Справа № 2029/2-а-7066/11
Суддя: Маслов М. І.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Маслов М. І.
Справа 2029/ 2-а-7066/11 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09. 2011 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Маслова М.І..,

при секретарі Скоропляс Л.Ю.

розглянувши у видкритому судовому засіданні м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради, про визнання дій неправомірними, зобовязання нарахувати та виплатити недоотримані суми соціальних виплат, -

установив:

Позивач просить суд визнати дії відповідача щодо невиплати позивачу відповідних сум незаконними та зобовязати відповідача нарахувати та виплатити на його користь недоотримані суми до 5 травня як інваліду війни 2 групи за 2009-2010 роки та щорічної допомоги на оздоровлення, як ліквідатору аварії на ЧАЕС за 2009-2010 роки. При цьому посилається на те, що йому, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильскої катастрофи та інваліду війни, не в повному обсязі виплачені такі допомоги за вказані роки.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради в судове засідання не зявився, надав до суду заперечення проти позову, в яких посилається на те, що у вказані роки позивачу була нарахована та виплачена в повному обсязі щорічна допомога на оздоровлення та щорічна разова допомога до 5 травня. Так, виплата щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік здійснена позивачу в січні 2009 року в розмірі 120 грн., за 2008 рік у розмірі 120 грн. - в червні 2010 року. Виплата щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009 рік здійснена позивачу в травні 2009 року в розмірі 430 грн., за 2010 рік у розмірі 480 грн. в квітні 2010 року.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, суд відповідно до ст. 122 КАС України ухвалив проводити судовий розгляд в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією посвідчення та вкладкою до посвідчення, і відповідно має право на пільги, встановлені Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до довідки, наданої Управлінням праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради, виплата щорічної допомоги на оздоровлення за 2009 рік здійснена позивачу в січні 2009 року в розмірі 120 грн., за 2010 рік у розмірі 120 грн. - в червні 2010 року. Виплата щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009 рік здійснена позивачу в травні 2009 року в розмірі 430 грн., за 2010 рік у розмірі 480 грн. в квітні 2010 року. Факт виплати вказаних сум у визначені терміни не оспорюється ОСОБА_1

Відповідно до ст.48 Закону України від 28.02.1991 року „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, які постраждали внаслідок катастрофи і віднесені до 1 категорії, є інвалідами 2 групи, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної зарплати визначається на момент виплати.

Згідно із ч.7 ст. 48 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України від 22.10.1993 року „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам 1 групи 10 мінімальних пенсій за віком; 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком; 3 групи - 7 мінімальних пенсій за віком.

Вимоги позивача про нарахування та виплату йому щорічної грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат за 2009-2010 роки, суд вважає обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Виплата щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2009 рік здійснена відповідачем 29.01.2009 року.

Статтею 55 Закону України Про Державний бюджет на 2009 ріквстановлено розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2009 року 605 грн., з 01 квітня 2009 року 625 грн., з 01 липня 2009 року 630 грн., з 01 жовтня 2009 року 650 грн., з 01 листопада 2009 року 744 грн.

Верховною Радою України дія ст. 48 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофина 2009 рік не призупинялась.

Таким чином, відповідач у 2009 році повинен був виплатити позивачу щорічну грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 3025 грн. (605 х 5 = 3025), однак сплатив йому лише 120 грн., тобто невиплаченою залишилась сума у розмірі 2905 грн. (3025 120 = 2905).

Виплата щорічної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 за 2010 рік здійснена відповідачем 23.06.2010 року.

Законом України Про Державний бюджет на 2010 ріквстановлено розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2010 року 869 грн., з 01 квітня 2010 року 884 грн., з 01 липня 2010 року 888 грн., з 01 жовтня 2010 року 907 грн., з 01 грудня 2010 року 922 грн.

Верховною Радою України дія ст. 48 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофина 2010 рік не призупинялась.

Таким чином, відповідач у 2010 році повинен був виплатити позивачу щорічну грошову допомогу на оздоровлення у розмірі 4420 грн. (884 х 5 = 4420), однак сплатив йому лише 120 грн., тобто невиплаченою залишилась сума у розмірі 4300 грн. (4420 120 = 4300).

Стосовно разової грошової допомоги, суд вважає, що позивач має право на отримання разової допомоги відповідно до ч.5 ст.13 Закону України від 22.10.1993 року „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, як інвалід 2 групи, у сумі 8 мінімальних пенсій за віком. Зважаючи на те, що позивач отримав таку допомогу у 2009 році в сумі 430 грн., а повинен був отримати в сумі 3984 грн. (498 грн. х 8 = 3984), тобто невиплаченою залишилась сума у розмірі 3554 грн. (3984 430 = 3554). В 2010 році позивач отримав таку допомогу у розмірі 480 грн., а повинен був отримати в сумі 5648 грн. ( 706 х 8 = 5648), тобто невиплаченою залишилась сума у розмірі 5168 грн. (5648 480 = 5168), то слід зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної ради м.Харкова, на яке покладено обовязок виплати такої разової допомоги, призначити, нарахувати та виплатити позивачеві недоотриману разову допомогу за 2009 та 2010 роки.

Суд враховує, що виплата щорічної допомоги на оздоровлення здійснюється щороку та має разовий характер.

Таким чином, право позивача на їх отримання та обов'язок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити такі виплати припиняються з моменту виплати певних сум, розмір яких визначається на час їх здійснення.

Згідно ч.2 ст.19, ч.3 ст.22 Конституції України, які є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 75 Конституції України, Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмета правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Застосування законодавства України у такий спосіб ґрунтується на висновках Конституційного Суду України, наведених в мотивувальній частині рішення від 03.10.1997 р. № 4-зп, який у п.3 зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

За змістом ч.3 ст.150 Конституції України, рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України.

Отже, суд вважає, що за наявності декількох законів, норми яких по різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах треба застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

З огляду на це, суд визнає протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради щодо не нарахування та невиплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки у розмірі встановленому ст.48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009-2010 роки у розмірі встановленому ст.13 Закону України від 22.10.1993 року „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а також зобовязує відповідача здійснити перерахунок та провести відповідні виплати щорічної допомоги на оздоровлення позивачу за 2009-2010 роки, як особі віднесеної до 1 категорії учасників ліквідації наслідків на ЧАЕС, у відповідності до вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009-2010 роки як особі, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветерані війни інвалідів війни, з урахуванням фактично виплачених йому сум за 2009 рік та 2010 рік.

Керуючись ст.ст.8-14, 70-72, 99, 100, 159-163, 167, 186 КАС України, - суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення та щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009-2010 роки у розмірах, передбачених ст. 48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита ст.13 Закону України від 22.10.1993 року „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, - протиправною.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради здійснити перерахунок та провести відповідні виплати ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2009-2010 роки, як особі віднесеної до 1 категорії учасників ліквідації наслідків на ЧАЕС, у відповідності до положень ст. 48 Закону України Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, з урахуванням фактично виплачених йому сум за 2009-2010 роки.

Зобовязати управління праці та соціального захисту населення Орджонікідзевської районної в м. Харкові ради здійснити перерахунок та провести відповідні виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2009-2010 роки, як інваліду війни 2 групи, у відповідності до положень ст.13 Закону України від 22.10.1993 року „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, з урахуванням фактично виплачених йому сум за 2009-2010 роки.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана в Харківський апеляційний адміністративний суд через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: