Справа № 11107/09/1570
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2010-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

"22" січня 2010 р.Справа № 2а-11107/09/1570
19 січня 2010 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Завальнюк І.В.,

при секретарі Катеренчук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом Одеської залізниці до Котовської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення Котовської обєднаної держаної податкової інспекції Одеської області від 22.04.2009 року №/0.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до п.п. 4.3.2. п. 4.3. ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»(далі Закон) надбавки до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених на виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має розїзний (пересувний) характер, що виплачуються у розмірах, передбачених колективними договорами, не є обєктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб. Позивач зазначає, що відповідно до пп. «д»пп. 4.4.2 п. 4.4. ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (далі Закон) він не може бути притягнутий до відповідальності, так як діяв відповідно до наданого йому податкового розяснення. Позивач також вказує, що у оскаржуваному рішенні відповідач притягує до відповідальності Котовську дистанцію колії №3 Одеської залізниці, яка є структурним підрозділом Одеської залізниці без права юридичної особи, що, на думку позивача, є порушенням ст.ст. 2, 55, 216 ГК України, так як відповідно до вказаних статей учасниками відносин у сфері господарювання є субєкти господарювання (юридичні особи, фізичні особи-підприємці). На думку позивача, зазначене податкове повідомлення-рішення є незаконним, оскільки не відповідає вимогам діючого законодавства, у звязку із чим Одеська залізниця звернулась до суду із вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд задовольнити позов.

В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги не визнали, посилаючись на відповідність дій Котовської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області по донарахуванню податку з доходів фізичних осіб та застосування штрафних санкцій до структурного підрозділу Одеської залізниці Котовської дистанції колії №3 Одеської залізниці за актом перевірки №746/23-01/01071568 від 09.04.2009 року згідно податкового повідомлення-рішення від 22.04.2009 року № /0. Представник відповідача також зазначив, що службові поїздки працівників, постійна робота яких проходить в дорозі або має розїзний характер, не є відрядженнями.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. Судом встановлено, що в період з 26.02.2009 року по 02.04.2009 року посадовими особами Котовської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області проведено планову перевірку Котовської дистанції колії №3 Одеської залізниці щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2007 року по 31.12.2008 року, за результатами якої був складений акт №746/23-01/01071568 від 09.04.2009 року. Перевірка проведена на підставі направлень № 134 від 26.02.2009 року та №188 від 26.03.2009 року, виданих начальником Котовської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області співробітникам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на проведення перевірки Котовської дистанції колії №3 Одеської залізниці. Перевіркою встановлено, що при нарахуванні та виплаті працівникам надбавок до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених на виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має розїзний (пересувний) характер роботи, у розмірах визначених законодавством, Котовська дистанція колії №3 Одеської залізниці не відносила та не включала суми таких надбавок до загального місячного оподаткованого доходу і не оподатковувала податком з доходів фізичних осіб за період з квітня по серпень 2007 року включно. Відповідно до висновку акту позивачем порушено п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», у результаті чого встановлено заниження податкового зобовязання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб у сумі 9760,28 гривень.

На підставі складеного акту податкова інспекція прийняла податкове повідомлення-рішення від 22.04.2009 року № /0, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за основним платежем у розмірі 9760,28 гривень за порушення пп. 4.2.1 п. 4.2 статті 4, пп. 8.1.1 п. 8 статті 8 Закону, якими встановлено, що до складу загального місячного оподатковуваного доходу включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового або цивільного договору. Податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку 15 відсотків від обєкта оподаткування; штрафна санкція застосована згідно п.п. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону, яка передбачає відповідальність у разі, коли платник податку здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати попереднього нарахування та сплати податку, збору (обовязкового платежу), відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обовязковою передумовою продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобовязання з такого податку, збору (обовязкового платежу) 9760,28 гривень х 2 = 19520,56 гривень. Не погодившись з прийнятим Інспекцією рішенням Одеська залізниця в особі начальника Котовської дистанції колії №3 Одеської залізниці звернулася до Інспекції зі скаргою від 14.05.2009 року №1/595 про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2009 року № /0. За розглядом скарги Інспекцією винесене податкове повідомлення рішення від 28.05.2009 року №/1 про сплату 9760,28 гривень податку з доходів найманих працівників та штрафних санкцій у розмірі 19520,56 гривень, яке було оскаржено 05.06.2009 року за №1/667 до Державної податкової адміністрації в Одеській області. Державною податковою адміністрацією в Одеській області по скарзі прийнято рішення №22735/10/25-007 від 25.06.2009 року про залишення повторної скарги без розгляду, яким вирішено скасувати рішення Котовської ОДПІ від 28.05.2009 року №/1, а повторну скаргу начальника Котовської дистанції колії №3 від 05.06.2009 року №1/667 на податкове повідомлення-рішення Котовської ОДПІ від 22.04.2009 року № /0 залишити без розгляду.

Листом від 09.07.2009 року №1/801 позивач звернувся із повторною скаргою до Державної податкової адміністрації України про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2009 року № /0. Рішенням від 28.07.2009 року №7240/6/25-0315 Державною податковою адміністрацією України залишено без змін рішення ДПА в Одеській області від 25.06.2009 року №22735/10/25-007 про залишення скарги без розгляду.

Вимоги позивача про скасування податкового повідомлення-рішення Інспекції від 22.04.2009 року № /0 підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 4.3.2 п. 4.3 ст. 4 Закону до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються суми коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт, з урахуванням норм п. 9.10 ст. 9 даного Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1999 року №490 «Про надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має розїзний (пересувний) характер»встановлено, що підприємства, установи, організації самостійно встановлюють набавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має розїзний (пересувний) характер, у розмірах, передбачених колективними договорами або за погодженням із замовником. Граничні розміри надбавок (польового забезпечення) працівникам за день не можуть перевищувати граничні норми витрат, установлені постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.1999 року №663 «Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон».

Згідно із абзацами першим та другим загальних положень Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року №59 службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника підприємства, обєднання, установи, організації на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи. Службові поїздки працівників, постійна робота яких проходить в дорозі або має розїзний (пересувний) характер, не вважаються відрядженнями, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором, трудовим договором (контрактом) між працівником і власником (або уповноваженою особою).

Відповідно до п. 3.16 Інструкції зі статистики заробітної плати надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджувальних, ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має розїзний (пересувний) характер, у розмірах, визначених законодавством, відносяться до інших виплат, що не належить до фонду оплати праці.

Статтею 13 Кодексу законів про працю України передбачено, що у колективному договорі встановлюються взаємні зобов'язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема, нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.).

Пунктом 4.6 колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом Котовської дистанції колії №3 Одеської залізниці на 2006-2010 роки встановлено, що службові поїздки залізничників, постійна робота яких проходить в дорозі або має розїзний характер вважаються відрядженнями, при цьому зберігається діючий порядок обліку виплат за розїзний характер робіт. Підтвердженням фактичного знаходження працівників у таких відрядженнях є відомості обліку розїзних за формою ФРУ-12, в яких проставляються відповідні відмітки. Підставами для виплат надбавки згідно Положення Про порядок і умови відшкодування витрат працівникам залізничного транспорту, робота яких постійно проходить в дорозі або має розїзний характер, а також при службових поїздках в межах обслуговуваних дільниць, в тому числі при розїздах за межі України, затверджене наказом Укрзалізниці від 10.06.2002 року №285-Ц, являються відомість обліку розїздів (ФРУ-12), маршрутні листки, плани-графіки, журнали обліку тощо. Судом встановлено, що Котовською дистанцією колії №3 Одеської залізниці для обліку розїздів у всіх випадках використовувалась відомість за формою ФРУ-12. Зазначені факти сторонами не заперечувались.

Крім того, згідно відповіді ДПА України від 14.07.2006 року №7759/6/17-0716, яка відповідно до п.п. «г»п.п. 4.4.2 п. 4.4 ст. 4 Закону є податковим розясненням, за умови визначення у колективному договорі, трудовому договорі (контракті) службових поїздок працівників, робота яких проходить в дорозі або має розїзний (пересувний) характер, відрядженням, надбавки до тарифних ставок і посадових окладів таких працівників, що виплачуються у розмірах, передбачених колективними договорами або за погодженням із замовником, але не вище граничних норм витрат, понесених у звязку з відрядженням (зокрема, добових витрат), встановлених Постановою КМУ №663 та Інструкцією №59, не є обєктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб.

У подальшому листом ДПА України від 21.08.2007 року №8005/6/17-0716 було додатково повідомлено, що якщо колективним договором, трудовим договором (контрактом) службові поїздки працівників, робота яких проходить в дорозі або має розїзний (пересувний) характер, визначені відрядженнями, то суми коштів, отриманих платником податку на відрядження, не є обєктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб за умови виконання вимог Інструкції №59, зокрема, оформлення відповідного наказу (розпорядження) керівника підприємства, видачі працівнику посвідчення про відрядження встановленої форми. Таким чином, лист ДПА України від 21.08.2007 року №8005/6/17-0716, який відповідно до пп. «г»пп. 4.4.2 п. 4.4 ст. 4 Закону також є податковим розясненням, суттєво доповнив податкове розяснення, що було надано раніше, оскільки встановив додаткове зобовязання для платника податку у вигляді оформлення відповідного наказу керівника про відрядження, видачі відповідного посвідчення про відрядження, що не передбачено умовами колективного договору та Положенням про порядок і умови відшкодування витрат працівникам залізничного транспорту…, невиконання якого потягло за собою відповідні наслідки для позивача. З урахуванням наведеного суд вважає, що Котовська дистанція колії №3 Одеської залізниці діяла у відповідності до податкового розяснення ДПА України від 14.07.2006 року №7759/6/17-0716.

При викладених вище обставинах, суд вважає, що оскільки позивач діяв відповідно до умов колективного договору, Положення про порядок і умови відшкодування витрат працівникам залізничного транспорту… та наданого йому податкового розяснення (14.07.2006 року №7759/6/17-0716), Котовська дистанція колії №3 Одеської залізниці, з урахуванням положень п.п. «д»п.п. 4.4.2 п. 4.4. ст. 4 Закону, не може нести відповідальність за те, що остання в період з квітня по серпень 2007 року не нараховувала та не перераховувала до бюджету податок з доходів фізичних осіб із сум надбавок за розїзний характер робіт в розмірі 9760,28 гривень.

У звязку із цим суд вважає, що податкове повідомлення-рішення Котовської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області від 22.04.2009 року № /0 про визначення Котовській дистанції колії №3 Одеської залізниці податкового зобовязання зі сплати податку з доходів фізичних осіб в розмірі 9760,28 гривень та штрафної (фінансової) санкції в розмірі 19520,56 гривень, а всього 29280,84 гривень, є протиправним, підлягає скасуванню, а позов задоволенню у повному обсязі.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача, оскільки вони не спростовують обґрунтованість позовних вимог. Також, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що службові поїздки працівників Котовської дистанції колії №3 Одеської залізниці, постійна робота яких проходить в дорозі або має розїзний характер, не є відрядженнями, оскільки зазначені службові поїздки в колективному договорі між адміністрацією та профспілковим комітетом Котовської дистанції колії №3 Одеської залізниці на 2006-2010 роки визначені відрядженнями, що відповідає вимогам ст. 13 КЗпП України та положенням Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 року №59. При цьому, суд враховує, що за своєю природою та особливостями праці службові поїздки працівників Котовської дистанції колії №3 не можуть обліковуватися шляхом оформлення посвідчення про відрядження, оскільки такі поїздки здійснюються в межах дільниць обслуговування, що виключає можливість заповнення зворотної сторони посвідчення про відрядження. У звязку із цим в умовах колективного договору було передбачено збереження діючого порядку обліку виплат за розїзний характер робіт, який у повній мірі забезпечив належне підтвердження знаходження працівника у такому відрядженні.

В той же час, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що в силу ст.ст.2,55,216 ГК України відповідач неправомірно притягнув до юридичної відповідальності Котовську дистанцію колії №3 Одеської залізниці, яка є структурним підрозділом Одеської залізниці без права юридичної особи, оскільки остання є платником податків, податковим агентом, платником податку з доходів найманих працівників, взята на податковий облік у Котовській обєднаній державній податковій інспекції Одеської області як платник податків та може нести відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,7,8,9,11,86,159-164 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Одеської залізниці задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Котовської обєднаної державної податкової інспекції Одеської області від 22.04.2009 року №/0 про визначення відокремленому структурному підрозділу Котовська дистанція колії № 3 Одеської залізниці податкового зобовязання зі сплати податку з доходів фізичних осіб в розмірі 9760,28 гривень та штрафної (фінансової) санкції в розмірі 19520,56 гривень, а всього 29280,84 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано «22»січня 2010 року.

Суддя ____________________ І.В. Завальнюк