцінку військово-професійних, ділових та особистісних якостей офіцерів, прапорщиків (мічманів), дає відповідні рекомендації та складає висновки щодо їх подальшого службового використання, а також розглядає інші питання, пов`язані з військовою службою. Як передбачено пунктом 5.17 цієї ж Інструкції, атестування осіб офіцерського складу, прапорщиків (мічманів), на яких накладено дисциплінарне стягнення, попередження про неповну службову відповідність, проводиться, якщо вони протягом року не виправили свою поведінку зразковим виконанням військового обов`язку і стягнення не відіграло виховної ролі. Згідно із пунктами 5.29 5.31, 5.33, 5.34 зазначеної Інструкції атестаційний висновок приймається комісією відкритим голосуванням без присутності того, хто атестується. Голосування проводиться за наявності не менше 2/3 членів затвердженого складу атестаційної комісії. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість присутніх. Висновок атестаційної комісії заноситься до протоколу засідання атестаційної комісії, який підписується головою, його заступником, членами та секретарем комісії. З протоколу засідання атестаційної комісії цей висновок, із зазначенням дати та номера, переноситься до оригіналу атестації секретарем комісії та засвідчується його підписом. Командири (начальники), які роблять висновки та затверджують атестацію, власноруч записують у відповідному розділі першого примірника атестації свій висновок і підписують його. Атестації з висновком про невідповідність займаній посаді, переміщення на нижчу посаду або звільнення з військової служби в запас за службовою невідповідністю чи у зв`язку із систематичним невиконанням військовослужбовцем умов контракту затверджуються командиром (начальником), до номенклатури призначення якого належить посада військовослужбовця, який атестується. Висновки, зроблені командирами (начальниками) в оригіналі атестації, та рішення посадової особи, яка їх затвердила, органом роботи з особовим складом переноситься до решти примірників атестації, завіряються підписом начальника штабу або начальника органу роботи з особовим складом і скріплюються гербовою печаткою військової частини. При цьому, оригінал і один друкований примірник підшиваються до першого примірника особової справи.

Як вбачається із протоколу засідання атестаційної комісії Військової частини НОМЕР_2 від 15.01.2009 року № 1 (т. 1, а. с. 145), який підписаний головою, його заступником, членами та секретарем комісії, 15.01.2009 року на засіданні атестаційної комісії зроблено висновок про невідповідність позивача займаній посаді та рекомендовано звільнити його з військової служби в запас у зв`язку із систематичним невиконанням ним умов контракту. При цьому, з пояснень представника відповідачів, показань свідка ОСОБА_5 , письмових пояснень членів атестаційної комісії (т. 2, а. с. 67-70) слідує, що позивач ОСОБА_1 був запрошений на засідання атестаційної комісії 15.01.2009 року, прибув на це засідання, проте самовільно залишив його. Крім того, матеріалами службового розслідування, проведеного за фактом неприбуття на засідання атестаційної комісії ОСОБА_1 , встановлено, що позивач вперше був запрошений на засідання атестаційної комісії на 13.01.2009 року, проте не прибув на це засідання, письмові пояснення з цього приводу надати відмовився (т. 1, а. с. 187-196). В зв`язку з цим, суд не бере до уваги пояснення позивача про те, що його не запрошували на засідання атестаційної комісії 15.01.2009 року, воно було проведено без його участі, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами. За таких обставин, на думку суду, є правомірним прийняття на засіданні атестаційної комісії 15.01.2009 року висновку про невідповідність позивача займаній посаді та рекомендації про його звільнення з військової служби.

Судом також встановлено, що в першому примірнику особової справи № 5028 старшого лейтенанта ОСОБА_1 знаходиться оригінал, копія якого є в матеріалах справи (т. 2, а. с. 38-40), та один друкований примірник атестації з висновком про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, який складений безпосереднім командиром позивача капітаном ОСОБА_5 , на якому також є відмітки про висновок атестаційної комісії із зазначенням дати та номера протоколу її засідання (№ 1 від 15.01.2009 року), висновки старших начальників командира 718 окремого навчального автомобільного батальйону ОСОБА_6 та начальника 169 навчального центру ОСОБА_7 , та про затвердження 11.03.2009 року атестації командувачем Сухопутних військ Збройних Сил України ОСОБА_8 .

Відповідно до пунктів 5.36 5.38 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 16.07.2002 року № 237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.08.2002 року за № 647/6935 (чинної станом на 24.04.2009 року, в подальшому втратила чинність з 01.06.2009 року згідно наказу Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170) зміст та висновки атестації доводяться під підпис особам офіцерського складу, прапорщикам (мічманам) їх безпосередніми командирами (начальниками) у 7-денний термін після її затвердження відповідним командиром (начальником), або після її надходження до військової частини, а офіцерам, прапорщикам (мічманам), які перебувають у відрядженні, відпустці або на лікуванні, - у 3-денний термін після їх повернення до місця проходження військової служби. Після доведення атестаційних висновків атестований офіцер, прапорщик (мічман) ставить підпис в оригіналі атестації та у всіх друкованих примірниках. При цьому, він має право зазначити особисту точку зору (висловити мотивовану незгоду) стосовно викладеного в атестації або стосовно атестаційного висновку. Реалізація висновку атестації проводиться після ознайомлення атестованого з нею, а у разі її оскарження - після розгляду та прийняття рішення за скаргою. Скарга на порушення порядку атестування та необ`єктивність змісту, висновків та рекомендацій, викладених в атестації, подається не пізніше 2-місячного строку з дня ознайомлення атестованого з атестацією та розглядається в порядку, встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Рішення за скаргою приймається посадовою особою, яка затвердила атестаційний висновок. Це рішення може бути оскаржене атестованою особою, тоді атестація розглядається атестаційною комісією вищої інстанції. У разі визнання скарги обґрунтованою до атестації вносяться відповідні зміни або складається нова атестація.

В оригіналі атестації з висновком про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, копія якого є в матеріалах справи (т. 2, а. с. 39 зворот), зазначено, що 24.04.2009 року позивачу було доведено зміст атестації, проте особистий підпис про ознайомлення він ставити відмовився, про що зроблена відмітка на атестації заступником командира Військової частини НОМЕР_2 з виховної роботи ОСОБА_9 , військовослужбовцями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

В судовому засіданні позивач заперечив факт ознайомлення його зі змістом атестації саме 24.04.2009 року, оскільки того дня він перебував у відпустці, що стверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 13.04.2009 року № 71 (т. 1, а. с. 63), та знаходився за межами смт. Десна Чернігівської області. Разом з тим, суд не бере до уваги такі пояснення позивача, оскільки, як встановлено вироком військового місцевого суду Київського гарнізону від 12.06.2009 року, позивач 17.04.2009 року близько 19 години 30 хвилин саме в смт. Десна Чернігівської області був затриманий за підозрою у вчиненні злочину працівниками міліції, які вилучили у нього наркотичний засіб каннабіс висушений вагою 27,6 грамів (т. 2, а. с. 43), та враховуючи, що відносно позивача була порушена кримінальна справа, яка в подальшому була направлена до суду, та необхідність проведення слідчих дій після затримання позивача 17.04.2009 року в смт. Десна за підозрою у вчиненні злочину, тому виключається можливість перебування позивача 24.04.2009 року за межами його постійного проживання на той час, тобто за межами смт. Десна. На думку суду, ознайомлення посадовими особами Військової частини НОМЕР_2 із змістом атестації ОСОБА_1 в період його перебування у відпустці не суперечить чинному законодавству. Таким чином, суд приходить до висновку, що до звільнення з військової служби позивачу було відомо про зміст атестації, що також слідує із поданої ним скарги до Військової прокуратури Деснянського гарнізону від 04.06.2009 року (т. 2, а. с. 72), проте, як встановлено судом, позивач не подавав у встановленому порядку скарг на порушення порядку атестування чи необ`єктивність змісту, висновків та рекомендацій, викладених в атестації.

Згідно із пунктом 236 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року, з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення. Форма, порядок оформлення та зберігання документа, в якому відображається зміст проведення бесіди, визначаються Міністерством оборони України.

Відповідно до пункту 7.6, 7.8 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 16.07.2002 року № 237, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.08.2002 року за № 647/6935 (чинної станом на 10.04.2009 року, в подальшому втратила чинність з 01.06.2009 року згідно наказу Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170), командир (начальник), який підписуватиме подання до звільнення, безпосередньо перед направленням такого подання проводить підсумкову бесіду з військовослужбовцем. До участі в бесідах з особами, які звільняються, за необхідності залучаються фахівці кадрових, юридичних, фінансових органів, органів виховної роботи, тилу, будівництва та розквартирування військ. Питання, що виникли в ході бесіди й не можуть бути розв`язані на місці, направляються для вирішення відповідній посадовій особі чи органу військового управління з додатком відповідних матеріалів і довідок. Зміст проведення бесід відображається в аркуші бесіди і підписується військовослужбовцем, що звільняється, та особою, яка проводила бесіду. У разі відмови військовослужбовця підписати аркуш бесіди він підписується начальником, який проводив бесіду, та особами, присутніми під час бесіди з зазначенням про відмову. Аркуші бесід зберігаються в першому примірнику особової справи військовослужбовця. У разі звільнення військовослужбовця з військової служби за службовою невідповідністю та у зв`язку із систематичним невиконанням ним умов контракту до подання додаються завірені в установленому порядку копії аркушів бесід.

Судом встановлено, що в першому примірнику особової справи № 5028 старшого лейтенанта ОСОБА_1 відсутній аркуш бесіди, проведеної з позивачем перед направленням подання про його звільнення. Разом з тим, у поданні командира Військової частини НОМЕР_2 про звільнення позивача з військової служби вказано, що з ним було проведено бесіду 10.04.2009 року (т. 1, а. с. 146-148). В судове засідання була надана копія аркуша бесіди, з якого слідує, що 10.04.2009 року командиром Військової частини НОМЕР_2 в присутності військовослужбовців ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 була проведена бесіда з позивачем щодо подання до звільнення в квітні 2009 року документів про звільнення позивача в запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, при цьому аркуш бесіди підписаний командиром Військової частини НОМЕР_2 , який проводив бесіду, та особами, присутніми під час бесіди, а позивач відмовився підписати аркуш бесіди, про що є відповідна відмітка (т. 2, а. с. 71). Суд не бере до уваги пояснення позивача про те, що 10.04.2009 року з ним бесіда не проводилася, оскільки наданий суду аркуш бесіди відповідає встановленим вимогам, він підписаний командиром Військової частини НОМЕР_2 , який проводив бесіду, та особами, присутніми під час бесіди.

При цьому, на думку суду, відсутність в першому примірнику особової справи старшого лейтенанта ОСОБА_1 аркуша бесіди, проведеної з ним 10.04.2009 року перед направленням подання про його звільнення, є порушенням порядку ведення особової справи військовослужбовця, що є підставою для вжиття судом заходів реагування в порядку статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), проте не може бути підставою для визнання звільнення позивача з військової служби незаконним та поновлення його на посаді.

Суд не бере до уваги твердження позивача та його представника про те, що перед звільненням з військової служби з позивачем необхідно було провести не менше двох бесід, оскільки пунктом 236 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008 року, передбачено, що з військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом, перед їх звільненням проводиться бесіда з питань звільнення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що звільнення позивача з військової служби у запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було проведено з дотриманням чинного законодавства України.

На думку суду, позивач допустив систематичне, тобто декілька разів протягом останнього року служби, невиконання умов контракту, що було встановлено за результатами атестування. Після притягнення позивача до відповідальності згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 25.06.2008 року № 588 у вигляді попередження про неповну службову відповідність займаній посаді (т. 1, а. с. 110-111), позивач не виправив свою поведінку зразковим виконанням військового обов`язку, таке дисциплінарне стягнення не відіграло виховної ролі, протягом року позивач неодноразово допускав порушення умов контракту, що стверджується матеріалами службових розслідувань, проведених відносно нього (т. 1, а. с. 112-137, 175-250; т. 2, а. с. 1-20).

При цьому, жоден із наказів командира Військової частини НОМЕР_2 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, що були прийняті за результатами вказаних службових розслідувань, не був оскаржений позивачем у встановленому законом порядку. Суд не бере до уваги пояснення позивача та його представника про незаконність вказаних наказів з огляду недоведення їх до відома позивача, оскільки, як слідує із журналів оголошення наказів, директив та інших службових документів особового складу Військової частини НОМЕР_2 за 2008 2009 роки (т. 2, а. с. 48-60), такі накази були доведені до його відома в один із способів, визначених статтею 97 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Крім того, з показань свідка ОСОБА_5 , рапортів військовослужбовців (т. 1, а. с. 134-136) вбачається, що позивач постійно відмовлявся надавати пояснення під час службових розслідувань та ставити свій підпис про ознайомлення з їх матеріалами. Суд також не бере до уваги пояснення позивача та його представника про те, що службові розслідування були проведені не об`єктивно та упереджено, оскільки такі службові розслідування проводилися різними посадовими особами Військової частини НОМЕР_2 , відсутні підстави ставити під сумнів законність дій таких посадових осіб та об`єктивність висновків, викладених в актах службових розслідувань.

Крім того, суд також не бере до уваги твердження позивача та його представника про незаконність звільнення з військової служби у зв`язку із непроведенням щорічного оцінювання, оскільки, як слідує із матеріалів справи, щорічне оцінювання позивача за 2008 рік не було проведено у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, а відповідно до пункту 2.12 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 року за № 438/16454, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем може бути встановлено за результатами періодичного атестування або щорічного оцінювання. Враховуючи, що систематичне невиконання ОСОБА_1 умов контракту було встановлено за результатами атестації, порядок проведення якої, необ`єктивність її змісту, висновків та рекомендацій позивачем у встановленому порядку не оскаржено, тому, на думку суду, звільнення позивача з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту за результатами атестування без проведення з об`єктивних причин щорічного оцінювання за 2008 рік не суперечить чинному законодавству України.

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку, що звільнення позивача з військової служби у запас у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем на підставі підпункту «и» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» було проведено з дотриманням чинного законодавства України, тому усі взаємопов`язані позовні вимоги про визнання нечинними наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 17.06.2009 року № 300 в частині звільнення позивача з військової служби, наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 10.07.2009 року № 132 в частині виключення позивача із списків особового складу частини, поновлення позивача на посаді командира навчального взводу викладача навчальної роти, зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.07.2009 року по день його поновлення на військовій службі до задоволення не підлягають.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання наказів нечинними, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 12 жовтня 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх