Справа № 136/1044/15-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2015-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1044/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" серпня 2015 р. Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Липовець адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора ВДАІ м. Умань ІДПС ВДАІ м. Умань старшого сержанта ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія АН1 №209741 від 14.06.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області, як адміністративного суду, із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував з огляду на таке.

14.06.2015 року Інспектором ВДАІ м. Умань ІДПС ВДАІ м. Умань старшим сержантом ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АН1 №209741, відповідно до якої його, ОСОБА_1, було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень. Постановою Державтоінспектора було встановлено, що 14.06.2015 року о 15 годині 50 хвилин в місті Умань по вул.. М. Залізняка 3, він, гр. ОСОБА_1, керував автобусом «БАЗ А 079.10 Еталон» державний номерний знак НОМЕР_1, на якому на задню вісь встановлено праву внутрішню шину без залишкової висоти протектора малюнку шини, чим порушив вимоги п.31.4.5. «а» ПДР.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, протиправною та такою, що підлягає до скасування, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи та винесені постанови у справі про адміністративне правопорушення було грубо порушено норми чинного законодавства з огляду на таке, з точки зору позивача.

Так, інспектор ВДАІ не взяв до уваги доводи позивача стосовно заперечень, які він висловив з приводу зафіксованого правопорушення та не спростував їх у постанові; не підтвердив належними та допустимими доказами наявність факту невідповідності розміру протектора шин транспортного засобу; здійснив розгляд справи на місці вчинення правопорушення, тобто у спрощеному порядку, що є неприпустимим та фактично позбавив його, ОСОБА_1, надати характеризуючи дані стосовно нього як особи, а також скористатись правовою допомогою; не врахував обставин, що помякшують відповідальність, зокрема те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи наведене, а також, на думку позивача, наявність порушення його права на захист з боку посадової особи субєкта владних повноважень, останній просив суд визнати рішення посадової особи субєкта владних повноважень протиправним та скасувати його.

В судове засідання позивач не з'явився, до суду подав заяву в якій повідомив, що заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений в установленому законом порядку, на що вказують наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Будь - яких заперечень проти позову на пропозицію суду згідно ухвали від 19.06.2015 року, клопотань про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин, чи розгляду справи у його відсутності - до суду не направив.

Прийнявши до уваги те, що позивач використав надане йому ч.4 ст.122 КАС України право заявляти клопотання про розгляд справи у його відсутності, а неявку відповідача суд визнає неповажною, будучи належним чином повідомленим, що у відповідності до правил ч.4 ст.128 КАСУ дозволяє суду провести розгляд справи не відкладаючи її розгляд на підставі зібраних доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.41 КАСУ.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши істотні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають значення для вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

14.06.2015 року о 15 годині 55 хвилин в місті Вінниця по вул.. Ватутіна старшим інспектором ВДАІ м. Умань по вул.. М. Залізняка 35, ІДПС ВДІМ м. Умань старшим сержантом міліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АП1 №692041, відповідно до якого 14.06.2015 року о 15 годині 50 хвилин в місті Умань по вул.. М. Залізняка 35, гр.. ОСОБА_1 керував автобусом «БАЗ А 01920 Еталон» державний номерний знак НОМЕР_1, на задню вісь якого було встановлено праву внутрішню шину без залишкової висоти протектора малюнку шини, чим порушено п.31.4.5 «а» ПДР.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення посадовою особою Державтоінспекції було призначено на 14.06.2015 року о 16 годині 10 хвилин, за наслідками якого винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія АН1 №209741, згідно якої порушника було визнано винним та до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Позивач, не погодившись із рішенням субєкта владних повноважень, вважаючи його незаконним, звернувся до суду.

Вказане рішення субєкта владних повноважень перевірялось судом на предмет дотримання при його ухваленні правомірної поведінки субєкта владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-Кодекс, КУпАП).

Згідно з положеннями КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 Кодексу).

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному звязку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

На це було звернуто увагу Конституційним Судом України у справі №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, рішення якого є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серія АП1 №692041 складеного посадовою особою ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 та постанови серія АН1 №209741 винесеної за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, справа розглянута посадовою особою Державтоінспекції за місцем вчинення правопорушення, тобто жодним чином не за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, що є грубим порушенням норм закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та вказує , що спірна постанова прийнята відповідачем при застосуванні процедури скороченого провадження, що є неправомірним.

Крім цього, правилами ст.251 КУпАП визначено поняття доказів.

За правилами ч.4 ст.70 КАСУ, законодавцем передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування, крім випадків коли щодо таких обставин не виникає спору.

Оцінивши зібрані у справі докази, судом встановлено, що звинувачення у вчиненні позивачем порушень ПДР ґрунтувалось на тому, що останній керував транспортним засобом (автобусом) на задню праву внутрішню вісь якого було встановлено шину без залишкової висоти протектора малюнку шини.

За правилами п. 31.4. ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.5. Колеса і шини - шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Нормами Закону України «Про автомобільний транспорт» на водія закріпленого за ним транспортного засобу та інших визначених законом осіб покладається відповідальність за технічний стан транспортного засобу та його експлуатація, відтак позивач має нести відповідальність за керування транспортним засобом із несправностями.

Проте матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.70 КАСУ, документованих результатів перевірки технічного стану колісного транспортного засобу з несправностям та невідповідності технічного стану КТЗ правилам технічної експлуатації, інструкції підприємства-виробника та іншої нормативно-технічної документації.

Таким чином, з урахуванням встановлених вище обставин, перевірених зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 121 ч.2 КУпАП, є протиправною, а відтак такою, що підлягає скасуванню, оскільки посадовою особою Державтоінспекції оскаржуване позивачем рішення винесено не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Керуючись Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року у справі № 5-рп/2015, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, 33, 122 ч.2, 245, 256, 257, 258, 268, 276, 277, 279, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 10, 11, 12, 159, 160, 162, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 14.06.2015 року серії АН1 №209741 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Липовецький районний суд Вінницької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Суддя:ОСОБА_3