Справа № 2-а-3882/11
Суддя: Маханьков О. В.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3882/11
постанова

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2011 року м. Кременчук

суддя Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження у приміщенні Крюківського районного суду м.Кременчука адміністративну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_2 до субєкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці Полтавської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці Полтавської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни .

В заяві позивач зазначив, що він належить до соціальної категорії Дитина війнита відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війниз 01 січня 2006 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак, управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці всупереч Рішенню Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, в тому числі й щодо зупинення ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, протягом 2006 -2007 р.р. таку допомогу взагалі йому не нараховували і не виплачували, в 2008 - 2010 роках виплатили у неповному обсязі, чим порушили його законні права. Прохає поновити пропущений строк, визнати дії відповідача неправомірними, стягнути з відповідача на його користь недоплачену йому щомісячну соціальну допомогу як дитині війни за період з 01 січня 2006 року по час прийняття рішення.

Управлінням Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці у визначений строк заперечення проти позову суду не надало.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини на підставі наявних у справі доказів, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 має статус Дитини війни, що підтверджується пенсійним посвідченням №127023 виданим 25.03.1993 року Крюківським УПФ.

Враховуючи зазначений статус, ОСОБА_2 відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці зазначені виплати позивачу здійснює не в повному розмірі.

Як вбачається із матеріалів справи, з 01.01.2008 року позивачу відповідачем було нараховане та виплачується зазначене підвищення відповідно до розміру встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Україниі Постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2008 року №530 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, що підтверджується довідкою відповідача від 25.03.2011 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України Про соціальний захист дітей війни, фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року дію ст.6 зазначеного Закону на 2006 рік зупинено.

Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року, який набрав чинності 15.03.2006 року, до статті 110 Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік було внесено зміни, якими встановлено, що пільги дітям війни, передбачені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету.

Проте, у 2006 році пільги, встановлені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни запроваджені не були.

Закони України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року та „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року неконституційними не визнані та діяли протягом 2006 року.

Надаючи перевагу Законам України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 20.12.2005 року та „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет на 2006 рік від 19.01.2006 року, вихожу з того, що закони є актами єдиного органу законодавчої влади Верховної Ради України. Конституція України не встановлює пріоритету в застосуванні того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає такого закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Конституційний Суд України у п.3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією) зазначив: „Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Виходячи із системного аналізу наведених норм законодавства, вважаю, що відповідачі по справі протягом 2006 року діяли у відповідності з діючим законодавством та не мали підстав здійснювати позивачу щомісячні доплати до пенсії, оскільки до 15.03.2006 року дія ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни була зупинена, а з 15.03.2006 року здійснення доплат, визначено у інший спосіб, тобто поставлено в залежність від виконання у другому півріччі 2006 року Закону України Про Державний бюджет на 2006 рік, тому позовні вимоги, які стосуються доплати до пенсії за 2006 рік задоволенню не підлягають

Стосовно позовних вимог щодо здійснення позивачу доплати до пенсії за 2007 рік, вважаю їх частково підлягаючими задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, дію статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону, було зупинено.

У 2007 році підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнивиплачувалось тільки особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 за №6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98, 101, 103, 111 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, з урахуванням ст. 111 цього Закону.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з приписів ч.2 ст.152 Конституції України та дати ухвалення рішення Конституційним Судом України Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни з 09.07.2007 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 12 статті 71 Закону України „Про Державний бюджет України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 09.07.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст..6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу відповідні доплати.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача виплачувати йому в 2008 році щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, то вважаю такі вимоги частково обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладено в наступній редакції; Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

З 01 січня 2008 року позивачу було нараховане та виплачується зазначене підвищення відповідно до встановленого розміру.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року, у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 67 розділу 1, п.п. 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч.2 ст.152 Конституції України, вважаю, що з 22.05.2008 року Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії, передбачену ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пп..41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Між тим, до 22.05.2008 року, тобто до ухвалення зазначеного рішення Конституційним Судом України, відповідач, здійснюючи позивачу доплати, передбачені ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни в редакції від 01.01.2008 року, з урахуванням п.п.41 розділу 2 Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, діяв на підставі та у відповідності з діючою нормою зазначених законів, а тому позовні вимоги щодо стягнення доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року задоволенню не підлягають.

Ст. 54 Закону України „Про Державний бюджет на 2009 рік передбачено, що у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, встановлений в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Розміри державних соціальних гарантій на 2009 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Ст. 52 Закону України „Про Державний бюджет України на 2010 рік передбачено, що розміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Оскільки в Закон України „Про соціальний захист дітей війни зміни на 2009-2010 рр. не вносилися, відповідач повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Стосовно позовних вимог позивача щодо здійснення доплати до пенсії за 2010 рік, приходжу до висновку, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Законом України Про державний бюджет України на 2010 рікдію ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війнина 2010 рік не зупинено.

Відповідно до ст.52 Закону України Про державний бюджет України на 2010 рікрозміри державних соціальних гарантій на 2010 рік, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України.

Тобто протягом січня жовтня 2010 року територіальні органи Пенсійного фонду України повинні діяти у відповідності з приписами діючої статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війнив редакції, яка діяла до 1 січня 2008 року, а саме нараховувати та здійснювати доплати до пенсії позивача у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни покладено на Управління Пенсійного фонду України Крюківського району м.Кременчука, за місцем проживання позивача.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

За змістом ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України Про соціальний захист дітей війниреалізовано конституційне право на соціальний захист громадян, які мають статус дитини війни, серед яких їм надано право на отримання 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно абз.1 п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до зазначеного Положення на Пенсійний фонд України покладено обовязок щодо:

- призначення пенсії;

- підготовки документів для його виплати;

- забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за №8-2 управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійного фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Пенсійного фонду України та мають завданням забезпечення призначення та виплати пенсії.

Отже, обовязок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Законом України Про соціальний захист дітей війни, покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України, не доведено та не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання для забезпечення виконання своїх зобовязань або невиконання іншим органом виконавчої влади свого обовязку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституцією України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій або бездіяльності відповідача.

Строк звернення до суду за захистом свого права щодо отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, позивачем не пропушений, оскільки відповідно до ст. 46 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування пенсії не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Також вважаю, що вимоги про стягнення з Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці доплати до пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки такі виплати не були йому нараховані, а суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження.

Вимоги позивача про зобовязання відповідача в подальшому нараховувати та виплачувати йому щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судове рішення у цивільній справі від 18.12.2009 року, ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним та чітким і не може вирішуватись питання про події, які матимуть місце в майбутньому.

Відповідно до ст.11 КАС України суд може вийти за межи позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, а тому суд вважає, що необхідно вийті за межи позовних вимог та збільшити строк на перерахунок пенсії до часу прийняття рішення.

Вважаю необхідним, позовні вимоги позивача задовольнити частково, визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці по невиконанню приписів статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання доплати до пенсії та зобовязати Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати позивачу за 2007 рік з 09 липня по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік з 22 травня по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік з 01 січня по 31 грудня 2009 року , за 2010 рік з 01 січня по 31 грудня 2010 року, за 2011 рік з 01.01 2011 р. по 11.04. 2011 року

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 183-2,186 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги фізичної особи ОСОБА_2 до субєкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці Полтавської області про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання здійснити перерахунок недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Крюківського району в м.Кременчуці здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове пенсійне страхування та провести відповідні виплати за 2007 рік з 09 липня по 31 грудня 2007 року, за 2008 рік з 22 травня по 31 грудня 2008 року, за 2009 рік з 01 січня по 31 грудня 2009 року, за 2010 рік з 01 січня по 31.12.2010р.та за 2011 рік з 01.01.2011р. по 11.04.2011р. включно з урахуванням раніше проведених виплат..

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору в розмірі 3/три/ грн. 40коп

Постанова є остаточною та підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка його подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: