Справа № 804/9755/15
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 р. Справа № 804/9755/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
при секретарі судового засідання Германюк Т.В.
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Ойл» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
06.08.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Ойл» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.04.2015 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська на підставі висновків, викладених у акті перевірки від 07.04.2015 року № 468/04-64-22-04/37149258, прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.04.2015 року, яким підприємству збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 3 941 188,50 грн. Позивач з зазначеним рішенням не погоджується, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки здійснював господарську діяльність у відповідності до вимог податкового законодавства.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та зазначив, що в ході проведеної перевірки виявлено факт заниження позивачем сплати податку на додану вартість на суму 2 627 459 грн., внаслідок не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару у ТОВ «Ріаліз Ойл» та його подальшої реалізації контрагентами-покупцями. Оскільки факт порушення вимог податкового законодавства відображено в акті перевірки, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, зазначає наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес Ойл» зареєстроване як юридична особа та перебуває на податковому обліку в Лівобережній обєднаній державній податковій інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
07.04.2015 року працівниками Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області складено ОСОБА_3 № 468/04-64-22-04/37149258 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість ТОВ «Велес Ойл» (податковий номер 37149258) під час здійснення взаємовідносин з ТОВ «Ріаліз Ойл» (п.н. 36440286) за період листопад 2012 року».
Відповідно до висновків вказаного акту, перевіркою встановлено:
1. Встановлено нереальність здійснення господарських відносин ТОВ «Велес Ойл» (податковий номер 37149258), а саме: встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реальність здійснення ТОВ «Велес Ойл» операцій по ланцюгу з постачальником ТОВ «Ріаліз Ойл» (п.н. 36440286) за період листопад 2012 року.
2. Не підтверджено реальність здійснення господарських відносин ТОВ «Велес Ойл» (податковий номер 37149258), а саме: встановлено відсутність обєктів оподаткування та неможливість реального здійснення ТОВ «Велес Ойл» операцій по ланцюгу постачання: ТОВ «Ріаліз Ойл» > ТОВ «Велес Ойл» > ТОВ «Приват-Агро 2» (податковий номер 36395658), ТОВ «Виробничо-торгівельна фірма «Авіас» (податковий номер 32560942), ТОВ «Агротранспром» (податковий номер 37624452), ФОП ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2), ДП «НВД АФ «Наукова» НААН» (податковий номер 03374617) на загальну суму ПДВ 2 632 392 грн.;
3. Встановлено порушення ТОВ «Велес Ойл» (податковий номер 37149258) п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті до бюджету, в листопаді 2014 року на загальну суму 2 627 459 грн.
Не погоджуючись з висновками вказаного акту перевірки позивачем 16.04.2015 року подано письмові заперечення на нього.
28.04.2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким позивачеві збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 3 941 188, 50 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 2 627 459 грн. та за штрафними санкціями 1 313 729, 50 грн.
Вирішуючи правомірність визначеного податковим органом ТОВ «Велес Ойл» грошового зобовязання з податку на додану вартість, а також з метою встановлення факту здійснення господарської операції, правомірності формування витрат та податкового кредиту для цілей визначення обєкта оподаткування суд зазначає, що йому належить зясувати, зокрема, такі обставини, як: рух активів у процесі здійснення господарської операції, установлення спеціальної податкової правосубєктності учасників господарської операції та установлення звязку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.
Вказана позиція викладена в ОСОБА_5 адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11 та від 01.11.2011 року №1936/11/13-11.
Зокрема, у листі Вищого адміністративного суду України від 2 червня 2011 року № 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України» проаналізовано відповідні законодавчі норми та наголошено на тому, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, тобто достовірні первинні документи. Також у листі визначено приблизний перелік обставин, які можуть указувати на відсутність відповідної господарської операції.
Відповідно до зазначеного ОСОБА_5, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. Навіть наявність у покупця належно оформлених документів, необхідних для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою формування податкового кредиту, якщо реальність здійснених господарських операцій ставиться під сумнів.
З акту перевірки та матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для винесення оспорюванного рішення стали наступні обставини.
В ході здійсненої перевірки встановлено, що між позивачем та ТОВ «Ріаліз Ойл» було укладено договори поставки нафтопродуктів.
На виконання умов вказаних договорів ТОВ «Ріаліз Ойл» постачало позивачу в листопаді 2012 року нафтопродукти.
Згідно висновків податкового органу операції між позивачем та ТОВ «Ріаліз Ойл» Україна» не містять у своїй суті розумних економічних або інших причин (ділової мети), оскільки за результатами перевірки неможливо підтвердити факт реального здійснення господарської операції (відсутні підтвердження реального транспортування нафтопродуктів), що й стало підставою для прийняття оскаржуваного рішення.
З метою підтвердження або спростування висновків податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом суд не обмежується виключно формальним застосуванням приписів Податкового кодексу України, а віддає перевагу встановленню фактичних обставин та достовірності поданих доказів над їх формальною наявністю та відповідністю за зовнішніми ознаками вимогам нормативних актів.
Досліджуючи господарській операції позивача з його контрагентами, судом встановлено наступне.
01.06.2011 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Ріаліз Ойл» (постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів № 16. За умовами якого постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти (товар).
Згідно п.4.2 вказаного договору передбачено, що товар постачається покупцю партіями, в кількості та по ціні, визначеній у додаткових угодах на умовах EXW склад ПАТ «Дніпронафтопродукт».
30.11.2012 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Ріаліз Ойл» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів №310-2012-НП. За умовами якого постачальник зобовязується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти (товар).
Згідно п.2.1 вказаного договору передбачено, що передача товару здійснюється на умовах АЗС покупця.
Податковий кредит позивачем сформовано на підставі податкових накладних № 70 від 30.11.2012 року, № 669 від 30.11.2012 року та № 667 від 30.11.2012 року.
На підтвердження транспортування нафтопродуктів позивачем надано товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів. Згідно вказаних ТТН ТОВ «Велес Ойл» отримувало нафтопродукти з нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» які безпосередньо доставлялись до орендованих позивачем АЗС.
Як вже було зазначено судом вище, згідно укладених договорів з ТОВ «Ріаліз Ойл» визначалось, що постачання нафтопродуктів здійснювалось на умовах EXW склад ПАТ «Дніпронафтопродукт».
Податковий кредит по операціям з ТОВ «Ріаліз Ойл» позивачем сформовано на підставі податкових накладних № 70 від 30.11.2012 року, № 669 від 30.11.2012 року та № 667 від 30.11.2012 року, які були досліджені в ході проведеної перевірки та відображені в акті перевірки.
В ході судового розгляду справи встановлено, що 10.08.2010 року між ВАТ «Дніпронафтопродукт» (зберігач) та ТОВ «Велес Ойл» (поклажодавець) укладено договір зберігання № 1008/10-12. За умовами вказаного договору зберігач зобовязується приймати та зберігати нафтопродукти та інші товарно-матеріальні цінності (товар) які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою.
10.08.2010 року між ВАТ «Дніпронафтопродукт» (перевізник) та ТОВ «Велес Ойл» (замовник) укладено договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 1008/10-13. За умовами вказаного договору перевізник зобовязується доставляти ввірений йому для перевезення вантаж до пункту призначення та видавати його особі, яка має право на отримання вантажу, а замовник зобовязується оплатити послуги перевезення в повному обсязі та в порядку, який передбачений цим договором.
29.03.2012 року між ТОВ «Торговий дім «Крименчукнафтопродуктсервіс» (перевізник) та ТОВ «Велес Ойл» укладено договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 22. За умовами вказаного договору перевізник зобовязується доставляти ввірений йому для перевезення вантаж (нафтопродукти, вода для калібрування резервуарів АЗС) до пункту призначення та видавати його особі, яка має право на отримання вантажу, а також здійснювати відкачування й зливання нафтопродуктів, а замовник зобовязується оплатити послуги перевезення та відкачування і/або зливання в повному обсязі та в порядку, який передбачений цим договором.
31.12.2009 між ВАТ «Дніпронафтопродукт» (зберігач) та ТОВ «Ріаліз Ойл» (поклажодавець) укладено договір зберігання № 3112/09-7.
За умовами вказаного договору зберігач зобовязується приймати та зберігати нафтопродукти та інші товарно-матеріальні цінності (товар) які передаються поклажодавцем, і повернути їх поклажодавцеві у схоронності за першою його вимогою.
Згідно листів № 41/59-10 від 01.11.2012 року, № 41/60-60 від 02.11.2012 року, № 41/61-10 від 05.11.2012 року, № 41/62-10 від 07.11.2012 року, № 41/63-10 від 13.11.2012 року, № 41/64-10 від 16.11.2012 року, № 41/65-10 від 17.11.2012 року, № 41/68-10 від 19.11.2012 року, № 41/67-00 від 26.11.2012 року, № 41/68-10 від 28.11.2012 року ТОВ «Ріаліз Ойл» повідомило ПАТ «Дніпронафтопродукт» про те, що належні йому нафтопродукти перейшли у власність ТОВ «Велес Ойл».
Тобто, виходячи з вищевказаного, нафтопродукти які надходили від ТОВ «Ріаліз Ойл» та перебували на складах (нафтобази) ПАТ «Дніпронафтопродукт», переходили у власністю ТОВ «Велес Ойл» та зберігались там згідно договорів зберігання.
Окрім того, в ході проведеної перевірки встановлено (ст. 4 ОСОБА_3 перевірки від 07.04.2015 року), та сторонами по справі не заперечується той факт, що для здійснення господарської діяльності ТОВ «Велес Ойл» орендувало АЗС, через які проводилась реалізація пального.
Транспортування нафтопродуктів ТОВ «Велес Ойл» зі нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт» до АЗС здійснювалось перевізниками ПАТ «Дніпронафтопродукт», ТОВ «Торговий дім «Крименчукнафтопродуктсервіс», що підтверджується також наданими до матеріалів справи ТТН.
Листом ПАТ «Дніпронафтопродукт» від 19.08.2014 року № 10/1908/01 також підтверджено, що у 2012 році ТОВ «Велес Ойл» отримувало нафтопродукти з нафтобаз ПАТ «Дніпронафтопродукт», що розташовані за адресами: Дніпропетровськ, вул. Океанська, 11 ( філія Нижньодніпровська нафтобаза), та смт. Просяна, вул. Пролетарська, 34 (Просянська філія). ТОВ «ОСОБА_1 Ой» отримувало зі зберігання нафтопродукти з нафтобази розташованої у м. Кременчук по проїзду Галузевому, 80.
Як вбачається з акту перевірки податковий орган прийшов до висновку про нереальність вищевказаних господарських операцій, зокрема, у звязку з не підтвердженням факту постачання нафтопродуктів від постачальника (ТОВ «Ріаліз Ойл») до покупця (ТОВ «Велес Ойл»), оскільки в ході проведеної перевірки неможливо встановити яким транспортом здійснювалось перевезення нафтопродуктів в листопаді 2012 року, так як не були надані товарно-транспортні накладні (надано лише реєстр ТТН), відсутні відомості про отримання нафтопродуктів на орендованих позивачем АЗС. Окрім того, податковим органом з посилання на наявність податкової інформації згідно баз даних ДФС, зроблено висновки про неможливість здійснення ТОВ «Ріаліз Ойл» господарської діяльності у звязку з відсутністю достатнього виробничого обладнання, транспортних засобів, основних засобів. Також за результатами перевірок контрагентів-постачальників ТОВ «Ріаліз Ойл», здійснених іншими податковими органами відповідачем зроблено висновки про те, що через вказане підприємство проходили тільки грошові потоки, а не фактичне постачання товару.
Таким чином, не можливо підтвердити факт реального здійснення господарських операція щодо постачання ТОВ «Ріаліз Ойл» позивачу нафтопродуктів та реальність здійснення господарських операцій з постачання ТОВ «Велес Ойл» нафтопродуктів кінцевим споживачам.
З долучених до матеріалів справи копій податкових декларацій ТОВ «Ріаліз Ойл» за червень-грудень 2012 року вбачається, що підприємством декларувались значні обсяги постачання за відповідні періоди, що свідчить про здійснення вказаним підприємством господарської діяльності.
Оскільки, як вже було судом зазначено вище, факт придбання позивачем у ТОВ «Ріаліз Ойл» нафтопродуктів та їх транспортування підтверджено долученими до матеріалів справи первинними документами, вказані обставини свідчать про здійснення господарських операцій з придбання таких товарів та їх подальше використання у власній господарській діяльності, зокрема реалізації через мережу АЗС.
Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до акту перевірки відповідач дійшов висновку про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ріаліз Ойл» на підставі розгляду матеріалів перевірок, які здійснені іншими податковими органами. Проте, оцінюватись при дослідженні господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Отже, з огляду на вказане, висновок відповідача про не підтвердження операцій між позивачем і ТОВ «Ріаліз Ойл», а також про відсутність реального здійснення господарських операцій з подальшої реалізації придбаних нафтопродуктів є безпідставним і необґрунтованим.
Згідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» визначено, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатись зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Порядок формування податкового кредиту визначений статтею 198 Податкового кодексу України. Вказаною статтею встановлено наступне.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення, зокрема, операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ( пункт 198.1.).
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2.).
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3.).
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6.).
Судом встановлено, що придбані у ТОВ «Ріаліз Ойл» товари використовувались позивачем у власній господарській діяльності.
Податковим органом не надано суду доказів щодо наявності дефектів у правовому статусі контрагентів позивача, а висновки про неможливість здійснення господарських операції позивача з його контрагентами-покупцями ґрунтується виключно на доводах щодо не підтвердження здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Ріаліз Ойл», які піддані сумніву в ході судового розгляд справи.
Вказані обставини судом не можуть вважатись як такі, що належним чином підтверджують правомірність висновків податкового органу про заниження позивачем податку на додану вартість.
Таким чином суд зазначає, що відповідач безпідставно дійшов до висновку про заниження позивачем податку на додану вартість в листопаді 2014 року на загальну суму 2 627 459 грн.
Вказане призвело до неправомірного збільшення позивачеві суми податкового зобовязання з податку на додану вартість.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.04.2015 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; зясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому позовна заява підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень.
Так як, в матеріалах справи містяться докази понесених позивачем судових витрат у розмірі 487,20 грн. сплаченого судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Ойл» судові витрати у розмірі 487,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Ойл» до Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.
Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 28.04.2015 року.
Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Велес Ойл» судові витрати у розмірі 487,20 грн.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови у повному обсязі виготовлений 14.09.2015 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 14.09.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_3