Справа № 812/1243/15
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2015-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2015 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1243/15

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Лисичанську Луганської області до Приватного підприємства «ЛИС» про стягнення заборгованості на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 1 за період з 01.03.2015 по 31.07.2015 у сумі 6749,70 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства «ЛИС» про стягнення заборгованості на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах за списком № 1 за період з 01.03.2015 по 31.07.2015 у сумі 6749,70 грн., в якому зазначив, що згідно з п. а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 відповідач зобов'язаний вносити до Управління Пенсійного фонду України місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначеної за віком на пільгових умовах.

У зв'язку з несвоєчасною сплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1, відповідач з 01.03.2015 по 31.07.2015 має заборгованість до Пенсійного фонду України з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 6749,70 грн., яку позивач просив стягнути з приватного підприємства «ЛИС».

Представники сторін у судове засідання не прибули, про дату, місце та час розгляд справи повідомлялись належним чином, представником позивача у позові заявлено клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином за адресою, вказаною у свідоцтві про державну реєстрацію юридичної особи. До суду повернувся конверт з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає». Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач зареєстрований за вищезазначеною адресою та відомості про зміну свого місця знаходження не надавав. Відповідно до положень ч. 11 ст.35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. (а.с. 18-19).

Відповідно до пункту 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення статті 128 КАС України суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 КАС України, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що приватне підприємство «ЛИС», , перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області як платника збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За період з 01.03.2015 по 31.07.2015 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичасньку Луганської області направлено відповідачу розрахунки для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених колишнім працівникам підприємства за списком № 1 на загальну суму 6749,70 грн.

Визначені у розрахунках суми за березень-липень 2015 року відповідачем не сплачено, у звязку з чим у ПП «ЛИС» виникла заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 у сумі 6749,70 грн., наявність якої підтверджено карткою особового рахунку відповідача, розрахунком суми боргу (а.с. 10,11).

Правовідносини, пов'язані з виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах, регулюються Конституцією України, Законами України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення, Інструкцією Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року № 2464 - VI, яким внесено зміни до Законів України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення.

Разом з цим положення Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які врегульовують питання обовязку підприємств відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не змінено.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування підприємства та організації з грошових коштів, які призначені на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, яка покриває витрати на виплату та доставку пенсій. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій передбачений ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, а саме платники збору на загальнообовязкове державне пенсійне страхування відшкодовують фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій до досягнення працівниками пенсійного віку.

Встановлено єдиний порядок для відшкодування пенсій, призначених відповідно з пунктом а статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Порядок відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пенсій регулюється пунктом 6 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі Інструкція).

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається на підставі відомостей відділів з призначення пенсій відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, витрати по оплаті пільгових пенсій відшкодовуються Пенсійному фонду за рахунок відповідних підприємств.

Підставою для нарахування пільгових пенсій є не тільки запис у трудовій книжці щодо праці на даному підприємстві, а й довідка підприємства, яка уточнює характер роботи з зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії або посади; характеру виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, яка оцінюється управлінням Пенсійного фонду з урахуванням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2002 за № 536/6824. Відповідальність за представлення таких документів покладається на адміністрацію підприємств, установ, організацій, згідно ст. 101 Закону "Про пенсійне забезпечення" № 1788- ХІІ.

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Із системного аналізу зазначених Закону України Про пенсійне забезпечення, суд приходить до висновку, що відповідач, отримавши розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів а ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, не надавши на них заперечень та не оскарживши розрахунки у судовому порядку, фактично узгодив такі розрахунки. Відтак, визначена в розрахунках сума до відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підлягає сплаті відповідачем.

Враховуючи, що позовні вимоги документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується, оскільки ст. 94 КАС України у даному випадку не передбачено стягнення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «ЛИС» (93118, Луганська область, м. Лисичанськ, кв. Жовтневої революції, б. 38; ) на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (93113, м. Лисичанськ, вул. Свердлова, 347, код 317924407, р/р 3 в ЛОУ ВАТ Державний ощадний банк України МФО 304665) заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 за період з 01.03.2015 по 31.07.2015 в сумі 6749,70 грн. (шість тисяч сімсот сорок девять грн. 70 коп.).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1