Справа № 2-а-5083/10/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 р. Справа № 2-а-5083/10/0270

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,

при секретарі судового засідання: Димчишиній Тетяні Вікторівні,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Лівобережного міжрайонного центру зайнятості

до: відкритого акціонерного товариства "Вінницький завод "Будмаш"

про: стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов Лівобережного міжрайонного центру зайнятості (далі - Лівобережний МЦЗ) до відкритого акціонерного товариства "Вінницький завод "Будмаш" (далі - ВАТ "Вінницький завод "Будмаш") про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до плану проведення перевірок Лівобережним МЦЗ, як робочим органом виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) проведено перевірку ВАТ "Вінницький завод "Будмаш" щодо правильності нарахування, своєчасності та повноти перерахування страхових внесків до Фонду. У ході проведення вищевказаної перевірки посадовими особами позивача встановлено, що відповідачем протягом періоду з 01.07.2008 року по 30.09.2010 року несвоєчасно та не в повному обсязі здійснено сплату страхових внесків до Фонду. У результаті за ВАТ "Вінницький завод "Будмаш" утворилась заборгованість у загальній сумі 15661,61 грн., зокрема: по сплаті страхових внесків до Фонду - 14829,17 грн. та пені за несвоєчасну і неповну сплату страхових внесків у сумі 1722,44 гривень.

Оскільки заборгованість ВАТ "Вінницький завод "Будмаш" в добровільному порядку не сплачено, Лівобережний МЦЗ звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із зазначеними позовними вимогами.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву з нормативно-документальним обґрунтуванням суду не надав, в судове засідання жодного разу не зявився, повноважного представника не направив, про час, дату та місце судових засідань неодноразово повідомлявся завчасно та належним чином.

Представник позивача висловив думку про можливість розгляду справи за даної явки сторін.

Суд, прийнявши до уваги думку представника позивача, вважає, що вжив достатні заходи для повідомлення відповідача завчасно та належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю або участю повноважного представника відповідача, для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом, тому, неявка відповідача у судове засідання без повідомлення причин свідчить про умисне затягування розгляду справи, що може потягнути за собою порушення строків провадження у справі. За таких обставин, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі відповідача або його повноважного представника.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, на підставі ч. 2 ст. 124 Конституції України, Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, регулюються Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" страхувальники - роботодавці, застраховані особи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних осіб), які використовують працю фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески.

Відповідно до наданих у судове засідання документів, відповідач є платником страхових внесків на випадок безробіття з 11.06.1998 року (а.с. 11).

Пунктом 8.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000 року №339 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2001 року за №30/5221 (далі - Інструкція) передбачено, обов'язок роботодавців своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески; своєчасно надавати центрам зайнятості відомості в установленому порядку про: прийняття на роботу працівників; заробітну плату працівників, використання робочого часу тощо; сплату страхових внесків, у тому числі застрахованими особами.

Відповідно до п. 7.2 Інструкції, контроль за правильним нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням та надходженням страхових внесків здійснюється центрами зайнятості шляхом проведення планових перевірок. Контроль на підприємствах, в установах, організаціях, військових формуваннях та у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, проводиться шляхом перевірки бухгалтерських документів про нарахований заробіток та інші виплати, грошове забезпечення, повноти нарахування страхових внесків, платіжних документів про перерахування сум страхових внесків на рахунок Фонду, розрахункових та касових документів.

На виконання вищевказаної норми Інструкції Лівобережним МЦЗ проведено планову перевірку правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування та надходження страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття позивача за період з 01.10.2009 року по 30.10.2010 року, про що складено акт №03-10/456 від 03.11.2010 року (а.с. 4-6).

У ході перевірки встановлено факти несвоєчасної та не в повному обсязі сплати ВАТ "Вінницький завод "Будмаш" страхових внесків до Фонду протягом періоду, що підлягав перевірці, на загальну суму 14829,17 гривень.

Частиною 1 ст. 38 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що роботодавець несе відповідальність за порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення; несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду.

Відповідно до п. 7.4 Інструкції у разі виявлення під час перевірки простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків (недоїмки) вони до нараховуються та стягуються з нарахуванням пені та накладанням штрафу.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 38 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", своєчасно не сплачені фінансові санкції стягуються із страхувальника в дохід Фонду в порядку, встановленому законом, строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення", не застосовується.

Враховуючи вищевикладене, позивачем нараховано відповідачу за невчасну сплату страхових внесків пеню у сумі 1722,44 гривень.

На час розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості перед позивачем та сплати пені.

Крім того, позивачем надано до суду акт №03-10/456 від 03.11.2010 року, в якому зазначено про недоїмку зі сплати страхових внесків у сумі 14829,17 грн. та пені у сумі 1722,44 грн. (4-6). Вказаний акт обопільно підписаний посадовими особами позивача та відповідача, що сприймається судом як фактичне визнання ВАТ "Вінницький завод "Будмаш" заборгованості.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи; доказів погашення заборгованості перед позивачем та сплати пені відповідачем до суду не надано, суд приходить до висновку позов задовольнити повністю.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Вінницький завод "Будмаш" на користь Лівобережного міжрайонного центру зайнятості кошти в сумі 15661,61 грн. (п'ятнадцять тисяч шістсот шістдесят одну гривню шістдесят одну копійку), в тому числі заборгованості по сплаті страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в сумі 14829,17 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять дев'ять гривень сімнадцять копійок) та пеню в сумі 1722,44 грн. (одна тисяча сімсот двадцять дві гривні сорок чотири копійки).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Загороднюк Андрій Григорович

30.12.2010