Справа № 2-а-4881/10/0270
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

27 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4881/10/0270 м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Чернюк Алла Юріївна

при секретарі судового засідання: Котюжанській Тетяні Олександрівні

за участю представників сторін:

Позивача : ОСОБА_1 - представник на підставі довіреності;

Відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - представники на підставі довіреностей;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву у справі:

за позовом: Закритого акціонерного товариства "Поділлявторметал"

до: Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю в особі Територіальної державної інспекції праці у Вінницькій області посадова особа: Головний державний інспектор праці ОСОБА_3

про: визнання протиправним та скасування припису

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Закритого акціонерного товариства "Поділлявторметал" до Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю в особі Територіальної державної інспекції праці у Вінницькій області посадова особа: Головний державний інспектор праці ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування припису.

Однією з позовних вимог заявлених позивачем є вимога про вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову шляхом зупинення дії Припису №02-01-45/1799-1590 від 16.11.2010 року внесеного Головним державним інспектором праці ОСОБА_3 до завершення розгляду справи. На думку позивача без вжиття заходів забезпечення позову існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та законним інтересам до моменту прийняття судом рішення в даній адміністративній справі.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку, що вимога (клопотання) про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Згідно з ч. 3 ст. 117 КАС України, суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Згідно до ч. 1 ст. 117 КАС України підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть бути такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Суд виходячи з конкретних доказів, повинен встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

З приписів наведеної статті вбачається, що обовязковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Аналізуючи норми даної статті та обставини викладені в клопотанні суд приходить до висновку, що питання забезпечення позову може мати місце лише у випадках, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Проте, позивачем не надано доказів наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Щодо посилання позивача на те, що очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача полягає у можливому вчиненні відповідачем дій спрямованих на виконання оскаржуваного припису, то суд вважає, що вказану обставину не можна розглядати як підставу для забезпечення адміністративного позову. Само по собі побоювання щодо такого порушення, незгода з подальшими діями відповідача стосовно прийняття наступного рішення, виключає застосування інституту забезпечення позову, оскільки не містить чітко вираженої очевидної загрози небезпеки заподіяння шкоди чи очевидної протиправності дій у розглядуваній ситуації.

Більш того, в разі встановлення позивачем при вчиненні таких дій порушень своїх прав, свобод та інтересів, він не позбавлений можливості вживати заходів щодо їх судового захисту.

Таким чином, посилання заявника на те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, не знайшло свого підтвердження відповідними доказами, будь-яке інше обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову суду не надано.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд приходить до висновку, що клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Тобто суд, на даний час, не вбачає існування передбачених статтею 117 КАС України обставин, що вказують на необхідність забезпечення позову.

На ряду з цим, суд вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову наявна можливість захисту прав, свобод та інтересів позивача, в разі необхідності.

Разом з тим, це не є перешкодою для повторного звернення із аналогічним клопотанням за умови наявності відповідних підстав.

З урахуванням вищенаведеного та керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову у адміністративній справі 2-а-4881/10/0270 за позовом Закритого акціонерного товариства "Поділлявторметал" до Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю в особі Територіальної державної інспекції праці у Вінницькій області посадова особа: Головний державний інспектор праці ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування припису, - відмовити повністю.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Чернюк Алла Юріївна