Справа № 2-а-18/2010
Суддя: Пономаренко І. П.
Дата ухвалення: 2010-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Тернівський міський суд Дніпропетровської області
Справа №2-а-18/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2010 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Пономаренко І.П.

при секретарі: Некрасовій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення м. Тернівки Дніпропетровської області про перерахунок та стягнення боргу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення в м.Тернівка виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області посилаючись на те, що 15 березня 2009 року в неї народилися діти, в зв'язку з чим вона перебуває на обліку у відповідача згідно до Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми». Допомогу по догляду за дитиною до досягнення ними трирічного віку відповідачем було нараховано та виплачено щомісячно по 260 грн. Вважає, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно ст.15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який встановлено ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» відповідно з 01 січня 2008 року в сумі 526 грн., з 01 квітня 2008 року - 538 грн., з 01 липня 2008 року - 540 грн., з 01 жовтня - 557 грн. Також позивач вважає, що відповідач, керуючись нормами законів, невірно нарахував та встановив їй розмір сум, гарантованих державою - допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вважає що, згідно вказаного рішення діє норма, передбачена ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», згідно якої розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Таким чином вважає, що відповідачем невірно нараховувалася та виплачувалася їй вказана допомога. Тому просить визнати дії відповідача по призначенню, нарахуванню і виплаті їй сум державної допомоги сімям з дітьми за 2009 рік до досягнення дітьми трирічного віку протиправними та зобов»язати відповідача перерахувати та нарахувати державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення ними трирічного віку.

Позивач надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності і зазначила, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності та заперечення на адміністративний позов, відповідно до змісту якого він просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, так як Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» п.23 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до ст.15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми та» ч.1 ст.15 Закону викладено в наступній редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн», пункт 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» викладено в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2008 року - 50 відсотками, з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців». В задоволенні позову просить відмовити.

У зв'язку з вищевикладеним, відповідно до ч.3 ст.122 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що у позивача є малолітні діти, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, у зв'язку з чим вона перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення в м.Тернівка виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області.

Відповідачем з 29 травня 2009 року були призначені позивачеві щомісячні виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Розмір допомоги, яку отримала позивач протягом 2009 року складає по 260,0 грн. щомісячно.

Виплата державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку провадилися з 29 травня 2009 року та суд приходить до наступного висновку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» пунктом 23 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та частину 1 ст.15 вказаного Закону викладено в наступній редакції: - «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн».

Пункт 3 розділу VIII «Прикінцеві положення» цього Закону викладено в такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 1 січня 2009 року - 75 відсотками, з 1 січня 2010 року - 100 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців»

Положення ч.2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», згідно якої розділ II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України діє до 31 грудня 2008 року судом не можуть бути прийняті до уваги, так як вказаним законом до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» було внесені зміни на постійній основі, які є чинними на момент розгляду справи, а не призупинялася дія вказаної статті на 2008 рік, як це робилося згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Таким чином відповідач при нарахуванні державної допомоги за 2009 рік діяв в межах чинного законодавства, так як вказана редакція ст. 15 Закону є чинною як на момент звернення позивача до суду, так і на момент розгляду справи та є обовязковою для виконання.

Аналогічна думка висловлена у справі «Кечко проти України», де Європейський Суд з прав людини констатував, що суди не повинні приймати до уваги обставини, коли з набуттям чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше. І тому до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права - тобто в данному випадку суду необхідно керуватися Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» пунктом 23 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та ч.1 ст.15 вказаного Закону викладено в наступній редакції: - «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн».

Відповідно до ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. Тому суд вважає, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та його положення мають вищу юридичну силу відносно інших спеціальних законів стосовно визначення розміру або порядку обчислення допомоги при народженні дитини, бо є основним та головним (окрім Конституції України) фінансовим нормативним актом розподілу доходів та видатків в країні. За цих обставин, положення цього закону, яким було визначено порядок нарахування допомоги при народженні дитини, є обов'язковим для застосування та вирішення справ у суді.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» будь-яких змін до ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» не вносилося.

Тобто при нарахуванні розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідач обґрунтовано керувався чинною редакцією ст.15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» та його дії відповідають чинному законодавству.

У зв'язку з чим вимоги позивача в частині визнання неправомірними дій відповідача та зобов»язання призначити і виплачувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2009 рік до досягнення дітьми трирічного віку є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У зв»язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 69, 94, 104, 122 ч.3, 159, 160, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення м. Тернівки Дніпропетровської області про перерахунок та стягнення боргу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Тернівський міський суд.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови складений 26 січня 2010 року.

Головуючий