Справа № 815/1749/13-а
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2013-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1749/13-а
У Х В А Л А

21 травня 2013 року м. Одеса Зала судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Малени В.І.

За участю сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

Від відповідача: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про часткове закриття провадження по справі за адміністративним позовом Фірми «МВА» ТОВ до ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС про скасування акту та податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Судом розглядається справа за адміністративним позовом Фірми «МВА» ТОВ, в якому позивач просить суд скасувати акт документальної позапланової невиїзної перевірки №6295/15-525/22477398 від 16.10.2012р. та податкове повідомлення-рішення № від 26.10.2012р.

У судовому засіданні суд поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування акту документальної позапланової невиїзної перевірки №6295/15-525/22477398 від 16.10.2012р. Представник позивача зазначив, що вважає за можливе закрити провадження по справі в цій частині позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з визначенням, наведеним у статті 3 КАС України, позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Отже, з наведених процесуальних норм вбачається, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів КАС України підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно п.3 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №984 від 22.12.2010 року, акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії в контексти приписів КАС України є створення юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Суд зазначає, що нормативно-правовий акт це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Акт індивідуальної дії - це виданий суб'єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації його повноважень, який породжує права та обов'язки у того суб'єкта, якому він адресований.

З наведених вище положень податкового законодавства вбачається, що акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства платником податків, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Акт перевірки платників податків сам по собі не створює жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав платника податків, а тому не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України, оскільки не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору через те, що на підставі акту перевірки є обов'язок відповідного територіального органу державної податкової служби прийняти податкове повідомлення - рішення, яке в свою чергу може бути оскаржено в судовому порядку. Позивач не позбавлений права заперечувати та спростовувати факти та висновки, викладені в акті перевірки, під час судового розгляду щодо скасування податкових повідомлень-рішень відповідача. Таким чином, для платника податків правове значення та певні наслідки має рішення (податкове повідомлення-рішення), прийняте податковим органом на підставі акту перевірки; таке рішення відповідача оскаржене в межах даної справи.

Отже, компетенція адміністративних судів на такий спір в частині оскарження акту перевірки не поширюється.

Відповідно до ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині позовних вимог про скасування акту документальної позапланової невиїзної перевірки №6295/15-525/22477398 від 16.10.2012р. відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.157 КАС України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.157, ст.ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №815/1749/13-а за адміністративним позовом

Фірми «МВА» ТОВ до ДПІ у Приморському районі м.Одеси Одеської області ДПС про скасування акту та податкового повідомлення-рішення в частині позовних вимог про скасування акту документальної позапланової невиїзної перевірки №6295/15-525/22477398 від 16.10.2012р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали через суд першої інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали складено та підписано 27.05.2013р.

Суддя М.М. Аракелян

-інше.

часткове закриття