Справа № 2а/0570/11698/2011
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2011-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко І. М.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2011 року справа №2а/0570/11698/2011 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Сіваченка І.В.

суддів Дяченко С.П. , Шишова О.О.

при секретарі Казаковій Т.М.

за участі представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2011 року у справі № 2а/0570/11698/2011 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Великоновосілківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИЛА:

11.07.2011 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУМВС України в Донецькій області) від 14.06.2011 року № 216 о/с його було звільнено з посади старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Великоновосілківського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області. Підставою для видання вказаного наказу був наказ по ГУМВС України в Донецькій області № 972 від 17.05.2011 року Про порушення службової дисципліни працівниками Великоновосілківського РВ ГУМВС в Донецькій області та рішення кадрової комісії ГУМВС Донецькій області від 07.06.2011 року.

Позивач вважає, що накази прийнято незаконно, з порушенням вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 N 3460-IV (далі Дисциплінарний статут), та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р. № 114 (далі Положення № 114), а тому підлягають скасуванню.

Позивач вказує, що однією з підстав його звільнення було рішення кадрової комісії, на яку його не було запрошено, у звязку з чим він не мав можливості навести обґрунтовані підстави не обєктивно проведеного службового розслідування та спростувати недоведені в законному порядку факти, начебто грубих порушень.

Крім того, позивач зазначає, що начальник райвідділу, щоб перешкодити в призначенні позивача на посаду начальника СКР безпідставно притягував його до дисциплінарної відповідальності.

Так, наказом начальника Великоновосілківського РВ ГУМВС в Донецькій області № 81 від 23.03.2011 р. на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 12.04.2011 р. наказом начальника райвідділу на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (наказ № 99 від 12.04.2011р.) та наказом начальника Великоновосілківського РВ ГУМВС в Донецькій області від 12.05.2011 р. № 119 позивача попереджено про неповну посадову відповідність.

Таким чином, позивач просив визнати незаконними та скасувати накази № 972 від 17.05.2011 року «Про порушення службової дисципліни працівниками Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області та покарання винних» та наказ ГУМВС України в Донецькій області № 216 о/с від 14.06.2011 р. «Про звільнення з ОВС», а також просив поновити його на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Великоновосілківського районного відділу ГУМВС України в Донецькій області.

Крім того, позивач просив визнати незаконними та скасувати накази начальника Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області за № 119 від 12.05.2011 р., наказ № 99 від 12.04.2011 р. та наказ № 81 від 23.03.2011 р.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2011 року в частині визнання незаконними та скасування наказів начальника Великоновосілківського РВ ГУМВС України в Донецькій області за № 81 від 23.03.2011 р. «Про оголошення догани», № 99 від 12.04.2011 р. «Про оголошення суворої догани» та № 119 від 12.05.2011 р. «Попередження про неповну посадову відповідальність» позовні вимоги залишено без розгляду.

Зазначена ухвала оскаржена не була, тому набрала законної сили.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2011 року у справі № 2а/0570/11698/2011 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, що і в обґрунтування позовної заяви.

В судовому засіданні представник ГУМВС України в Донецькій області заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули. Позивач подав заяву про продовження терміну розгляду справи на 15 днів, у звязку з тим, що не має можливості зявитись у судове засідання, оскільки перебуває на лікарняному, повязаному з травмою ноги. Проте таке клопотання не було задоволено ухвалою апеляційного суду, постановленою на місці, оскільки згідно частини четвертої статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь в справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ з 10 червня 1998 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.12).

Відповідно до наказу ГУМВС України в Донецькій області № 404 о/с від 02.09.2008 р. ОСОБА_3 призначено на посаду старшого оперуповноваженого сектора карного розшуку Великоновосілківського райвідділу з 25.08.2008 р.(а.с.127).

Згідно наказу ГУМВС України в Донецькій області від 17.05.2011 року № 972 за грубі порушення вимог ст.ст. 95, 190 КПК України, п.п.4.1, 4.2. Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах і підрозділах справ України заяв і повідомлень про злочин, що вчинені або готуються, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2004 року № 400 (далі Інструкція № 400), п.2 ст. 10 Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» (далі Закон № 565-ХІІ), ст. 7 Дисциплінарного статуту, що виразилося у внесенні до процесуального документу недостовірних даних, недотриманні встановлених вимог законодавства під час виконання постанови Великоновосілківського районного суду, нездійсненні належної перевірки особистості громадян, старшого уповноваженого СКР Великоновосілківського РВ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 було звільнено з органів внутрішніх справ України (а.с.75-78).

Звільненню передувало службове розслідування за інформаційним листом ВВБ в Донецькій області СВБ ГУБОЗ МВС України:

Згідно висновку службового розслідування від 05.05.2011 р., за грубі порушення вимог ст. 85, 190 КПК України, пп. 4.1, 4.2 Інструкції № 400, п. 2 ст. 10 Закону № 565-ХІІ, ст. 7 Дисциплінарного статуту, що виразилося у внесенні до процесуального документу недостовірних даних, недотриманні встановлених вимог законодавства під час виконання постанови Великоновосілківського районного суду, нездійсненні належної перевірки особистості громадян, старшого оперуповноваженого СКР Великоновосілківського РВ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 звільнити з органів внутрішніх справ України (а.с.56-74).

Досліджений судом висновок службового розслідування містить відомості про неналежну роботу позивача, а саме: під час перевірки матеріалів про відмову в порушенні кримінальних справ, дослідчі перевірки за яким проводив позивач встановлено, що матеріал ЖЗРПЗ за № 2962 від 27.12.2010 р. було доручено на виконання старшому о/у СКР райвідділу Іванову, яким було складено рапорт про зберігання і продаж наркотичних речовин гр. Н., однак фактично дослідчу перевірку проводив ОСОБА_3, який 05.01.2011 р. за постановою Великоновосілківського райсуду провів огляд будинку гр. Н., при цьому в порушення вимог ст. 85, 190 КПК України провів його огляд і склав протокол огляду особисто без залучення працівників СВ райвідділу і власниці вказаного будинку та представника селищної громади, про що свідчить відсутність відповідних записів у протоколі огляду місця події.

Також, як вбачається з матеріалів ЖЗРПЗ, під час перевірки працівниками ІОС УКЗ ГУМВС України в Донецькій області дій позивача, був опитаний гр. М, який згідно вищезазначеного протоколу огляду нібито був присутній в якості понятого, але сам гр. М. категорично заперечував ту обставину, що при проведенні зазначеного огляду він був присутній та вказував на те, що у відповідному протоколі огляду міститься не його підпис, що суд розцінює як фальсифікацію позивачем процесуального документа та погоджується з висновком службового розслідування.

Проведення ОСОБА_3 05.01.2011 року особисто, без залучення працівника слідчого підрозділу РВ, огляду місця події за постановою Великоновосілківського районного суду (а.с.167,170) само по собі є грубим порушенням положень ст.ст. 85, 190 КПК України, тобто, дисциплінарним проступком.

Крім того, у висновку службового розслідування міститься інформація про те, що позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності наказами Великоновосілківського райвідділу, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.

Так, наказом начальника Великоновосілківського РВ від 23.03.2011 р. за № 81, ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (а.с.6).

12.04.2011 р. наказом начальника Великоновосілківського РВ від 12.04.2011 р. № 99 на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (а.с.7).

Крім того, наказом начальника Великоновосілківського РВ від 12.05.2011 р. №119 позивача було попереджено про неповну посадову відповідність, за порушення вимог наказу МВС від 24.09.2010 р. № 456 «Про затвердження положення про основи організації розкриття злочину органами внутрішніх справ України», неналежне ставлення до виконання своїх службових обовязків (а.с.8-9).

Слід зазначити, що накази № 81 від 23.03.2011 р., № 99 від 12.04.2011 р., № 119 від 12.05.2011 р. про покарання ОСОБА_3 не скасовані у встановленому законом порядку.

Так, статтею 18 Дисциплінарного статуту встановлено, що такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з посади, пониження в спеціальному званні та звільнення з органів внутрішніх справ, вважаються виконаними після видання наказу по особовому складу.

Таким чином, ГУ МВС України в Донецькій області було прийнято наказ від 14.06.2011 року № 216 о/с (по особовому складу), згідно якого ОСОБА_3 з 14.06.2011 року звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «є» (за порушення дисципліни) Положення № 114 до запасу (а.с.5).

Погоджуючись з висновками місцевого суду, колегія суддів також приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_3 було законним з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту 15 частини першої статті 3 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною службою.

Суспільні відносини, повязані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України «Про державну службу». Згідно зі статтями 9 цього Закону правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами.

Спеціальним законодавством урегульовані питання, повязані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням). До таких законодавчих актів належать, зокрема, Закон № 565-ХІІ.

Стаття 18 цього Закону встановлює, що порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затвердженим Кабінетом Міністрів України та Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, який затверджується Верховною ОСОБА_5 України.

Нормами Дисциплінарного статуту визначається сутність службової дисципліни, обовязки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Як встановлено судом, позивача було звільнено за грубі порушення вимог ст.ст. 85, 190 КПК України, пп. 4.1, 4.2 Інструкції № 400, п. 2 ст. 10 Закону № 565-ХІІ, ст. 7 Дисциплінарного статуту, що виразилося у внесенні до процесуального документу недостовірних даних, недоотриманні встановлених вимог законодавства під час виконання постанови Великоновосілківського райсуду, нездійсненні належної перевірки особистості громадян.

Так, стаття 1 Дисциплінарного статуту містить поняття службової дисципліни, а саме: службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарним проступком, згідно із ст. 2 Дисциплінарного статуту вважається - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобовязує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоровя права та свободи громадян, власність, дотримуватись норм професійної та службової етики, у службовій діяльності бути чесною, сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку, що також відображено і у Кодексі честі, Етичному кодексі та Присязі працівника органів внутрішніх справ України, яка була прийнята ОСОБА_3

Слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону № 565-ХІІ службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обовязки, несе відповідальність у встановленому порядку.

Пунктом 23 Положення № 114 встановлено, що особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Так, пунктом 4.1 Інструкції № 400 передбачено, що заяви і повідомлення про злочини, що вчинені або готуються, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, реєструються в ЖРЗПЗ і про них доповідають начальнику органу, а в разі його відсутності - особі, яка його заміщає. Розгляд їх організовується згідно з вимогами КПК України і цієї Інструкції.

Розгляд заяв і повідомлень про злочини здійснюється відповідно до письмової вказівки начальника органу внутрішніх справ або особи, яка його заміщає, в порядку, встановленому КПК України.

Крім того, пунктом 4.2 Інструкції № 400 встановлено, що коли необхідно перевірити заяву чи повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється в строк не більше 10 днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

Так, пунктом 4.2 Інструкції № 400 передбачено, що за заявами і повідомленнями про злочини, що є приводом для порушення кримінальної справи (п. 1.2 Інструкції), згідно з вимогами КПК України не пізніше триденного строку приймається одне із таких рішень: про порушення кримінальної справи; про відмову в порушенні кримінальної справи; про передання заяви чи повідомлення за належністю, про що особа, яка прийняла одне із зазначених рішень, письмово повідомляє заявника. У разі порушення кримінальної справи її реєстрація та облік здійснюються відповідно до вимог Інструкції про єдиний облік злочинів, затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури, МВС, СБУ, ДПАУ, Міністерства юстиції N 20/84/293/126/18/5-2002.

Коли необхідно перевірити заяву чи повідомлення про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється в строк не більше 10 днів шляхом відібрання пояснень від окремих громадян чи посадових осіб або витребування необхідних документів.

Рішення за заявами і повідомленнями про вчинення насильства в сім'ї або реальну його загрозу приймається протягом 3 днів, а у разі потреби перевірки викладених фактів та з'ясування додаткових обставин - у строк не більше 7 календарних днів.

Якщо в результаті перевірки заяви і повідомлення про злочин, що вчинений або готується, що надійшли, не встановлено підстав для порушення кримінальної справи, але матеріали перевірки містять дані про наявність у діянні особи адміністративного або дисциплінарного проступку чи іншого порушення громадського порядку, слідчий або орган дізнання має право, відмовивши в порушенні кримінальної справи, надіслати заяву або повідомлення на розгляд громадській організації, товариському суду, комісії в справах неповнолітніх, трудовому колективу або адміністрації підприємства, установи, організації для вжиття відповідних заходів впливу або передати матеріали для застосування в установленому порядку заходів адміністративного стягнення.

Про результати розгляду заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються, працівником з обліково-реєстраційної і статистичної роботи в графі 8 ЖРЗПЗ проставляється спеціальний штамп відмітки про рішення, прийняте за заявами і повідомленнями про злочини, що вчинені або готуються (додаток 7 до цієї Інструкції), заповнюються його реквізити і ставиться вихідний номер і дата письмової відповіді заявнику.

Судом першої інстанції на підставі зібраних доказів було встановлено, що ОСОБА_3 в порушення п.4.1, 4.2 Інструкції № 400 дослідчу перевірку проводив неповно, не обєктивно, а також з фальсифікуванням певних процесуальних документів.

Зокрема, за матеріалами ЖРЗПЗ за № 644 від 13.04.2011 ОСОБА_3 в порушення п. 4.2. зазначеної Інструкції, не були витребувані документи одного з комерційних юридичних осіб яке було ліквідовано, чому він не витребував документи і не направив запит до БТІ позивач пояснити не зміг (а.с.190-194).

Що стосується неповідомлення позивача про час та місце проведення кадрової комісії, то суд першої інстанції правильно зазначив, що діючим законодавством не передбачено обовязкової присутності працівника, що звільняється на засіданні кадрової комісії.

Слід зазначити, що згідно п. 3 наказу МВС України № 400 від 14.04.2004 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.05.2004 р. за № 571/9170 передбачено, що кожен факт приховання злочинів від обліку, винесення незаконної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, у т.ч. шляхом фальсифікації, розцінювати як порушення законності. Працівників, які приховали злочин від обліку, прийняли незаконне рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, та керівників, які його затвердили, притягувати до суворої дисциплінарної відповідальності і негайно інформувати про це прокурора для прийняття рішення. Накази про покарання винних доводити до відома всього особового складу.

Таким чином, судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами про порушення ОСОБА_3 вимог Дисциплінарного статуту, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, з якими позивач був ознайомлений під особистий підпис.

Також, суд відзначає, що під час прийняття рішення щодо притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності відповідачами не був порушений порядок накладення дисциплінарного стягнення, передбачений ст.ст. 14, 16 Дисциплінарного статуту, тобто позивача під підпис ознайомлено з його правами відповідно до вимог п. 15 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в ОВС України, затвердженої наказом МВС України від 06.12.1991 року № 552, що підтверджується копіями памятки та акту, які містяться в матеріалах справи (а.с.82,118,123-124).

Крім того, позивач надав особисті письмові пояснення, в матеріалах службового розслідування містяться пояснення учасників події та пояснення посадових осіб ОСОБА_5

Що стосується посилань апелянта щодо застосування до ОСОБА_3 виду дисциплінарного стягнення як звільнення з ОВС, тобто крайнього заходу, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Як було вірно встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, позивач був неодноразово притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення дисципліни, тому суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги твердження позивача про те, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення, відповідач необґрунтовано застосував крайню міру стягнення у вигляді звільнення.

В даному випадку судом встановлено, що приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни, субєкт владних повноважень, яким є ГУМВС України в Донецькій області, здійснив звільнення позивача на підставі та у спосіб, наданих йому, зокрема, Законом № 565-ХІІ, Положенням № 114 та Дисциплінарним статутом.

Та обставина, що позивач на час свого звільнення перебував у спеціальному званні капітана, а не старшого лейтенанту міліції, як зазначено в оспорюваному наказі про звільнення, не дає підстав для визнання цього наказу протиправним та поновлення позивача на посаді.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, постанова місцевого суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, зміні або скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

В повному обсязі ухвала виготовлена 13 жовтня 2011 року.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2011 року у справі № 2а/0570/11698/2011 за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Великоновосілківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: С.П.Дяченко

ОСОБА_6