Справа № 811/2654/13-а
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року Справа № 811/2654/13-а

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства Дніпро-Кіровоград

до відповідача Управління Пенсійного фонду України у м.Кіровограді

про визнання протиправними та скасування рішення.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулося Обласне комунальне виробниче підприємство Дніпро-Кіровоград (далі позивач) з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.Кіровограді (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення №1522 від 16 квітня 2013 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафну санкцію та пеню на загальну суму 25 971,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Рішення Управління Пенсійного фонду в м.Кіровограді №1522 від 16 квітня 2013 року, яким до Обласного комунального виробничого підприємства Дніпро-Кіровоград було застосовано штрафні (фінансові) санкції та нараховано пеню на загальну суму 25 971,69 грн., є протипраним, оскільки до нього не було додано розрахунку нарахованих сум штрафних санкцій, а саме рішення не містить вказівки на період, за який було нараховано штрафні санкції.

У судове засідання представник позивача не прибув, 10 квітня 2014 року надав до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (а.с.69).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, одночасно зазначивши, що адміністративний позов не визнає та повністю підтримує свої заперечення проти адміністративного позову, подані раніше (а.с.48). Так, за змістом вказаних заперечень, позивач з 20 по 29 грудня 2012 року своєчасно не сплачував єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування. При цьому відповідачем наголошується, що відповідно до Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За таких обставин відповідач вважає, що ним законно та обгрунтовано винесено скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску. Також відповідач наголошує, що законом не покладено обов'язок на Управління щодо направлення розрахунку фнансових санкцій та пені на адресу платника (а.с.46-47).

За клопотанням представників сторін розгляд та вирішення справи судом було здійснено у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Обласне комунальне виробниче підприємство Дніпро-Кіровоград зареєстроване 18 грудня 1992 року як юридична особа виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради та з того часу перебуває в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Кіровограді як платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в органах Пенсійного фонду України.

16 квітня 2013 року відповідачем було прийняте рішення №1522 про нарахування позивачеві штрафних санкцій та пені на загальну суму 25 971,69 грн. (штрафні (фінансові) санкції 24139,17 грн.; пеня у розмірі 1832,52 грн.) за несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 20 по 29 грудня 2012 року (а.с.5).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Обласне комунальне виробниче підприємство Дніпро-Кіровоград звернулось до начальника Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з проханням не застосовувати до підприємства фінансові санкції та скасувати прийняте рішення №1522. Однак, як першим заступником голови правління Пенсійного фонду України, так і в.о. начальника ГУ УПФУ в Кіровоградській області, скарги позивача було залишено без задоволення, а рішення без змін (а.с.6-7).

За таких умов позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом про скасування вищезазначеного рішення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування;

Частиною пятою статті 8 вказаного Закону встановлено, що єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у відсотках до визначеної абзацом першим пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску (за винятком винагороди за цивільно-правовими договорами) відповідно до класів професійного ризику виробництва, до яких віднесено платників єдиного внеску, з урахуванням видів їх економічної діяльності:

У свою чергу, стаття 7 Закону№2464 базою нарахування єдиного внеску визначає суми нарахованої заробітної плати з видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні витрати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суми винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пункту першого статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пункт 1 частини другої статті 6 Закону №2464 покладає на платника єдиного внеску обовязок своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абзацом першим частини восьмої статті 9 вказаного Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому частина дванадцята статті 9 Закону № 2464 містить застереження, за яким єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями із сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

Частиною одинадцятою статті 9 Закону № 2464 передбачено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Так, юридична відповідальність за вчинення вказаного діяння встановлена пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464 і, відповідно до редакції, чинної на час виникнення спірних правовідносин, полягає у застосуванні територіальним органом Пенсійного фонду до платника єдиного внеску за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску штрафу у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Разом з тим, відповідно до частини десятої статті 25 Закону № 2464 на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Позивачем не спростовується факт того, що самостійно визначивши суму єдиного соціального внеску за грудень 2012 року, він, однак, не сплачував такого внеску у строк, встановлений законом.

Матеріалами справи підтверджена несвоєчасна сплата позивачем єдиного внеску за грудень 2012 року (а.с. 49,50).

За таких умов суд дійшов висновку про правомірне застосування спірним рішенням до Обласного комунального виробничого підприємства Дніпро-Кіровоград штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З матеріалів справи судом встановлено, що оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені від 16 квітня 2013 року № 1522 відповідає типовій формі, що міститься у додатку № 10 до Інструкції про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 жовтня 2010 року за № 994-18289.

Посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на те, що до оскаржуваного рішення не доданий належним чином оформлений та засвідчений посадовими особами обґрунтований розрахунок фінансової санкції та пені, судом не приймаються до уваги, оскільки Законом України №2464 та вищезазначеною Інструкцією про порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не передбачено надсилання платникам єдиного внеску разом із рішенням про застосування фінансових санкцій та нарахування пені розрахунку розміру застосованих фінансових санкцій та нарахованої пені.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на встановлені обставини у справі, суд приходить до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а вимоги позивача про скасування рішення №1961 від 23 травня 2013 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску не підлягають задоволенню.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб'єкта владних повноважень, підстави для стягнення судових витрат відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_1