Справа № 813/5161/15
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/5161/15

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2015 року № 813/5161/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі Львівської області до Відкритого акціонерного товариства «Дрогобицький машинобудівний завод» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач належним чином повідомлявся про розгляд справи, підтвердженням чого є наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. На адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника. Просив розглядати справу за наявними в справі документами, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив позов задовольнити.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, підтвердженням чого є наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до положень статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа вирішена на підставі наявних у ній доказів.

Суд, з’ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідач – ПАТ «Дрогобицький машинобудівний завод» зареєстрований як юридична особа з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 00153362 та перебуває на обліку в УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі як платник збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

З 01.01.2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування», який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку при наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відшкодуванню Пенсійному фонду України підлягають витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»- «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», незалежно від їх часу призначення, до досягнення працівниками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону, а саме: для чоловіків – 60 років, для жінок – 55 років.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (надалі - Інструкція).

Пунктом 6.1 зазначеної Інструкції встановлено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6.4 Інструкції встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пунктом 6.5 Інструкції розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п. 6.8 вказаної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Витрати на доставку та виплату пільгових пенсій покриваються підприємствами, на яких було набуто пільговий стаж.

Управлінням ПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі у липні-серпні 2015 року було здійснено доставку та виплату пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам ПАТ «Дрогобицький машинобудівний завод на загальну суму 70 812,96 грн.

Управлінням ПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі надіслано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначенихвідповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та виплачених у липні-серпні 2015 року, що підтверджується власноручними підписами головного бухгалтера ПАТ «Дрогобицький машинобудівний завод» на вказаних розрахунках.

Наявність заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ПАТ «Дрогобицький машинобудівний завод»підтверджується розрахунком УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі, відповідно до якого сума боргу на підприємства за липень-серпень 2015 року складає 70 812,96 грн.

Докази погашення боргу відповідачем суду не представлені.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що обґрунтування позивача у даній справі на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2015 року у справі №813/1152/15 є помилковими з огляду на таке.

Статтею 72 КАС Українивизначено підстави для звільнення від доказування.

У відповідності до частини першої цієї статті обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2015 року у справі №813/1152/15встановлено, що ПАТ «Дрогобицький машинобудівний завод» не відшкодовував УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсії за певний період.

Предметом даного спору є вимога про стягнення з ПАТ «Дрогобицький машинобудівний завод» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період липень-серпень 2015 року.

Не дивлячись на те, що в обох випадках йдеться про заборгованість ПАТ «Дрогобицький машинобудівний завод» по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій., предмети двох спорів є різними, оскільки стосуються різних періодів.

Саме наявність чи відсутність заборгованості у конкретний період є предметом доказування з боку УПФУ в м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі. Сама по собі заборгованість за попередній період не є доказом наявності заборгованості за наступний період.

Тому встановлення судовим рішенням наявності заборгованості підприємства за період, відмінний від того, який є предметом доказування у даній справі, не може бути підставою для звільнення від доказування існування такої заборгованості за період з липня по серпень 2015 року.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.