Справа № 2-а-1161/10/0270
Суддя: Чудак Олеся Миколаївна
Дата ухвалення: 2010-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 березня 2010 р. м. Вінниця Справа № 2-а-1161/10/0270

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чудак Олеся Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Жмеринського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління агропромислового розвитку Жмеринської районної державної адміністрації

до: ОСОБА_1

про: стягнення коштів

В С Т А Н О В И В :

19 березня 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Жмеринського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління агропромислового розвитку Жмеринської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів за здану на забій як молодняк велику рогату худобу в розмірі 1832 грн 80 коп.

Ознайомившись з наданими матеріалами, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною другою даної статті передбачено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 104 КАС України, особа має право звернутися до суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно правових відносин.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є субєкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Отже, необхідною та єдиною ознакою справи адміністративної юрисдикції має бути публічно-правовий спір.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Відповідний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України. Зокрема, згідно з пунктом 4 частини першої вказаної норми, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, Жмеринський міжрайонний прокурор у своїх вимогах просить суд стягнути з відповідача суму коштів, отриманих як дотацію з державного бюджету за здану на забій як молодняк велику рогату худобу, однак при цьому ним не вказано, якими саме рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача порушено права, свободи та інтереси позивача як учасника публічно-правових відносин.

Як вбачається з тексту позовної заяви, зокрема з її мотивувальної частини, прокурор, аргументуючи свою позицію щодо підстав звернення до адміністративного суду із зазначеними позовними вимогами, здійснює посилання лише на норми Цивільного кодексу України, при цьому визначаючи фактично, що це є спір, правовідносини якого носять майновий характер. Підтвердженням поширення компетенційної юрисдикції адміністративного суду на даний спір є лише посилання позивача на положення статті 60 КАС України, якою визначено повноваження прокурора при зверненні до суду.

Таким чином, в ході проведення підготовчих дій при дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що позивачем не надано жодної мотивації щодо належності спірних правовідносин до категорії публічно-правових спорів. Адже, за загальним правилом в основі дій або бездіяльності субєкта владних повноважень (іншого субєкта у виняткових випадках), що суперечать чинному законодавству, лежать певні юридичні факти, субєктивні обставини, застосування яких потягло за собою порушення прав сторони. При цьому такі дії чи бездіяльність носять явний характер, тобто повинні підтверджуватись відповідними доказами.

Крім того, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, відповідно бо частини другої статті 106 КАС України, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Всупереч зазначених положень статті Жмеринським міжрайонним прокурором жодних доказів на підтвердження наданої відповідачу дотації, доказів проведеної контрольно-ревізійним відділом перевірки та встановлення за її результатами факту порушень до позовної заяви не додано.

Зазначені обставини позбавляють суд правильно визначити зміст позовних вимог та всебічно дослідити фактичні обставини по справі з метою правильного вирішення спору по суті.

Більше того, слід зазначити і про те, що пунктом 3 частини першої статті 106 КАС України встановлюється вимога про необхідність зазначення у позовній заяві ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі відомі.

Згідно визначень даних в пункті 9 частини першої статті 3 КАС України, відповідач це суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 50 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

У позовній заяві прокурор просить стягнути з громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 суму коштів, отриманих як дотацію з державного бюджету, за здану на забій як молодняк великої рогатої худоби у розмірі 1832 грн 80 коп. на користь управління агропромислового розвитку Жмеринської районної державної адміністрації.

Разом з тим прокурором не вказано чітко визначену законом правову підставу можливості звернення з таким позовом і як наслідок, неможливість визначення статусу ОСОБА_1, в якості відповідача.

Також, згідно з частиною другою статті 60 КАС України, прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави, в порядку встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Відповідно до статті 36-1 Закону України від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист в суді інтересів громадянина або держави у випадках передбачених законом.

Тобто, прокурор є представником держави, виражає державний інтерес та реалізує його при вирішенні конкретних справ. А тому звертаючись до суду останній має вказати в чому саме полягає його державний інтерес у розгляді чи вирішенні конкретної справи та необхідність уособлення функцій того чи іншого державного органу.

У даній ситуації, прокурором не обґрунтовано обставини, які зумовили звернення з даним позовом до суду в інтересах держави в особі управління агропромислового розвитку Жмеринської районної державної адміністрації та не визначено, чому позивач, який наділений правом самостійно звертатись до суду та захищати інтереси держави, не користується таким правом, що зумовило необхідність звернення прокурора з позовом.

У відповідності до частини третьої статті 48 КАС України, законом надано право субєктам владних повноважень, яким є і управління агропромислового розвитку Жмеринської районної державної адміністрації, самостійно здійснювати адміністративні процесуальні права та обовязки.

Так, відповідно до Положення «Про Головне управління агропромислового розвитку обласної, управління агропромислового розвитку», затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №967 від 25 липня 2007 року, управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а отже може самостійно звертатись із позовами до суду щодо захисту своїх прав та інтересів.

Слід наголосити, що спірні відносини між Управлінням агропромислового розвитку Жмеринської районної державної адміністрації і відповідачем ОСОБА_1 можуть бути ними вирішені у судовому порядку самостійно, шляхом здійснення позивачем своїх прав та обовязків в адміністративному судочинстві. Тоді як прокурор, звертаючись до адміністративного суду з даним позовом дублює функції органу виконавчої влади. В статті 10 КАС України закріплено принцип рівності усіх учасників адміністративного судочинства перед законом і судом. В свою чергу, підтримка прокурором однієї із сторін, без достатніх на те підстав, по справі, яка не має особливих обставин, що могли б зумовити необхідність участі або представництва прокурора, може розцінюватись як вплив або тиск на відповідача.

Аналогічна позиція висвітлена в Рекомендації 1604 (2003) Парламентської ОСОБА_2 Європи, в п. 6 якої визначено, що органи прокуратури всіх держав ОСОБА_2 Європи у виконанні функцій, не повязаних зі сферою кримінального права, мають забезпечити щоб будь-які повноваження прокурора по загальному захисту прав людини не призводили до конфліктів інтересів і не перешкоджали особам, які прагнуть захисту своїх прав з боку держави, а також, дотримуватись ефективного розподілу влади між різними її гілками в державі у випадках надання прокуратурі додаткових функцій при повній незалежності органів прокуратури від втручання на рівні індивідуальних справ зі сторони любої гілки державної влади.

Таким чином, як вбачається з наведених обставин, вимоги статті 106 КАС України Жмеринським міжрайонним прокурором не дотриманні.

За правилами, визначеними частиною першою статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статті 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі наведеного, керуючись статями 106, 108, 186, 254 КАС України,

У Х В А Л И В :

позовну заяву Жмеринського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі управління агропромислового розвитку Жмеринської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення коштів залишити без руху.

Запропонувати позивачу в строк до 14 квітня 2010 року усунути вказані недоліки а саме: надати суду обґрунтовані письмові пояснення та докази в підтвердження того, чим порушено права, свободи, інтереси управління агропромислового розвитку Жмеринської районної державної адміністрації у сфері публічно-правових відносин, тобто зазначення наявності в позовній заяві ознак публічно-правових відносин даної категорії спору; докази на підтвердження наданої дотації, проведеної перевірки; обґрунтування підстав визначення ОСОБА_1 відповідачем у справі, в розумінні статті 50 КАС України; правові підстави звернення прокурора в інтересах субєкта владних повноважень.

Дану ухвалу направити позивачу.

Розяснити Жмеринському міжрайонному прокурору, що у випадку не усунення недоліків, позовна заява повертається позивачеві. Разом з цим, залишення позовної заяви без руху або повернення не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 186 КАС України ухвала про залишення позовної заяви без руху, може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя:

Секретар: