Справа № 2-а-61/10-0407
Суддя: Литвинова Р. А.
Дата ухвалення: 2010-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2а-61/10/0407
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.06.2010р. м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Литвинової Р.А., при секретарі Заіка А.В., за участю позивача ОСОБА_1, її представника-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську Дніпропетровської області адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та Автотехнічної інспекції, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним адміністративним позовом до інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та Автотехнічної інспекції, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, в якому просить скасувати постанову серії АН № 555774 від 03.10.2009р., винесену вказаним працівником ДАІ, згідно з якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що водій автомобіля Шевроле н.з. АЕ 1645 АХ 03.10.2009р. о 12.01год. у м. Дніпропетровську на вул. Курчатова, 10 здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожньої розмітки 1.4 (жовта лінія), чим допустив порушення пункту 1.4 дод.2 Правил дорожнього руху (ПДР) України, порушення зафіксовано за допомогою приладу «Візир» № 0812566. Постанову було отримано поштою 26.11.2009р.

Далі в позові позивач зазначає, що вона дійсно є власником зазначеного автомобіля, однак ні 03.10.2009р., та взагалі ніколи ним не керувала, оскільки не має посвідчення водія. Право керування належним їй транспортним засобом нею було доручено її чоловікові ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_4, про що є відповідні відмітки у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Зі слів чоловіка та сина їй відомо, що в зазначений в постанові день автомобілем керував син, тому у відповідності до ч.2 ст. 14-1 КУпАП нею у встановлений законом 10-денний термін з дня отримання оскаржуваної постанови, а саме 02.12.2009р. замовним листом на ім'я відповідача останнього було повідомлено про зазначені обставини з проханням їх перевірити з метою встановлення особи, яка скоїла зазначене в постанові адміністративне правопорушення.

В одержаній від відповідача відповіді на її заяву було вказано, що в наданому нею технічному паспорті транспортного засобу записано кілька осіб, які можуть ним користуватись одноособово, також вказано, що ніби-то вона не вказала, - хто саме керував її транспортним засобом, що виключає об'єктивний розгляд справи.

Позивач зазначає, що вона вважає бездіяльність вищевказаної посадової особи щодо встановлення особи, яка скоїла адміністративне правопорушення та її дії, спрямовані на притягнення її до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.І ст.122 КУпАП неправомірними, саму постанову по справі про адміністративне правопорушення винесеною незаконно з наступних підстав.

В КУпАП взагалі відсутня ст.14-2, на яку посилається відповідач у відповіді на її лист, відмовляючи їй встановити особу правопорушника по даній справі, тому його посилання на те, що вона начеб-то повинна була йому повідомити про особу, яка насправді користувалась її автомобілем, є взагалі безпідставним.

У відповідності до вимог ч.2 ст.14-1 КУпАП за наявності обставин, які свідчать про вчинення порушення, передбаченого ч.І цієї статті іншою особою, власник транспортного засобу може протягом десяти днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного штрафу повідомити про відповідні обставини (транспортний засіб знаходився у володінні чи користуванні іншої особи, вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб тощо), орган (посадову особу), що виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. На період з'ясування та перевірки цих обставин виконання постанови про накладення адміністративного стягнення зупиняється до моменту встановлення особи, яка вчинила це правопорушення. В своєму листі на ім'я відповідача вона конкретно зазначила, що у вказаний в постанові день автомобілем користувався її син, вона вказала всі його дані. А відповідач не провів жодної дії щодо встановлення особи, яка вчинила зазначене правопорушення, він самоусунувся від виконання покладених на нього обов'язків.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, та встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними засадами теорії права - склад адміністративного правопорушення має такі ознаки : суб'єкт, об'єкт, суб'єктивну та об'єктивну сторони правопорушення. При відсутності хоча б однієї з зазначених ознак, відсутній і склад правопорушення взагалі.

На думку позивача, в даному випадку відсутня така складова правопорушення, як суб'єкт адміністративного правопорушення, оскільки вона його не вчиняла та у встановленому законодавством порядку повідомила посадову особу, яка складала постанову, про особу, яка його, можливо, вчинила і дана особа до теперішнього часу не встановлена. Таким чином, в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП.

У даному випадку провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими ми документами.

Позивач в своєму позові зазначає, що відповідач, як посадова особа, крім долучення до оскаржуваної постанови фотознімків, виконаних засобом технічної фіксації, жодних дій по встановленню особи, що вчинила правопорушення, доказуванню наявності самої події правопорушення, складу правопорушення та наявності її вини в його скоєнні, не виконав, або виконав з порушенням законодавства та безпідставно виніс постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності.

Нею було пропущено строк на оскарження вказаної постанови, але це сталося з поважних причин, оскільки вона отримала її копію 26.11.2009р. Відповідно до ст.14-1 ч.2 КУпАП вона в 10-денний строк відправила відповідачу зазначене вище повідомлення про те, що вона не скоювала вказаного в постанові правопорушення. Листа-відповідь від відповідача вона отримала 18.12.2009р., в якому він повідомив про відмову у встановленні особи, яка дійсно вчинила адміністративне правопорушення.

Позивач просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та Автотехнічної інспекції, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, яка полягає у відмові встановити особу, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.І КУпАП, яке мало місце 03.10.2009р., визнати неправомірними дії відповідача шляхом притягнення її до адміністративної відповідальності та складання незаконної постанови серії АН №555774 від 03.10.2009р., яку позивач просить скасувати.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник позивача також підтримав позовні вимоги своєї довірительки, просить задовольнити позов, оскільки вони є обґрунтованими та повністю доведеними, тому позов підлягає задоволенню.

Від відповідача - інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та Автотехнічної інспекції, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 надійшла заява, якою він просить

-З -

розглядати дану справу без його участі, вважає, що адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 складеним ним правомірно та обгрунтовано, тому він не згоден з позовом, просить винести рішення згідно з діючим законодавством (а.с.19).

Дослідивши та оцінивши надані по справі докази, суд доходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли внаслідок дії суб'єкта владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної фізичної особи, а саме - з факту винесення суб'єктом владних повноважень (інспектором ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та Автотехнічної інспекції, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3А.) постанови про притягнення фізичної особи (позивача по справі ОСОБА_1В.) до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В процесі розгляду справи встановлено, що 03.10.2009р. інспектором ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та Автотехнічної інспекції, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, який є суб'єктом владних повноважень, діючим в межах своєї компетенції, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 03.10.2009р. №555774 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122 ч.І КУпАП позивача по справі ОСОБА_1 за те, що водій автомобіля Шевроле н.з. АЕ 1645 АХ 03.10.2009р. о 12.01год. у м. Дніпропетровську на вул. Курчатова, 10 здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожньої розмітки 1.4 (жовта лінія), чим допустив порушення пункту 1.4 дод.2 Правил дорожнього руху (ПДР) України, порушення зафіксовано за допомогою приладу «Візир»№ 0812566.

Надаючи юридичну оцінку обставинам даної справи, суд керується наступними нормами права.

Згідно з ч.З ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії"), неупереджено, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно із ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як пояснила позивач, відповідачем не складався протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що в той час в автомобілі знаходився її син. Працівник ДА1 обмежився лише виконанням фотозйомки.

Як вбачається з копії постанови серії АН №555774 від 03.10.2009р, наданої позивачем, водій автомобіля Шевроле н.з. АЕ 1645 АХ 03.10.2009р. о 12.01год. у м. Дніпропетровську на вул. Курчатова, 10 здійснив зупинку та стоянку в зоні дії дорожньої розмітки 1.4 (жовта лінія), чим допустив порушення пункту 1.4 дод.2 Правил дорожнього руху (ПДР) України, порушення зафіксовано за допомогою приладу «Візир» № 0812566 (а.с.7). Оригінал даної постанови на неодноразові запити суду не було надано, при цьому у супровідному листі на адресу суду вказано, що надсилаються копії документів, однак в додатку зазначено лише 1 аркуш, це є заява відповідача про розгляд справи без його участі (а.с.18).

На інформацію позивача щодо тієї обставини, хто в реальності в зазначений в постанові день керував належним їй автомобілем, відповідач не відреагував та жодних дій не виконав, встановленням події правопорушення не займався. Пред'явлені позивачеві в постанові звинувачення ніякими доказами не доведені та не обґрунтовані.

Надана до постанови фотозйомка не є належним доказом, який міг би в повній мірі довести вину позивача у скоєнні правопорушення. Адже позивач зазначила в позові і пояснила в судовому засіданні, що вона дійсно є власником зазначеного автомобіля, однак ні 03.10.2009р. та взагалі ніколи ним не керувала, оскільки не має посвідчення водія. Цей факт повністю виключає наявність вини позивача у скоєнні правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові. Він свідчить про те, що фактично відсутня подія правопорушення, яка вказана в оскаржуваній постанові. А відсутність події свідчить про відсутність складу правопорушення в правовому розумінні цього слова.

Нормами чинного законодавства вимагається, щоб особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дала письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, також вона може робити заяви і клопотання.

В даному ж випадку відповідач виніс постанову лише на підставі фотозйомки, без з'ясування інших обставин правопорушення, які мають значення для прийняття рішення по справі.

Згідно вимог чинного законодавства до постанови по справі про адміністративне правопорушення долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, тощо).

В ст.252 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 268 КУпАП містить перелік прав та обов'язків, які має особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. Особа має право : знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до вимог ст.280 вказаного Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясовувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, по пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.ЗЗ ч.2 цього Кодексу при накладанні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Вона повинна містити, в тому числі відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Інспектор ДАІ кваліфікував дії позивача за статтею 122 ч.І КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора... та таке інше.

Оцінюючи у сукупності зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що суб'єкт владних повноважень - інспектор ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та Автотехнічної інспекції, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 при винесенні постанови № 777554 від 03.10.2009р. по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300грн., в порушення вимог п.п.3,5,6,8 ч.З ст.2 КАС України діяв необгрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення, не добросовісно, не розсудливо, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Так, суб'єкт владних повноважень, в порушення вищенаведених норм законодавства, не встановив дійсні обставини справи, не склав протокол про адміністративне правопорушення, не взяв пояснення у правопорушника, та на підставі виконаної ним зйомки і свого власного бачення ситуації виніс оскаржувану постанову. Також не було прийнято до уваги лист, направлений відповідачеві позивачем, в якому у відповідності до вимог ч,2 ст. 14-1 КУпАП позивач надала інформацію інспектору про те, що вона є власником автомобіля, вказаного в протоколі, але ним ніколи не керувала.

Відповідно до ч.І ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За приписами ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, в справі, що розглядається, крім фотозйомки, яка по суті є єдиним джерелом доказування вини правопорушника з боку суб'єкта владних повноважень, інших доказів, якими б підтверджувалась вина ОСОБА_1 в скоєнні вказаного в постанові правопорушення, суду не надано. Крім тверджень інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та Автотехнічної інспекції, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, зазначених в постанові по справі про адміністративне правопорушення, будь-якими іншими доказами вина ОСОБА_1 не доведена.

З врахуванням вищенаведених та встановлених судом обставин є підстави з впевненістю стверджувати та зробити висновок про те, що фотозйомка є єдиним, але недостатнім доказом для винесення постанови про адміністративне правопорушення, яка є такою, що не ґрунтується на вимогах закону, тобто незаконною, тому вона підлягає скасуванню.

Дії суб'єкта владних повноважень - інспектора дорожньо-патрульної служби ОСОБА_3 визнаються судом неправомірними.

В діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.І КУпАП, за недоведеністю його вини, внаслідок чого на підставі ст.247 ч.І п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 слід закрити. Крім того, події, про яку йдеться в оскаржувані постанові, в реальності не було.

З врахуванням тієї обставини, що позивачу стало відомо про притягнення її до адміністративної відповідальності лише після отримання 26.11.2009р. копії оскаржуваної постанови, у суду є підстави для поновлення їй строку на звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до вимог ч.5 ст.288 КУпАП позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 9, 71, 86, 87, 94, 158-163,167,185, 254 КАС України, ст.ст.18, 33 ч.2, 247 ч.І п.4, 251, 252,256, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та Автотехнічної інспекції, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити.

Визнати неправомірними дії відповідача, які полягають у винесенні постанови про адміністративне правопорушення серії АН № 555774 від 03.10.2009р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 300.00грн.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 069642 від 25.11.2009р., винесену робітником відповідача - інспектором БДПС Відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та Автотехнічної інспекції, підпорядкований УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про притягнення серії АН № 555774 від 03.10.2009р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.І КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.І КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у вигляді штрафу у розмірі 300.00грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області протягом 10-ти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк, установлений для подання заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Повний текст постанови суду виготовлено 09.06.2010р.

Суддя Р.А.Литвинова