Справа № 2а-1885/10/0370
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2010-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2010 рокуСправа № 2а-1885/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Йовик С.Б.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансгазіндастрі АГ»до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення від 09 лютого 2010 року № /1,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансгазіндастрі АГ» (далі ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції (далі Луцька ОДПІ, відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 09.02.2010 року № /1.

В ході судового розгляду позивач подав заяву про зміну позовних вимог, просить скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 09.02.2010 року № /1 в частині визначення суми податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств за основним платежем у розмірі 51338 грн. 00 коп. та штрафними санкціями в сумі 22515 грн. 00 коп. (а. с. 169).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною податковою адміністрацією у Волинській області (далі ДПА у Волинській області) була проведена планова виїзна перевірка ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2006 року по 30.06.2009 року, про що складено акт № 411/2399/32748376 від 13.11.2009 року. На підставі вказаного акту перевірки Луцькою ОДПІ 26.11.2009 року винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств у розмірі 74723 грн. 00 коп. (у тому числі, за основним платежем 51918 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 22805 грн. 00 коп.). Податкове повідомлення-рішення від 26.11.2009 року позивач оскаржив в адміністративному порядку до Луцької ОДПІ, проте скарга не була задоволена. Луцькою ОДПІ прийнято та надіслано позивачу податкове повідомлення-рішення від 09.02.2010 року № /1, яке позивач вважає необґрунтованим та таким, що суперечить чинному законодавству України з наступних підстав.

Донарахування податку на прибуток повязане з неправильним формування валових доходів та валових витрат по господарських операціях (будівництво для ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» трансформаторної підстанції та підведення кабельної лінії, які в подальшому продані іншому субєкту господарювання, і передані назад позивачу для користування на умовах договорів оренди), угоди по яких податковим органом визнані нікчемними. Податковим органом зменшено валові витрати на суму витрат, сплачених підряднику за виконані роботи по будівництву трансформаторної підстанції і підведення кабельної лінії, в розмірі 583333 грн. 00 коп., зменшено валові доходи від продажу трансформаторної підстанції і кабельної лінії в розмірі 584348 грн. 00 коп., а також зменшено валові витрати на суму орендної плати, що сплачувалася позивачем новому власнику обєктів, в розмірі 12375 грн. 00 коп.

Позивач вказує, що роботи по договору підряду № 40 від 19.03.2007 року, укладеного з підрядником Товариством з обмеженою відповідальністю «Налагоджувально-енергетичне підприємство» (далі ТзОВ «НЕП»), на будівництво трансформаторної підстанції та проведення кабельної лінії виконані, обєкт використовується в господарській діяльності, а тому договір підряду та в подальшому укладені між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кріогаз» (далі ТзОВ «Кріогаз») договори купівлі-продажу № 2/08 від 12.02.2008 року, № 3/08 від 14.03.2008 року на відчуження трансформаторної підстанції та кабельної лінії є дійсними. Продаж обєкту нерухомості і подальше взяття його в оренду для використання у власній господарській діяльності було обумовлене фінансовими труднощами підприємства та необхідністю залучити грошові кошти для погашення боргових зобовязань по кредитних договорах. Вказані договори щодо будівництва, продажу та оренди обєктів нерухомості не підпадають під ознаки нікчемних угод, а висновки відповідача не відповідають нормам цивільного та податкового законодавства.

Крім того, позивач оспорює ще одне порушення, повязане з нарахуванням амортизаційних відрахувань в розмірі 28331 грн. 00 коп. на обєкт основних фондів сантехнічні споруди дощових вод та каналізаційні споруди біологічної очистки на автомобільній газонаповнюючій компресорній станції (далі АГНКС). Висновок податкового органу щодо завищення амортизації ґрунтується на тому, що фактично роботи по будівництву сантехнічних та каналізаційних споруд не виконувалися, оскільки договори підряду та акти виконаних робіт укладені з виконавцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Систем Інвестмент» (далі ТзОВ «Систем Інвестмент»), відносно службових осіб якого розслідується кримінальна справа за фактом фіктивного підприємництва та легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом. Позивач зазначає, що сантехнічні та каналізаційні споруди виконані в повному обсязі і підтверджуються, крім договорів та актів виконаних робіт, актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію АГНКС.

Позивач, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 09.02.2010 року № /1 в частині визначення суми податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств за основним платежем у розмірі 51338 грн. 00 коп. та штрафними санкціями в сумі 22515 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представники позивача, кожен зокрема, адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснили, що в акті перевірки № 411/2399/32748376 від 13.11.2009 року описані й інші порушення податкового законодавства, зокрема, щодо невключення до складу валових доходів кредиторської заборгованості по розрахунках з компанією «Transgasindustry AG» (Німеччина) в сумі 2321 грн. 21 коп., по якій минув термін позовної давності. Вказане порушення позивачем визнано, нарахована сума податкового зобовязання 580 грн. 00 коп. не оспорюється та сплачена згідно платіжного доручення № 28 від 14.09.2010 року. Крім того, позивач допустив порушення в частині неведення податкового обліку приросту (убутку) балансової вартості товарів, сировини, матеріалів на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат, що мало наслідком заниження валових доходів та валових витрат. ОСОБА_4 дана бухгалтерська помилка, на думку представників позивача, не вплинула на обєкт оподаткування, оскільки перевіркою встановлено як заниження валових доходів, так і заниження валових витрат. Перевіркою також встановлено невключення в другому кварталі 2008 року до складу валових витрат доходу від курсової різниці по договору позики в розмірі 60330 грн. 00 коп. Представники позивача погодилися з допущеними порушеннями, але наполягали на тому, що вони не впливають на обєкт оподаткування. Разом з тим, представники позивача будь-яких розрахунків щодо визначення обєкта оподаткування з врахуванням порушень, які вони визнали та вважали, що такі не впливають на обєкт оподаткування у відповідних звітних періодах, суду не надали. З урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 30.09.2010 року (а. с. 169), представники позивача просять скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 09.02.2010 року № /1 в частині визначення суми податкового зобовязання з податку на прибуток підприємств у розмірі 73853 грн. 00 коп. (у тому числі, за основним платежем 51338 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 22515 грн. 00 коп.).

Представники відповідача, кожен зокрема, в судовому засіданні адміністративний позов не визнали повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову від 07.07.2010 № 4025/10/10-002 (а. с. 126-128), та пояснили, що в акті перевірки від 13.11.2009 року № 411/2399/32748376 при визначенні позивачем обєкта оподаткування податком на прибуток зафіксовані такі порушення податкового законодавства:

- неправильне формування валових витрат і валових доходів по господарських операціях, по яких позивач замовляє і оплачує будівництво основних засобів (трансформаторної підстанції) та підведення кабельної лінії, які продає іншому субєкту господарювання і в подальшому бере їх в оренду для використання у власній господарській діяльності. Договір підряду на будівництво та договори купівлі-продажу обєктів податковий орган вважає нікчемними через відсутність економічного змісту таких операцій, а сплата орендної плати в подальшому призводить до того, що платник податків несе більші витрати, ніж отримав доходи. Платником податків порушено пункт 1.32 статті 1, підпункт 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». За цим порушенням позивачу зменшено валові витрати в частині витрат за договором підряду на суму 583333 грн. 00 коп., зменшено валові доходи від продажу трансформаторної підстанції і кабельної лінії в розмірі 584348 грн. 00 коп., а також зменшено валові витрати на суму орендної плати, що сплачувалася позивачем, в розмірі 12375 грн. 00 коп.;

- завищення амортизаційних відрахувань на суму 28331 грн. 00 коп., нарахованих на сантехнічні та каналізаційні споруди на АГНКС. Податковим органом встановлено, що роботи по будівництву таких споруд не виконувалися через фіктивність діяльності підрядника ТзОВ «Систем Інвестмент», відносно посадових осіб якого СВ ПМ ДПА в Рівненській області розслідується кримінальна справа № 70/50-07 (платником податків порушено підпункт 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»);

- заниження задекларованих показників приросту балансової вартості запасів у розмірі 1202343 грн. 00 коп. (тобто, перевищення балансової вартості запасів на кінець звітного періоду над їх балансовою вартістю на початок того ж звітного періоду), і, як наслідок, заниження валових доходів на вказану суму. Заниження валових витрат в частині невключення до їх складу вартості придбаних товарів, сировини, матеріалів на складах, незавершеному виробництві та залишках готової продукції в розмірі 1236511 грн. 00 коп., податковий облік приросту (убутку) балансової вартості яких має вести платник податків (порушено пункт 5.9 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»);

- невключення до складу валових доходів кредиторської заборгованості по розрахунках з компанією «Transgasindustry AG» (Німеччина), в сумі 2321 грн. 21 коп., по якій минув термін позовної давності (порушено підпункт 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»);

- заниження валового доходу в частині не включення доходу від курсової різниці по договору позики № 1 від 01.11.2007 року, укладеному з компанією «Transgasindustry AG» (Німеччина), в розмірі 60330 грн. 00 коп. (порушено підпункт 7.3.3 пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»);

- заниження валових витрат в частині не віднесення до витрат придбаних робіт, послуг (розрахунково-касове обслуговування, охорона приміщення, відсотки за кредит, електроенергія, оренда офісу, поворотна фінансова допомога) в розмірі 14877 грн. 00 коп. та завищення валових витрат в частині віднесення придбаних робіт, послуг (розрахунково-касове обслуговування, оренда офісу) на суму 17327 грн. 00 коп. (порушено пункт 5.1, підпункт 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»);

- неправомірне віднесення до складу валових витрат у розмірі 125600 грн. 00 коп., які не підтвердженні відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами бухгалтерського обліку, чим завищено валові витрати на суму 125600 грн. 00 коп. (порушено підпункт 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

В результаті наведених порушень позивачем занижено податок на прибуток за 2007 рік в розмірі 580 грн. 00 коп., за три квартали 2008 року 25519 грн. 00 коп., за 2008 рік 48413 грн. 00 коп., за перший квартал 2009 року 1389 грн. 00 коп., за півріччя 2009 року 2925 грн. 00 коп., а також занижено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток за півріччя 2008 року на 176534 грн. 00 коп. і завищено податок на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету за півріччя 2008 року на 510 грн. 00 коп.

Крім того, на вимогу суду відповідач надав розрахунок обєкта оподаткування податком на прибуток та штрафних санкцій, виходячи з порушень, встановлених перевіркою та не оспорених позивачем, за даними якого позивачем занижено податок на прибуток за 2007 рік в розмірі 580 грн. 00 коп., три квартали 2008 року 11280 грн. 00 коп., за 2008 рік 35259 грн. 00 коп., а також занижено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток за півріччя 2008 року на 135358 грн. 00 коп. і завищено податок на прибуток за півріччя 2008 року на 510 грн. 00 коп.

Представники відповідача просять в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ДПА у Волинській області була проведена планова виїзна перевірка ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2006 року по 30.06.2009 року, результати якої оформлені актом № 411/2399/32748376 від 13.11.2009 року (а. с. 11-52). Перевіркою, зокрема, встановлено порушення ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» вимог Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в частині неправильного визначення валових доходів, валових витрат, амортизації, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2007 рік в розмірі 580 грн. 00 коп., за три квартали 2008 року 25519 грн. 00 коп., за 2008 рік 48413 грн. 00 коп., за перший квартал 2009 року 1389 грн. 00 коп., за півріччя 2009 року 2925 грн. 00 коп., а також занижено відємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток за півріччя 2008 року на 176534 грн. 00 коп. і завищено податок на прибуток, що підлягає сплаті до державного бюджету за півріччя 2008 року на 510 грн. 00 коп.

На підставі акту перевірки № 411/2399/32748376 від 13.11.2009 року Луцькою ОДПІ 26.11.2009 року винесено податкове повідомлення-рішення № /0, яким ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» визначено суму податкового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 74723 грн. 00 коп. (у тому числі, за основним платежем 51918 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 22805 грн. 00 коп.) (а. с. 9), та яке позивач оскаржив в адміністративному порядку. Рішенням Луцької ОДПІ № 2328/10/25-006 від 09.02.2010 року (а. с. 53-61) первинна скарга позивача залишена без задоволення. Луцькою ОДПІ з метою доведення до позивача граничного строку сплати податкових зобовязань, зазначених в раніше надісланому податковому повідомленні-рішенні, винесене нове податкове повідомлення-рішення від 09.02.2010 року № /1 (а. с. 10).

Перевіркою встановлено ряд порушень податкового законодавства, що вплинули на визначення обєкту оподаткування податком на прибуток, кожне з яких досліджувалося судом для надання правової оцінки.

Так, зокрема, перевіркою встановлено неправильне формування валових витрат і валових доходів по господарських операціях, які в акті перевірки визначені як нікчемні угоди через відсутність економічного змісту таких операцій. Позивачем (замовником) було укладено договір підряду з ТзОВ «НЕП» (підрядником) № 40 від 19.03.2007 року на будівництво трансформаторної підстанції 10/0,4 кВ АГНКС зі зріджувачем газу та пунктом по переобладнанню автомобілів на газове пальне на землях Мощенської сільської ради Ковельського району, виконання загальнобудівельних та електромонтажних робіт, загальною вартістю 700000 грн. 00 коп. (в тому числі, ПДВ 116666 грн. 67 коп.) (а. с. 70-71). В подальшому позивач продав ТзОВ «Кріогаз» трансформаторну підстанцію АГНКС з підведеними до неї кабельними лініями для подачі напруги згідно договорів купівлі-продажу № 2/08 від 12.02.2008 року на суму 236217 грн. 60 коп. (в тому числі, ПДВ 39369 грн. 60 коп.) (а. с. 62-63), № 3/08 від 14.03.2008 року на суму 465000 грн. 00 коп. (в тому числі, ПДВ 77500 грн. 00 коп.) (а. с. 66-67). Згодом вказані обєкти ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» взяло в користування у нового власника ТзОВ «Кріогаз» на умовах оренди на підставі договорів оренди № 1-08 від 31.03.2008 року (а. с. 80-81), № 2-08 від 30.06.2008 року (а. с. 85-86) зі сплатою орендної плати в розмірі 4950 грн. 00 коп. та 10200 грн. 00 коп. відповідно за один місяць. При цьому, передача обєктів згідно з договорами купівлі-продажу та договорами оренди оформлена відповідними актами приймання-передачі від 12.02.2008 року (а. с. 64), від 30.06.2008 року (а. с. 68), від 01.04.2008 року (а. с. 82), від 01.07.2008 року (а. с. 87).

Податковий орган, вважаючи зазначені вище договір підряду та договори купівлі-продажу нікчемними, зменшив ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» валові витрати в частині витрат за договором підряду на суму 583333 грн. 00 коп., зменшив валові доходи від продажу трансформаторної підстанції і кабельної лінії в розмірі 584348 грн. 00 коп., а також зменшив валові витрати на суму орендної плати, що сплачувалася позивачем, в розмірі 12375 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 208 Господарського кодексу України правочин, який вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, водночас є таким, що порушує публічний порядок, і згідно з частиною другої статті 228 Цивільного кодексу України є нікчемним. У силу частини другої статті 215 Цивільного кодексу України визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як встановлено судом, згідно з договором підряду № 40 від 19.03.2007 року на замовлення позивача були виконані будівельні та електромонтажні роботи щодо спорудження трансформаторної підстанції АГНКС та підведення кабельних ліній, тобто обєкти є в дійсності і використовувалися в господарській діяльності позивача, спочатку на праві власності, пізніше на умовах оренди. При цьому, продаж цих обєктів зумовлений фінансовими труднощами в діяльності позивача, обумовленими потребою в оборотних коштах та необхідністю сплатити боргові зобовязання за кредитним договором № 08/19/07-КЛТ від 12.09.2007 року (а. с. 104-114) та договором позики № 1 від 01.11.207 року (а. с. 115-118).

За таких обставин, суд не вбачає в діях позивача мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, що є підставою для класифікації договору як нікчемного. Крім того, відповідач погодився з тим, що угоди виконані сторонами, але вважає, що відсутність доходу за такими договорами порушує публічний порядок та призводить до несплати податків. Такі висновки є необґрунтованими, оскільки при продажу обєктів позивач не занизив їх вартість та відобразив відповідні суми доходу у складі валових доходів і підставно включив до складу валових витрат витрати на їх будівництво та оренду, а тому суд вважає донарахування податку на прибуток в цій частині неправомірним. Відповідач не навів доказів, що свідчили б про умисне вчинення платником податку завідомо збиткових операцій з метою зменшення податкових зобовязань та обставин, за яких угоди можуть бути визнані нікчемними.

Перевіркою також встановлено завищення амортизаційних відрахувань на суму 28331 грн. 00 коп., нарахованих на сантехнічні та каналізаційні споруди на АГНКС, оскільки роботи по будівництву таких споруд не виконувалися через фіктивність підрядника. Так, позивачем укладено договори підряду № 14-08 від 14.08.2007 року (а. с. 98-100), № 15-11 від 19.11.2007 року (а. с. 94-96) з ТзОВ «Систем Інвестмент» в особі директора ОСОБА_5 на виконання будівельних та сантехнічних споруд на АГНКС. Згідно з актами передачі виконаних робіт від 26.11.2007 року (а. с. 101-103), від 18.11.2007 року (а. с. 97) підрядником виконані сантехнічні роботи каналізаційних споруд біологічної очистки т.п. 902-3-0.72.87 на АНКГС, сантехнічні роботи очисних споруд дощових вод АГНКС та інші будівельні роботи відповідно до проектної документації, будівельних і технічних норм. В акті перевірки від 13.11.2009 року зазначено, що в ході розслідування СВ ПМ ДПА в Рівненській області кримінальної справи № 70/50-07, порушеної на підставі частини другої статті 205, частини третьої статті 209 Кримінального кодексу України (далі КК України) за фактом фіктивного підприємництва та легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, встановлено, що ОСОБА_5 не займався фінансово-господарською діяльністю.

Разом з тим, на запит суду Державна податкова адміністрація в Рівненській області листом від 22.09.2010 року № 18236/109-09 (а. с. 161) повідомила про те, що порушену кримінальну справу щодо службових осіб ТзОВ «Систем Інвестмент» 31.05.2008 року було закрито на підставі пункту 2 статті 6 Кримінально-процесуального кодексу України за відсутністю в діянні складу злочину за епізодом, порушеним за частиною третьою статті 209 КК України, по факту легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом, а 05.09.2008 року закрито справу за епізодом, порушеним за частиною другою статті 205 КК України, по факту фіктивного підприємництва.

В акті перевірки від 13.11.2009 року № 411/2399/32748376 таке порушення податкового законодавства, як завищення амортизації на обєкти, в будівництві яких приймав участь підрядник ТзОВ «Систем Інвестмент», обґрунтоване лише посиланням на розслідування кримінальної справи № 70/50-07. Проте судом встановлено, що зазначена кримінальна справа закрита, а позивачем надані докази в підтвердження виконання робіт ТзОВ «Систем Інвестмент»: акти передачі виконаних робіт (а. с. 97, 101-103), акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту АГНКС з зріджувачем газу та пунктом по переобладнанню автомобілів на газове пальне від 25.11.2007 року (а. с. 120-122).

Відповідно до підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 28.12.1994 року (з наступними змінами та доповненнями) під терміном «амортизація» основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань, установлених цією статтею. Згідно з підпунктом 8.1.2 пункту 8.1 статті 8 цього ж Закону амортизації підлягають витрати на: придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання, включаючи витрати на придбання племінної худоби та придбання, закладення і вирощування багаторічних насаджень до початку плодоношення; самостійне виготовлення основних фондів для власних виробничих потреб, включаючи витрати на виплату заробітної плати працівникам, які були зайняті на виготовленні таких основних фондів; проведення всіх видів ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних фондів; капітальні поліпшення землі, не повязані з будівництвом, а саме: іригація, осушення, збагачення та інші подібні капітальні поліпшення землі.

За таких обставин та враховуючи норми закону, суд приходить до висновку, що у позивача були всі підставі для нарахування амортизаційних відрахувань, а висновки податкового органу щодо їх завищення у розмірі 28331 грн. 00 коп. безпідставні та не відповідають законодавству.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Частиною другою статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, висновки акту перевірки від 03.11.2009 року № 411/2399/32748376 в частині описаних вище порушень законодавства не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, не доведені відповідачем.

Крім того, перевіркою встановлені також інші порушення податкового законодавства, допущені ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ», які позивач не оспорює, проте вважає, що вони є бухгалтерською помилкою та не впливають на визначення обєкта оподаткування. При цьому, позивач не надав суду доказів та відповідного розрахунку обєкта оподаткування податком на прибуток в підтвердження своїх доводів.

Разом з тим, на вимогу суду відповідач надав пояснення та розрахунок обєкта оподаткування податком на прибуток та штрафних санкцій, виходячи з інших порушень, встановлених перевіркою та не оспорених позивачем, за виключенням сум валових доходів та валових витрат по порушеннях, повязаних з господарськими операціями, угоди по яких визнані нікчемними (підряду, купівлі-продажу, оренди трансформаторної підстанції та кабельної лінії) та сум завищення амортизаційних відрахувань, нарахованих на сантехнічні та каналізаційні споруди на АГНКС (а. с. 174-181). Згідно цього розрахунку ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» занижено податок на прибуток за 2007 рік в розмірі 580 грн. 00 коп., за три квартали 2008 року 11280 грн. 00 коп., за 2008 рік 23979 грн. 00 коп. Суд погоджується з такими висновками податкового органу та вважає, що позивач допустив порушення податкового законодавства, повязані з обєктом оподаткування податком на прибуток, з огляду на таке.

До інших порушень, виявлених податковою перевіркою, відноситься заниження валових доходів у четвертому кварталі 2007 року в сумі 2321 грн. 21 коп. через не включення до їх складу сум кредиторської заборгованості по розрахунках з компанією «Transgasindustry AG» (Німеччина), по якій минув термін позовної давності. При цьому, позивачем не дотримано вимоги підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Вказане порушення позивачем визнано, нарахована сума податкового зобовязання 580 грн. 00 коп. не оспорюється та сплачена згідно платіжного доручення № 28 від 14.09.2010 року (а. с. 154, 155).

Перевіркою також встановлено заниження задекларованих показників приросту балансової вартості запасів у розмірі 1202343 грн. 00 коп. у відповідних звітних періодах (тобто, перевищення балансової вартості запасів на кінець звітного періоду над їх балансовою вартістю на початок того ж звітного періоду), і, як наслідок, заниження валових доходів на вказану суму та заниження валових витрат в частині не включення до їх складу вартості придбаних товарів, сировини, матеріалів на складах, незавершеному виробництві та залишках готової продукції в розмірі 1236511 грн. 00 коп., податковий облік приросту (убутку) балансової вартості яких має вести платник податків.

Відповідно до пункту 5.9 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат згідно з цим Законом (за винятком тих, що отримані безкоштовно). У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду перевищує їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових доходів платника податку у такому звітному періоді. У разі коли балансова вартість таких запасів на кінець звітного періоду є меншою за їх балансову вартість на початок того ж звітного періоду, різниця включається до складу валових витрат платника податку у такому звітному періоді.

Актом перевірки від 13.11.2009 року № 411/2399/32748376 також зафіксовано заниження позивачем валового доходу в другому кварталі 2008 року в частині невключення доходу від курсової різниці за договором позики № 1 від 01.11.2007 року, укладеного з компанією «Transgasindustry AG» (Німеччина), в розмірі 60330 грн. 00 коп.

Згідно з підпунктом 7.3.3 пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» балансова вартість заборгованості, основна сума якої (без процентів, комісій та винагород) виражена в іноземній валюті, відображається у податковому обліку платника податку шляхом перерахунку її суми в гривні за офіційним (обмінним) курсом Національного банку України, що діяв на дату її оприбуткування (виникнення). У разі продажу (погашення) заборгованості (її частини), вираженої в іноземній валюті, протягом звітного періоду її балансова вартість визначається шляхом перерахунку суми такої заборгованості (її частини) в гривні за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, що діяв на дату такого продажу (погашення) (абзац другий підпункту 7.3.3 пунктом 7.3 статті 7). Непогашена протягом звітного періоду заборгованість, виражена в іноземній валюті, розглядається умовно проданою (погашеною) в останній день звітного періоду за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, що діяв на такий день. При цьому балансова вартість такої заборгованості у наступному звітному періоді визначається на підставі такого перерахунку (абзац третій підпункту 7.3.3 пунктом 7.3 статті 7). У разі продажу (погашення) заборгованості (її частини), визначеного абзацом другим цього підпункту, або умовного продажу (погашення) заборгованості, визначеного абзацом третім цього підпункту, платник податку повинен визнати прибуток або збиток від такої операції, що розраховується як різниця між балансовою вартістю такої заборгованості (її частини) на початок звітного періоду чи на дату її оприбуткування (виникнення), залежно від того, яка подія сталася пізніше, та балансовою вартістю такої заборгованості (її частини) на дату її продажу (погашення). При цьому прибуток, отриманий внаслідок такого перерахунку, збільшує валові доходи платника податку кредитора та валові витрати платника податку дебітора, а збиток, отриманий внаслідок такого перерахунку, збільшує валові витрати платника податку кредитора та валові доходи платника податку дебітора податкового періоду, протягом якого відбувся такий продаж (погашення).

Зазначене порушення позивач визнав, проте вважає, що воно не впливає на обєкт оподаткування податком на прибуток, оскільки за результатами півріччя 2008 року ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» задекларувало відємне значення обєкту оподаткування. Суд погоджується з тим, що саме в звітному періоді півріччя 2008 року платник податків має відємне значення обєкта оподаткування та податок не донараховується, проте дане порушення впливає на обєкт оподаткування в наступних податкових періодах за три квартали 2008 року та за 2008 рік. Це підтверджується відповідним розрахунком податку та штрафних (фінансових) санкцій, поясненнями до нього, наданим Луцькою ОДПІ (а. с. 174-181).

За результатами перевірки також встановлено заниження валових витрат в частині невіднесення до витрат придбаних робіт, послуг (розрахунково-касове обслуговування, охорона приміщення, відсотки за кредит, електроенергія, оренда офісу, поворотна фінансова допомога) в розмірі 14877 грн. 00 коп. (за другий квартал 2007 року 3002 грн. 00 коп., за перший квартал 2008 року 1861 грн. 00 коп., за другий квартал 2008 року 10014 грн. 00 коп.) та завищення валових витрат в частині віднесення придбаних робіт, послуг (розрахунково-касове обслуговування, оренда офісу) на суму 17327 грн. 00 коп. (за третій квартал 2007 року). Крім того, ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» в другому кварталі 2008 року неправомірно віднесло до складу валових витрат витрати в розмірі 113225 грн. 00 коп., які не підтвердженні відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами бухгалтерського обліку, чим завищено валові витрати на суму 113225 грн. 00 коп.

Згідно із пунктом 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу (далі валові витрати) сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 цього ж Закону визначено, що до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Абзацом четвертим підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 зазначеного Закону передбачено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обовязковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року (з наступними змінами та доповненнями) первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Статтею 9 зазначеного Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Згідно із частиною другою статті 3 цього ж Закону бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Оскільки відповідач на момент проведення перевірки не підтвердив формування валових витрат на суму 113225 грн. 00 коп., то податковим органом правомірно встановлено їх завищення в другому кварталі 2008 року на суму 113225 грн. 00 коп.

Крім того, відповідно до пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» обєктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з пунктом 4.3 цього Закону на: суму валових витрат платника податку, визначених статтею 5 цього Закону; суму амортизаційних відрахувань, нарахованих згідно із статтями 8 і 9 цього Закону.

Згідно з абзацом другим пункту 16.4 статті 16 зазначеного Закону платники податку у строки, визначені законом, подають до податкового органу податкову декларацію про прибуток за звітний період, розраховану наростаючим підсумком з урахуванням відємного значення обєкта оподаткування минулих податкових періодів у разі його наявності відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Закону. При цьому за звітні квартал, півріччя та три квартали платники податку подають спрощену декларацію, а за результатами звітного року повну.

З цього слідує, що обєкт оподаткування визначається з розрахунку валових доходів, валових витрат, що обчислюються наростаючим підсумком за квартал, півріччя, три квартали й рік, і при цьому враховується відємне значення обєкта оподаткування минулого періоду, а тому заниження валових доходів чи завищення валових витрат в одному податковому періоді (навіть при відємному значенні обєкта оподаткування в попередньому податковому періоді) має вплив на формування валових доходів та валових витрат в наступному податковому періоді, а відтак і на визначення обєкту оподаткування.

З урахуванням наведеного, суд бере до уваги пояснення Луцької ОДПІ та зроблений на вимогу суду розрахунок податку та штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки № 411/2399/32748376 від 13.11.2009 року (а. с. 174-181), де відображено нарахування податку на прибуток та штрафних санкцій за такими не оскарженими позивачем порушеннями, як: невключення до складу валових доходів у четвертому кварталі 2007 року кредиторської заборгованості по розрахунках з компанією «Transgasindustry AG» (Німеччина), в сумі 2321 грн. 21 коп., по якій минув термін позовної давності; заниження задекларованих показників приросту балансової вартості запасів у розмірі 1202343 грн. 00 коп. (заниження валових доходів) та заниження валових витрат в розмірі 1236511 грн. 00 коп.; заниження валового доходу в другому кварталі 2008 року в частині невключення доходу від курсової різниці по договору позики № 1 від 01.11.2007 року, укладеного з компанією «Transgasindustry AG» (Німеччина), в розмірі 60330 грн. 00 коп.; заниження валових витрат в частині невіднесення до витрат придбаних робіт, послуг в розмірі 14877 грн. 00 коп. та завищення валових витрат в частині віднесення придбаних робіт, послуг на суму 17327 грн. 00 коп., завищення валових витрат на суму 113225 грн. 00 коп., які не підтвердженні відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами бухгалтерського обліку.

Крім того, відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобовязання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобовязаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобовязання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обовязкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше пятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Згідно із пунктом 6.1.3 Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України № 110 від 17.03.2001 року (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.03.2001 року за № 268/5459, для дотримання вимог щодо максимального (пятдесяти відсотків) та мінімального (десять неоподаткованих мінімумів доходів громадян) розміру штрафних (фінансових) санкцій: 1) визначається сукупно сума недоплат за кожною з декларацій за всіма податковими періодами, в яких вони виявлені; 2) визначається сукупно сума штрафних (фінансових) санкцій за всіма податковими періодами, у яких були виявлені суми недоплат та за якими нараховані такі штрафні (фінансові) санкції; 3) здійснюється обрахування максимального та мінімального розміру штрафних (фінансових) санкцій від сукупної суми недоплат та порівнюється із фактично нарахованою сумою штрафних (фінансових) санкцій, визначеною сукупно за всі податкові періоди, в яких були виявлені суми недоплат. До сплати визначаються суми штрафних (фінансових) санкцій, що не перевищують максимальний розмір та не є нижчими від мінімального розміру, визначених цих пунктом.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що поданий відповідачем на вимогу суду розрахунок сум штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки № 411/2399/32748376 від 13.11.2009 року відповідає встановленим вимогам.

Таким чином, на думку суду, податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 09.02.2010 року № /1 є неправомірним лише в частині визначення суми податкового зобовязання ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 23188 грн. 40 коп., в тому числі за основним платежем 16079 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 7109 грн. 40 коп., тобто частині визначення суми податкового зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій по порушеннях, які повязані з нікчемними угодами та завищенням амортизаційних відрахувань.

При цьому, сума неправомірно донараховного податку та штрафних (фінансових) санкцій визначена судом як різниця між сумою податкового зобовязання та штрафних (фінансових) санкцій, що зазначені в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні Луцької ОДПІ від 09.02.2010 року № /1 (а. с. 10), та сумою донарахованого податку та штрафних (фінансових) санкцій, що зазначені у розрахунку, зробленому на вимогу суду по порушеннях, не оскаржених позивачем (а. с. 181).

Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить із повноважень, визначених частиною другою статті 162 КАС України, де передбачено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про скасування рішення, попередньо визнавши його протиправним. Тому адміністративний позов слід задовольнити частково шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 09.02.2010 року № /1 в частині визначення суми податкового зобовязання ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 23188 грн. 40 коп., в тому числі за основним платежем 16079 грн. 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 7109 грн. 40 коп.

Позивач при зверненні до суду з адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 3 грн. 40 коп. згідно платіжного доручення № 193 від 15.06.2010 року (а. с. 3). Оскільки частиною третьою статті 94 КАС України передбачено, що якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, тому з Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 грн. 70 коп.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції від 09 лютого 2010 року № /1 в частині визначення суми податкового зобовязання Товариству з обмеженою відповідальністю «Трансгазіндастрі АГ»за платежем податок на прибуток підприємств в розмірі 23188 гривень 40 копійок, в тому числі за основним платежем 16079 гривень 00 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями 7109 гривень 40 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансгазіндастрі АГ»судовий збір в розмірі 1 гривня 70 копійок (одна гривня сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 01 листопада 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх