Справа № 804/8315/15
Суддя: Ляшко Олег Борисович
Дата ухвалення: 2015-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2015 р. Справа № 804/8315/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1,
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європолімер" до Державної податкової інспекції у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що вважає висновки податкової перевірки хибними, такими, що не ґрунтуються на дійсних фактичних обставинах та зроблені у звязку з невірним застосуванням норм податкового законодавства, а зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті податковим органом без достатніх на те правових підстав.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджено матеріалами справи. Надав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання зявився, проти розгляду справи в письмовому провадженні не заперечував.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, в судовому засіданні 12.08.2015 суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі М.Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Європолімер» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні імпортних контрактів №260914 від 26.09.2014, укладеного з компанією «CHASRE COMMERCE LLP» (Great Britan, London) за період з 01.10.2014 по 21.04.2015, №19052014 від 19.05.2014, укладеного з компанією «TAHWEEL INTEGRATED COMPANY» (Saudi Arabia, Jeddah) за період з 02.06.2014 по 15.01.2015, №02.08.2013, укладеного з компанією «TECHNOVAAINDUSTRIES» (UAE, Dubai) за період з 13.08.2013 по 01.12.2014.
За результатами перевірки відповідачем складено акт перевірки №854/04-61-22-5/33474972 від 28.04.2015 (далі за текстом - акт перевірки).
У висновках, викладених в акті перевірки встановлені наступні порушення вимог валютного та податкового законодавства, а саме:
1. порушення ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» при виконанні імпортних контрактів №260914 від 26.09.2014, укладеного з компанією «CHASRE COMMERCE LLP» (Great Britan, London) за період з 01.10.2014 по 21.04.2015, №19052014 від 19.05.2014, укладеного з компанією «TAHWEEL INTEGRATED COMPANY» (Saudi Arabia, Jeddah) за період з 02.06.2014 по 15.01.2015, №02.08.2013, укладеного з компанією «TECHNOVAA INDUSTRIES» (UAE, Dubai) за період з 13.08.2013 по 01.12.2014 в частині ненадходження та своєчасного ненадходження імпортної продукції. На підставі ст.4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» за вказані порушення нарахована пеня за порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД у сумі 2417180,71 грн.;
2. порушення п.2 ст.10 Декрету KMУкраїни «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» і застосвана штрафна санкція у сумі 1360 грн.
На підставі вказаного акту перевірки ДПІ у АНД районі прийнято податкові повідомлення-рішення:
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Судом встановлено, що між ТОВ «Європолімер» та компанією "TECHNOVAA INDUSTRIES" (UAE, Dubai) укладений імпортний контракт №02082013 від 02.08.2013 на постачання поліетиленової плівки.
Відповідно до вищезазначених митних декларацій імпортна продукція була розміщена на митному складі, який належить ПАО «Комінмет».
У зазначених деклараціях ПАО «Комінмет» виступає Одержувачем та Декларантом.Особою відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «Європолімер».
Імпортна продукція у перевіряємому періоді на адресу ТОВ «Європолімер» надійшла на загальну суму 553551,84 Євро (екв.7152914,53грн.)
У ході перевірки відповідач дійшов висновку, що надходження імпортної продукції по імпортному контракту №02082013 від 02.08.2013, укладеному з компанією "TECHNOVAA INDUSTRIES" (UAE, Dubai) здійснено з порушенням строків, передбачених ст.2 Закону №185.
Постановою Міжнародного комерційного арбітражного суду при ОСОБА_3 України від 01.12.2014 прийнятг справу за позовом ТОВ «Європолімер» до компанії "TECHNOVAA INDUSTRIES" (UAE, Dubai) до провадження у МКАС при ТПП України за №615є/2014.
Крім того, між ТОВ «Європолімер» та ПАО «Дніпропетровський металургійний завод ім. «Комінтерна» укладений договір доручення №72 від 25.09.2013.
Згідно умов контракту ТОВ «Європолімер» виступає-Довірителем, а ПАО «Дніпропетровський металургійний завод ім. «Комінтерна»-Повіреним.
Таким чином, ТОВ здійснює торгівлю імпортним товаром через митний склад, тобто по договорам консигнації.
Судом також встановлено, що між ТОВ «Європолімер» та компанією "TAHWEEL INTEGRATED COMPANY" (Saudi Arabia, Jeddah) укладений імпортний контракт №19052014 від 19.05.2014 на постачання поліетиленової стретч-плівки.
Позивачем надано митні декларації типу ІМ 74 ДЕ, а саме:110100000/2014/220394 від 01.08.2014, 110100000/2014/220395 від 01.08.2014, та 110200000/2014/222259 від 21.08.2014.
Відповідно до вищезазначених митних декларацій імпортна продукція була розміщена на митному складі, який належить ПАО «Комінмет».
У зазначених деклараціях ПАО «Комінмет» виступає Одержувачем та Декларантом.Особою відповідальною за фінансове врегулювання є ТОВ «Європолімер».
Імпортна продукція у перевіряємому періоді на адресу ТОВ «Європолімер» надійшла на загальну суму 845897,03 дол.США (екв. 12028020,33 грн.).
У ході перевірки відповідачем зроблено висновок, що надходження імпортної продукції по імпортному контракту №19052014 від 19.05.2014, укладеному з компанією "TAHWEEL INTEGRATED COMPANY" (Saudi Arabia, Jeddah) здійснено з порушенням строків, передбачених ст..2 Закону №185.
Судом встановлено, що між ТОВ «Європолімер» та компанією "CHASER COMMERCE LLP" (Great Britain London) укладений імпортний контракт №260914 від 26.09.2014 на постачання плівки з лінійного поліетилену.
Імпортна продукція у перевіряємому періоді на адресу ТОВ «Європолімер» не надходила.
Таким чином, станом на 21.04.2015 по імпортному контракту №260914 від 26.09.2014, укладеному з компанією "CHASER COMMERCE LLP" (Great Britain London) утворилася дебіторська заборгованість у сумі 291000,00 дол.США (екв.6476001,30грн.).
На кінець перевірки, станом на 21.04.2015 у підприємства по рахунку №632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» обліковується протермінована дебіторська заборгованість у сумі 291000,000 дол.США.
Станом на 21.04.2015 сума дебіторської заборгованості 291000,00 дол.США по якій настав термін сплати, на адресу ТОВ «Європолімер» від нерезидента "CHASER COMMERCE LLP" (Great Britain London) не погашена (імпортна продукція не надходила та передплата нерезидентом не повернута).
Така ж інформація міститься й у листах-повідомленнях ПАТ КБ «ПриватБанк» №Г- 31.0.0.0/1-238 від 05.01.2015, №Ґ-31.0.0.0/1-864 від 03.02.2015, №Г-31.0.0.0/1-1449 відщодо порушення ТОВ строків розрахунків при виконанні імпортного контракту №260914 від 26.09.2014.
При цьому, суд зазначає, що доказів виконання вказаного договору на момент перевірки позивачем до суду не надано, отже, суд вважає обгрунтованими висновки податкового органу щодо невиконання імпортного контракту №260914 від 26.09.2014, укладеного з компанією "CHASER COMMERCE LLP" (Great Britain London),станом на 28.04.2015.
Таким чином, відповідач стверджує, що при здійсненні імпортних операцій у 2013- 2015 роках із контрагентами-нерезидентамикомпанією "TECHNOVAAINDUSTRIES" (UAE, Dubai)та компанією "TAHWEELINTEGRATEDCOMPANY" (SaudiArabia, Jeddah)позивачем порушено встановлений 90-денний строк від дати платежу для отримання товару від контрагентів- нерезидентів. При цьому датою надходження товарів на митну територію України відповідачем вважається дата завершення митного оформлення, тобто дата оформлення вантажної митної декларації ІМ 40.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 90 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують індивідуальної ліцензії Національного банку.
Згідно з ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» порушення резидентами термінів, передбачених ст. 1 і ст. 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.
Як вбачається з матеріалів справи, товар за вищевказаними контрактами надійшов на митну територію України в межах термінів, передбачених ст. 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» імпорт (імпорт товарів) це купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб'єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.
При цьому, відповідно до вказаної статті «Моментом здійснення імпорту» є момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.
Поняття «момент перетину товаром митного кордону України» визначається також нормами Митного кодексу України.
Так, зокрема, п. 2 ст. 1 Митного кодексу України встановлено, що ввезення товарів і транспортних засобів на митну територію України, вивезення товарів і транспортних засобів за межі митної території України - це сукупність дій, пов'язаних із переміщенням товарів і транспортних засобів через митний кордон України у відповідному напрямку.
Відповідно до ст. 43 Митного кодексу України товари і транспортні засоби перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно з заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.
Згідно зі ст. 72 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається після подання митному органу митної декларації, а також усіх необхідних для здійснення митного контролю та оформлення документів, відомостей щодо товарів і транспортних засобів, які підлягають митному оформленню. Засвідчення митним органом прийняття товарів, транспортних засобів та документів на них до митного контролю та митного оформлення здійснюється шляхом проставлення відповідних відміток на митній декларації та супровідних документах.
Таким чином, з правового аналізу наведених норм вбачається, що перебування товару «Під митним контролем» неможливе без його фактичного ввезення в Україну, тому первинним є фактичне перетинання товаром митного кордону України в пункті пропуску, підтвердженням якого в режимі імпорту є проставлення на товаросупровідному документі відтиску «Під митним контролем» з відповідною датою перетину митного кордону.
Крім того, відповідно до пункту 1 Положення про вантажну митну декларацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.1997 №574,вантажна митна декларація - це письмова заява встановленої форми, що подається митному органу і містить відомості про товари та транспортні засоби, які переміщуються через митний кордон України, митний режим, у який вони заявляються, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення митного контролю, митного оформлення, митної статистики, нарахування податків, зборів та інших платежів.
При цьому, даний нормативно-правовий акт не містить положень про те, що вантажно-митна декларація є єдиним документом, яким засвідчується факт та дата фактичного переміщення через митний кордон України товарів.
Також, відповідно до п. 1.8 Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Державної митної служби України від 09.07.1997 №307 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.09.1997 за №43/2247, моментом перетину митного кордону при перевезенні залізничним транспортом при імпорті вважається початок або здійснення митного оформлення в пункті пропуску через митний кордон України на шляху переміщення товару.
За висновком наведеного, оформлена вантажна митна декларації не є єдиним документом, яким підтверджується факт і дата фактичного переміщення товару через митний кордон України, оскільки перебування товару під контролем неможливо без його фактичного ввозу на територію України, підставою для якого в режимі імпорту є наявність вантажно-товаросупровідного документа, з відтиском штампу «під митним контролем» з відповідною датою, що підтверджує факт перетину митного кордону України.
Таким чином, наведене спростовує доводи відповідача про те, що саме з оформлення вантажної митної декларації пов'язано здійснення імпортної операції.
Згідно ст. 212 Митного кодексу України митний склад - митний режим, відповідно до якого ввезені з-за меж митної території України товари зберігаються під митним контролем без справляння податків і зборів і без застосування до них заходів нетарифного регулювання та інших обмежень у період зберігання.
Згідно ст. 216 Митного кодексу України для зберігання товарів у режимі митного складу використовуються спеціально обладнані приміщення, резервуари, майданчики - митні ліцензійні склади.
Пункт 1.4 Положення про відкриття та експлуатацію митних ліцензійних складів, затвердженого наказом Державної митної служби України від 31.12.1996 №592, встановлює, що територія митних ліцензійних складів є зоною митного контролю і становить невід'ємну складову частину митної території України, на якій діє законодавство України, Митний кодекс, нормативні акти державної митної служби України, а також нормативні акти інших відомств, що регулюють вимоги до товарів, які ввозяться в Україну або вивозяться з України, відповідно до Митного кодексу України.
Таким чином, оскільки територія митного ліцензійного складу є митною територією України, факт розміщення товару на митному ліцензійному складі підтверджує, що товар знаходиться на митній території України.
Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду (Ухвала Вищого адміністративного суду від 13.03.2014 у справі № К/9991/62/11, Постанова Вищого адміністративного суду від 17.03.2014 у справі № К/9991/5519/11).
З огляду на викладене вище, зважаючи на дати оформлення позивачем декларацій ІМ 74 щодо розміщення імпортної продукції на митному складі, який належить ПАО «Комінмет», тобто фактичного перетину товару митної території України, судом встановлено, що 90-денний строк, встановлений Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» позивачем пропущений не був.
Відповідно до ст.4 Закону №185 порушення резидентами термінів, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка від суми неодержаної виручки (митної вартості непоставленої продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.
Крім того, у відповідності з п.2 ст.16 Декрету №15-93, п.2.7 ст.2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ від 08.02.00 № 49, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.04.2000 за №209/4430 невиконання резидентами вимог щодо порядку декларування валютних цінностей та іншого майна тягне за собою відповідальність - накладання штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожний звітний період.
Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
У звязку з викладеним вище, суд вважає за необхідне частково задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Європолімер» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень.
Згідно частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З огляду на викладену вище норму, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європолімер» судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Європолімер» до Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європолімер» судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_1