Справа № 806/757/15
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року Житомир справа № 806/757/15

час прийняття: 15 год. 35 хв. категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Романченка Є.Ю., суддів: Гуріна Д.М., Сичової О.П.,

секретар судового засідання Черниш А.В.,

за участю: позивача та представника позивача - ОСОБА_1,

представника Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області - ОСОБА_2,

представника Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, Управління Державної автоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання нечинними і скасування у частині наказів №48 о/с від 16.01.2015 та №17 о/с від 26.01.2015, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо звільнення його зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади" та згідно з п. 62 "а", 66 Положення про походження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу; визнати нечинними і скасувати накази "По особовому складу" МВС України від 16.01.2015 № 48 о/с та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26.01.2015 № 17 о/с в частині звільнення майора міліції ОСОБА_4 зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади" та згідно з п. 62 "а", 66 Положення про походження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу; поновити його в органах внутрішніх справ України з 26.01.2015 та стягнути з Управління Державної автоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 26.01.2015 по день фактичного поновлення в органах внутрішніх справ України.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 зазначав, що його звільнення є незаконним та таким, що проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства України.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, на підставі доводів викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів - Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, в засіданні суду позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з мотивів викладених у письмових запереченнях проти позову.

Представник відповідача - Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, в судовому засіданні проти позову заперечував і просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом безспірно встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу в органах внутрішніх справ з 26.02.1999.

31 березня 2014 року майора міліції ОСОБА_4 призначено на посаду командира роти дорожньо - патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню МВС України в Житомирській області.

Наказом міністра Міністерства внутрішніх справ України від 16 січня 2015 року № 48 о/с "По особовому складу" відповідно до вимог пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади" та згідно з п. 62 "а", 66 Положення про походження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із поставленням на військовий облік) за скоєння вчинку, що дискредитують звання рядового і начальницького складу по Управлінню МВС України в Житомирській області, зокрема, майора міліції ОСОБА_4, командира роти дорожньо - патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої Управлінню.

На виконання зазначеного наказу Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області видано наказ № 17 о/с від 26 січня 2015 року "По особовому складу", яким оголошено наказ МВС України від 16.01.2015 № 48 о/с. Магалецький В.Ю. ознайомлений із наказом 02.02.2015.

У судовому засіданні з'ясовано, що фактичною підставою для звільнення позивача слугувало те, що за наслідками проведеної УДАІ УМВС України в Житомирській області перевірки законності дій працівників Державної автомобільної інспекції МВС України під час складання адміністративних матеріалів у період з 25.11.2013 до 20.02.2014 відносно учасників громадського об'єднання (руху) "Автомайдан" встановлено, що ОСОБА_4 у січні 2014 року склав адміністративні протоколи АА2 № 530061 та № 530062 від 09.01.2014 відносно членів ГО "Автомайдан" ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, які містили недостовірні відомості про порушення вказаними особами правил дорожнього руху.

За наведених обставин Міністерство внутрішніх справ України дійшло висновку щодо здійснення люстрації відносно позивача за критерієм, наведеним у п. 10 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про очищення влади".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Очищення влади (люстрація), згідно зі ч. 1 ст. 1 Закону України "Про очищення влади" від 16.09.2014 № 1682-VII, який набрав чинності з 16.10.2014 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон № 1682-VII), - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті Закону № 1682-VII очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_7, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Перелік посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) наведено у статті 2 Закону № 1682-VII.

Частиною 3 статті 1 Закону № 1682-VII установлено, що протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

У відповідності до пункту 10 частини 2 статті 3 Закону № 1682-VII заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали посаду (посади) у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням: працівника правоохоронного органу, який складав та/або своєю дією сприяв складенню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Закону України "Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань" від 29 січня 2014 року N 737-VII, Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року N 743-VII.

Згідно зі частиною 7 статті 1 Закону № 1682-VII, заборона, передбачена частинами третьою та четвертою цієї статті, не застосовується до осіб, зазначених у частинах другій - четвертій статті 3 цього Закону, які визнані учасниками бойових дій під час проведення антитерористичної операції на сході України у встановленому законодавством порядку.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. N 413 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Порядок).

За змістом пункту 2 Порядку статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов'язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, особам рядового і начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв'язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції.

Рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі - міжвідомча комісія), яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції із включенням до її складу фахівців Міноборони, МВС, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв'язку, ДСНС, ДПтС, військових формувань. До складу міжвідомчої комісії можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій (пункту 5 Порядку).

Відповідно до п. 9 Порядку, посвідчення учасника бойових дій і нагрудний знак особам, яким надано статус учасника бойових дій, видаються органами Міноборони, МВС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв'язку, ДСНС, ДПтС, а також органами соціального захисту населення за місцем їх реєстрації.

Матеріалами справи підтверджено, що у витягу із наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 19.10.2014 № 41 вказано, що майора міліції ОСОБА_4, командира роти дорожньо - патрульної служби Державної автомобільної інспекції, підпорядкованої УМВС України в Житомирській області, слід вважати таким, що перебував у службовому відрядженні у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань з 20.09.2014 по 19.10.2014.

Безпосередню участь позивача з 20.09.2014 по 19.10.2014 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей також підтверджено довідкою т.в.о. начальника Орджонікідзенського РВ Маріупольського ГУ ГУМВС України в Донецькій області від 13.10.2014 № 10/17578.

Статус учасника бойових дій ОСОБА_8 надано рішенням комісії Міністерства внутрішніх справ України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій працівників органів внутрішніх справ України № 8/І/VI/133 від 29 травня 2015 року. Відповідне посвідчення Управлінням МВС України в Житомирській області видано позивачу лише 30 червня 2015 року.

Отже, на час прийняття спірних наказів позивач вже був визнаний таким, що брав безпосередню участь в антитерористичній операції, проте не мав необхідного посвідчення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що звільнення ОСОБА_4 проведено без дотримання норм чинного законодавства, зокрема ч. 7 ст. 1 Закону № 1682-VII.

Окремо суд звертає увагу на доводи представника Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо відкриття за фактом складання адміністративних протоколів, в яких містились недостовірні відомості, Прокуратурою Житомирської області кримінального провадження від 12.11.2014 № 0000379, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та зазначає наступне.

Під час судового розгляду справи позивачем надано суду постанову Прокуратури Житомирської області про закриття кримінального провадження від 26 лютого 2015 року. Цією постановою старший слідчий слідчого відділу Прокуратури Житомирської області кримінальне провадження № 0000379 від 12.11.2014 стосовно ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, закрив у зв'язку з відсутністю у їх діях складу вказаного кримінального правопорушення. При цьому у вказаній постанові, зокрема, вказано, що проведеною почеркознавчою експертизою з використанням зразків почерку та підпису ОСОБА_8 встановлено, що графи протоколів серії АА2 №№ 530061 та 530062 виконані не почерком ОСОБА_4. Зазначено, що у ході досудового розслідування не зібрано достатньо доказів, які б вказували на підписання вищевказаних протоколів про адміністративне правопорушення ОСОБА_4, відтак у діях ОСОБА_4 відсутні ознаки складу злочину, передбачені ст. 366 КК України.

Копія постанови про закриття кримінального провадження від 26.02.2015 приєднана до матеріалів справи. Обставини викладені у ній представниками сторін не заперечувалися.

З огляду на наведене, суд вважає, що наказ Міністерства внутрішніх справ України від 16.01.2015 № 48 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора міліції ОСОБА_4 зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади" та згідно з п. 62 "а", 66 Положення про походження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу та виданий на його виконання наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26.01.2015 № 17 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора міліції ОСОБА_4 необхідно скасувати як протиправні, а позов у цій частині - задовольнити.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області.

Позивач у обґрунтування зазначеної вимоги посилається на те, що Міністр внутрішніх справ України не наділений повноваженнями щодо звільнення осіб, призначених на посаду командира роти дорожньо - патрульної служби.

Суд не погоджується із такими твердженнями позивача, враховуючи слідуюче.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (зі змінами та доповненнями, далі - Статут).

У відповідності до статті 12 Статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема: звільнення з органів внутрішніх справ.

Частиною 1 статті 13 Статуту встановлено, що Міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про безпідставність позову в частині визнання дій Міністерства внутрішніх справ України та Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо прийняття спірних наказів у частині звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ.

Щодо поновлення позивача на посаді та стягнення з Управління Державної автомобільної інспекції Управління МВС України в Житомирській області на його користь грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 26.01.2015 по день фактичного поновлення в органах внутрішніх справ України.

Відповідно до абз. 1 п. 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114 (зі змінами та доповненнями), у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Отже, ОСОБА_4 підлягає поновленню на посаді командира роти дорожньо - патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС України в Житомирській області з 26 січня 2015 року, а позов у цій частині до задоволення.

З метою повного захисту прав позивача, суд зобов'язує Управління Державної автоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.01.2015 по день фактичного поновлення в органах внутрішніх справ України.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 необхідно задовольнити частково.

У пункті 3 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді необхідно звернути до негайного виконання.

Керуючись статтями 86, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України від 16.01.2015 № 48 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора міліції ОСОБА_4 зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади" та згідно з п. 62 "а", 66 Положення про походження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області від 26.01.2015 № 17 о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора міліції ОСОБА_4 зі служби в органах внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік) відповідно до вимог пункту 10 частини 2 статті 3 Закону України "Про очищення влади" та згідно з п. 62 "а", 66 Положення про походження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу.

Поновити ОСОБА_4 на посаді командира роти дорожньо - патрульної служби ДАІ, підпорядкованої УМВС України в Житомирській області з 26 січня 2015 року.

Зобов'язати Управління Державної автоінспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.01.2015 по день фактичного поновлення в органах внутрішніх справ України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити постанову в частині поновлення на посаді до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя Є.Ю. Романченко

Судді Д.М. Гурін

ОСОБА_11

Повний текст постанови виготовлено: 14 вересня 2015 р.