Справа № 2-а-1910/10/0270
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2010-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2010 р. Справа № 2-а-1910/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Чернюк Алли Юріївни,

при секретарі судового засідання: Котюжанській Тетяні Олександрівні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1 - представника на підставі довіреності;

відповідача : ОСОБА_2, ОСОБА_3 - представників на підставі довіреностей;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс"

до: 1) Державної податкової інспекції у м. Вінниці; 2) Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області; 3) ОСОБА_4 - заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Вінниці

про: визнання протиправним та скасування рішення №37 від 26.03.2010 року Державної податкової інспекції у м. Вінниці "Про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу" та визнання протиправними дій - суб'єктів владних повноважень: Державної податкової інспекції у м. Вінниці, Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції та ОСОБА_4 - заступника начальника ДПІ у м. Вінниці.

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулось Вінницьке обласне комунальне спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Віноблагроліс" (далі ВОКСЛП "Віноблагроліс") з позовом до Державної податкової інспекції у м. Вінниці (далі - ДПІ у м. Вінниці), Жмеринської об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області (далі - Жмеринська ОДПІ) та ОСОБА_4 - заступника начальника ДПІ у м. Вінниці з вищезазначеними позовними вимогами.

Вимоги мотивовані тим, що оскаржуване рішення №37 від 26.03.2010 року "Про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу" із ВОКСЛП "Віноблагроліс" прийняте ДПІ у м. Вінниці із порушенням норм чинного законодавства України. Так, в цьому рішенні вказано, що заступник начальника ДПІ у м. Вінниці - ОСОБА_4 вирішив здійснити стягнення коштів та продаж інших активів, що перебувають у власності (повному господарському віданні) платника податків ВОКСЛП "Віноблагроліс", а також активів, права власності на які він набуде у майбутньому, в рахунок погашення узгодженої суми податкового боргу цього платника податків.

Із вказаним рішенням №37 від 26.03.2010 року позивач не погоджується, оскільки в рішенні не вказано розмір податкового боргу, в рахунок якого вирішено провести стягнення коштів та продаж активів платника податків. При винесенні оскаржуваного рішення ДПІ у м. Вінниці не враховано ту обставину, що ВОКСЛП "Віноблагроліс" оскаржені перша та друга податкові вимоги. Зокрема, повторна скарга на першу податкову вимогу від 11.01.2010 №1/44 на дату винесення рішення №37 від 26.03.2010 року, розглядалась у ДПА у Вінницькій області і рішення за скаргою не було прийняте. Рішення про результати розгляду повторної скарги було прийняте тільки 29.04.2010 року.

Крім того, позивач зазначає, що відображена в картці особового рахунку підприємства сума податку на додану вартість за оскарженим до суду податковим повідомленням - рішенням від 26.02.2010 №/2, також не може вважатися узгодженим податковим зобов'язанням, оскільки рішенням суду від 30.03.23010 року позов ВОКСЛП "Віноблагроліс" задоволено і визнано протиправним та скасовано згадане податкове повідомлення - рішення. Відповідач по справі - ДПІ у м. Вінниці записав в особову картку підприємства податковий борг іншого платника податку - Жмеринської філії ВОКСЛП "Віноблагроліс", при відсутності законних підстав для цього.

Позивач вказує на те, що при винесенні оскаржуваного рішення №37 від 26.03.2010 року заступником начальника ДПІ у м. Вінниці - ОСОБА_4 не було враховано вимоги п.1.3 ст. 1, п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст.5, п.п. 6.4.1 п.6.4 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 №2181-ІІІ. В зв`язку із скасуванням судом податкового повідомлення - рішення від 26.02.2010 №/0 сума, зазначена в ньому і безпідставно включена в картку особового рахунку платника податку на додану вартість, не може бути податковим боргом. ВОКСЛП "Віноблагроліс" самостійно не узгоджувало ті зобов'язання, що зазначені у податкових вимогах. Поряд з цим, на думку позивача, заступником начальника ДПІ у м. Вінниці - ОСОБА_4 не взято до уваги і ту обставину, що ВОКСЛП "Віноблагроліс" є комунальним підприємством. Відповідно до затвердженого Вінницькою обласною радою статуту здійснює: лісівництво та лісозаготівлю, одержання продукції лісового господарства, а його майно є спільною власністю територіальних громад Вінницької області і не може бути вилучено в рахунок документально не підтвердженого боргу без відповідного рішення власника майна.

Тому рішення №37 від 26.03.2010 року про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу є незаконним і підлягає скасуванню.

Водночас, позивач у своїй позовній заяві звертає увагу суду на те, що перша податкова вимога від 11.01.2010 №1/44, видана ДПІ у м. Вінниці. В ній вказано, що станом на 11.01.2010 року сума податкового боргу за узгодженим податковим зобов'язанням складає 117535,09 грн., яка визначена із сум: збору за спеціальне використання лісових ресурсів державного значення - 26868,66 грн.; податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 90619,00 грн.; інших зборів за забруднення навколишнього природного середовища - 47,43 грн. Разом з тим, зазначені у першій вимозі суми податкових зобов'язань підприємством не узгоджувалися, а тому не можуть визнаватися сумами податкового боргу, оскільки вимога була оскаржена до ДПІ у м. Вінниці та до ДПА у Вінницькій області.

Рішенням ДПІ у м. Вінниці від 29.01.2010 №1517/10/25-09/2 продовжено термін розгляду первинної скарги позивача до 13.03.2010 року. Однак, 17.02.2010 року позивачем було одержано другу податкову вимогу від 12.02.2010 року №2/217, видану ДПІ у м. Вінниці на суму 121789,09 грн., що на 4254,00 грн. більше, ніж у першій податковій вимозі. При цьому документальне обґрунтування такого збільшення суми податкового боргу позивачу не було надано.

Згідно даних бухгалтерського обліку та податкової звітності позивача, вказані в першій податковій вимозі від 11.01.2010 року №1/44 та в другій податковій вимозі від 12.02.2010 року №2/217 суми податкового боргу не відображені, а тому не можуть бути узгодженим податковим зобов'язанням.

Окрім того, у рішенні від 25.02.2010 №4257/10/25-09/2 "Про розгляд первинної скарги", ДПІ у м. Вінниці вказано, що згідно із рішенням Вінницької обласної ОСОБА_3 від 12.10.2005 №953, 23 сесії 4 скликання, було прийнято рішення про закриття філій ВОКСЛП "Віноблагроліс". Також наведене рішення містило інформацію стосовно того, що філія ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс" скасована в райвиконкомі 30.11.2009 року і закрита цією ж датою в Жмеринській ОДПІ. Проте, будь-які документи про зазначені факти відповідачем по справі - Жмеринською ОДПІ позивачу не були надані. Не надано їх і ДПІ у м. Вінниці на прохання позивача у скарзі від 13.01.2010 року за №33-24. Невирішеним залишилось питання стосовно того, чому скасування філії проведено через чотири роки після прийняття рішення, на яке посилались працівники ДПІ у м. Вінниці у рішенні від 25.02.2010 №4257/10/25-09/2 "Про розгляд первинної скарги".

З огляду на викладене, позивач вважає, що ДПІ у м. Вінниці при винесенні рішення про розгляд первинної скарги невірно застосовано та здійснено посилання на положення "Порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом ДПА України від 19.02.1998 року №80, згідно із яким, у разі реорганізації платника податку шляхом злиття, приєднання, перетворення до облікових справ правонаступників долучаються облікові справи реорганізованих платників податків.

На думку позивача, вказана норма не може бути застосована у спірній ситуації, оскільки реорганізація платника податку шляхом злиття, приєднання, перетворення стосується юридичних осіб, якою не являється філія Жмеринський "Райагроліс". А тому дії, щодо перенесення боргу філії ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс" до облікових карток підприємства - юридичної особи є безпідставними та незаконними через їх необґрунтованість нормами чинного законодавства України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві посилаючись на докази, надані у справу. При цьому суду пояснив, що ВОКСЛП "Віноблагроліс" не може погодитись із протиправними діями і рішеннями суб'єктів владних повноважень, зокрема: ДПІ у м. Вінниці, які полягають в прийнятті останнім без наявності законних підстав першої податкової вимоги від 11.01.2010 року №1/44, другої податкової вимоги від 12.02.2010 року №2/217 і рішенням №37 від 26.03.2010 року про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу; Жмеринської ОДПІ, які полягають в безпідставній уступці контролюючим органом права вимоги податкового боргу платника податків - Жмеринської філії підприємства іншій особі - ДПІ у м. Вінниці; ОСОБА_4 - заступника начальника ДПІ у м. Вінниці, які полягають в безпідставному прийнятті та підписанні останнім рішення №37 від 26.03.2010 року про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу, а відтак позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідачі проти позову заперечували, надавши суду письмові заперечення, в яких зазначили, що податковий борг по податку на додану вартість виник 31.12.2009 року в сумі 90619,00 грн. Причиною виникнення податкового боргу стало перенесення боргу філії ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс" 51026,77 грн. та не сплата зобовязання по декларації з ПДВ ВОКСЛП "Віноблагроліс" від 21.12.2009 року в сумі 39604,00 грн., які не сплачені по строку 31.12.2009 року, але з урахуванням переплати в сумі 11,77 грн., що становить 39592,23 грн. Податковий борг по збору за спеціальне використання лісових ресурсів в загальній сумі 26868,66 грн. виник 31.12.2009 року по причині перенесення боргу філії по обліковій картці станом на 29.11.2009 року в сумі4603,59 грн. та податковий борг по акту перевірки філії ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс" від 17.11.2009 року в сумі 22265,07 грн., який було перенесено до облікової картки ВОКСЛП "Віноблагроліс". У відповідності до п.п. 6.2.3, п.6.2 ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 №2181-ІІІ, та "Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платника податків" затвердженого наказом ДПА України від 03.07.2001 №26, підприємству було направлено першу податкову вимогу №1/44 від 11.01.2010 року на суму 117535,09 грн.

З 13.01.2010 року підприємство ВОКСЛП "Віноблагроліс" оскаржувало першу податкову вимогу до ДПІ у м. Вінниці та ДПА у Вінницькій області. Водночас, підпунктом 6.2.5, п.6.2, ст.6 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 №2181-ІІІ, передбачено, що у разі коли сума податкового боргу, що визначена у першій податковій вимозі, самостійно погашається платником податків до виставлення другої податкової вимоги, друга податкова вимога не надсилається. Отже на думку відповідача ДПІ у м. Вінниці, єдиною умовою, за наявності якої друга податкова вимога не надсилається платнику податків є відсутність суми податкового боргу на момент направлення другої податкової вимоги. Так як, платником податків ВОКСЛП "Віноблагроліс" протягом тридцяти календарних днів після отримання першої податкової вимоги не погашалась сума податкового боргу, то йому було направлено другу податкову вимогу №2/217 від 12.02.2010 року на суму 121789,09 грн. Як і в попередньому випадку, підприємство ВОКСЛП "Віноблагроліс" оскаржувало направлення другої податкової вимоги. 09.03.2010 року податковий борг платника податків збільшився на 453,5 тис. грн. відповідно до рознесеного в картку особового рахунку платника податкового повідомлення рішення №/2 від 26.02.2010 року прийнятого за актом камеральної перевірки після завершення процедури апеляційного оскарження.

В той же час, положеннями постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок стягнення коштів та продажу інших активів платника податків, які перебувають у податковій заставі" від 15.04.2002 року №538 передбачено не раніше ніж на 30 день з моменту надіслання платнику податків другої податкової вимоги застосовувати стягнення коштів та продаж активів. Стягнення коштів та продаж інших активів здійснюється на підставі рішення податкового органу. Таке рішення про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу було винесено заступником начальника ДПІ у м. Вінниці ОСОБА_4 26.03.2010 року за №37 та вручено того ж дня представнику ВОКСЛП "Віноблагроліс".

В судовому засіданні представники відповідачів позицію, що викладена в письмових запереченнях підтримали, та просили суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, вивчивши адміністративну справу проаналізувавши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Державна податкова інспекція України є органом державної влади, і відповідно, її діяльність має підпорядковуватись вимогам наведеної норми Конституції України та аналогічним вимогам Законів України.

В судовому засіданні встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа та відповідно до ст. ст. 9, 14, 15 Закону України "Про систему оподаткування" є платником податків, зборів та обовязкових платежів і зобовязаний їх сплачувати в терміни передбачені чинним законодавством.

Як свідчать обставини справи, ДПІ у м. Вінниці, 11.01.2010 року було сформовано та вручено представнику ВОКСЛП "Віноблагроліс" першу податкову вимогу № 1/44 на загальну суму податкового боргу, яка становить 117535,09 грн., за податковими зобовязаннями, в тому числі за такими платежами:

- збір за спеціальне використання лісових ресурсів державного значення усього 26868,66 грн., в т.ч. основний платіж 16718,69 грн., штрафні (фінансові) санкції 9959,02 грн., нарахована пеня 190,95 грн.;

- податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) усього 90619,00 грн., в т. ч. основний платіж 72417,70 грн., штрафні (фінансові) санкції 15568,11 грн., нарахована пеня 2633,19 грн.;

- інші збори за забруднення навколишнього природного середовища до фонду охорони навколишнього середовища усього 47,43 грн., в т.ч. основний платіж 47,43 грн.

Перша податкова вимога №1/44 від 11.01.2010 року була сформована відповідачем - ДПІ у м. Вінниці автоматично на підставі облікових даних карток особових рахунків платника податків, які ведуться в органах державної податкової служби. Податкове зобов'язання виникло в результаті того, що на облікові картки позивача було перенесено податкові борги філії ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс". Вказана філія була створена ВОКСЛП "Віноблагроліс" без права юридичної особи. Положення про філію затверджено генеральним директором ВОКСЛП "Віноблагроліс" - ОСОБА_5

Станом на 30.11.2009 року на філії ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс рахувався податковий борг на загальну суму, в тому числі:

- по податку на додану вартість на суму 48393,58 грн., та пені 2633,19 грн.;

- по збору за спеціальне використання лісових ресурсів державного значення в сумі 26677,71 грн. та пені в сумі 190,95 грн.;

- по збору за забруднення навколишнього природного середовища в сумі 97,67 грн.

По обліковій картці ВОКСЛП "Віноблагроліс" станом на 11.01.2010 року рахувався податковий борг по податку на додану вартість в сумі 39592,23 грн. В результаті перенесення боргу філії по облікових картках ВОКСЛП "Віноблагроліс" утворилось податкове зобов'язання на у загальній сумі 117535,09 грн. на суму якого була виставлена перша податкова вимога.

Судом встановлено, що перша податкова вимога №1/44 від 11.01.2010 року оскаржувалась підприємством на первинному рівні шляхом подання скарги від 13.01.2010 року №33-24 до ДПІ у м. Вінниці. У зв'язку з необхідністю більш детального вивчення обставин справи термін розгляду скарги продовжувався ДПІ у м. Вінниці до 13.03.2010 року на підставі рішення від 29.01.2010 року №1517/10/25-09/2. В подальшому, а саме 01.03.2010 року позивач отримав рішення ДПІ у м. Вінниці від 25.02.2010 року №4257/10/25-09/2 за наслідками розгляду його скарги, яким вимогу залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Продовжуючи процедуру адміністративного оскарження вказане рішення ДПІ у м. Вінниці позивач 03.03.2010 року оскаржив до ДПА у Вінницькій області, про що повідомив ДПІ у м. Вінниці листом від 03.03.2010 року №33-122. За результатами розгляду повторної скарги на першу податкову вимогу ДПА у Вінницькій області прийнято рішення від 29.04.2010 року №9905/10/25-0009, яким залишено без змін першу податкову вимогу ДПІ у м. Вінниці, а скаргу генерального директора ВОКСЛП "Віноблагроліс" - ОСОБА_5 без задоволення.

Оскільки платником податків ВОКСЛП "Віноблагроліс" протягом тридцяти календарних днів після отримання першої податкової вимоги не погашено суму податкового боргу в розмірі 117535,09 грн., а навпаки її збільшено на суму 4254,00 грн. (декларація по ПДВ від 20.01.2010 року), то ДПІ у м. Вінниці було направлено позивачу другу податкову вимогу №2/217 від 12.02.2010 року на загальну суму 121789,09 грн. Зазначена вимога була отримана позивачем 17.02.2010 року.

Не погоджуючись з даним рішенням податкового органу, позивач звернувся зі скаргою до ДПІ у м. Вінниці. Так, в ході розгляду скарги ВОКСЛП "Віноблагроліс" на другу податкову вимогу ДПІ у м. Вінниці встановлено, що скарга генерального директора ВОКСЛП "Віноблагроліс" - ОСОБА_5 від 15.03.2010 року №33-137 (вх. №7648/10 від 15.03.2010 року в ДПІ у м. Вінниці) на другу податкову вимогу №2/217 від 12.02.2010 року на суму податкового боргу 121789,09 грн. подана з порушенням законодавчо встановленого 10 - денного строку її подання, а відтак подальшому розгляду не підлягає.

Судом також встановлено, що у зв'язку із непогашенням податкового боргу протягом 30-ти днів з моменту надіслання ВОКСЛП "Віноблагроліс" другої податкової вимоги ДПІ у м. Вінниці відповідно до п.п. 10.1.1 п. 10.1 ст.10 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 №2181 і п.3 "Порядку стягнення коштів та продажу інших активів платника податків, які перебувають у податковій заставі" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2002 №538, було прийнято рішення №37 від 26.03.2010 року "Про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу".

На рішення ДПІ у м. Вінниці №37 від 26.03.2010 року "Про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу" позивачем 31.03.2010 року була подана до ДПІ у м. Вінниці скарга, з проханням скасувати вказане рішення, як незаконне.

Рішенням ДПІ у м. Вінниці від 16.04.2010 року №2422/25-09/28 продовжено строк розгляду скарги до 27.05.2010 року.

Згодом, а саме 28.04.2010 року ДПІ у м. Вінниці було розглянуто скаргу та винесено рішення №4497/25-09/2/28 про розгляд первинної скарги ВОКСЛП "Віноблагроліс" щодо правомірності рішення ДПІ у м. Вінниці №37 від 26.03.2010 року "Про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу".

Отже, вищенаведені фактичні обставини підтверджуються поясненнями осіб, які беруть участь у справі, першою та другою податковими вимогами, рішенням про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу, скаргами на податкові вимоги та рішення про стягнення коштів, рішеннями про результати розгляду поданих скарг, іншими матеріалами справи.

З аналізу рішень прийнятих за результатами розгляду скарг, вбачається, що свою позицію відповідач - ДПІ у м. Вінниці обґрунтовує тим, що податкові вимоги та рішення про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу винесені ним правомірно.

Проте суд вважає, що такі твердження відповідача стосовно формування та прийняття вищезазначених рішень є необґрунтованими.

Правові засади формування першої податкової вимоги визначено положеннями ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.02.2000 року №2181-ІІІ та п."а" р. 4 "Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків", затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 03.07.2001 року №266, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2001 за № 595/5786,

У відповідності до наведених норм права податкові вимоги формуються в автоматичному режимі на підставі облікових даних з карток особових рахунків платників податків, які ведуться в органах державної податкової служби згідно з Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженою Наказом Державної податкової адміністрації України від 18.07.2005 №276 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.08.2005 року за № 843/11123.

За змістом ч.ч. 4 та 5 ст. 11 КАС України, суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне зазначити, що предметом розгляду цієї справи є визнання протиправним та скасування рішення №37 від 26.03.2010 року "Про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу", а також визнання протиправності дій відповідачів щодо прийняття першої і другої податкових вимог та наведеного вище рішення. А тому спірним в даному випадку є встановлення наявності чи відсутності моменту узгодження податкового зобов'язання.

Так, відповідно до п. 6.1 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у разі, коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).

Підпунктом 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Згідно із пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 згаданого Закону у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

При цьому, відповідно до п.п. 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до п.п. 1.3 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковий борг (недоїмка) податкове зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобовязання.

В той же час, відповідно до п.п. 5.2.1 ст. 5 вищезазначеного Закону, податкове зобовязання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до підпунктів 4.2 та 4.3 ст. 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Підпунктом 5.2.2. ст. 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати.

День закінчення процедури адміністративного оскарження, згідно п.п. 5.2.4 ст. 5 Закону, вважається днем узгодження податкового зобовязання платника податків. П.п. 5.2.4 ст. 5 Закону передбачено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобовязання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Крім того, п. 3.1 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, визначено, що податкові вимоги формуються виключно за узгодженими сумами податкових зобовязань несплачених платником податків в установлені строки.

Відповідно до п.п. "в" п.2.12 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, податкове зобов'язання платника податків, нараховане податковим органом (якщо такий платник податків у встановлені Законом терміни розпочинає процедуру апеляційного узгодження), вважається узгодженим у день закінчення процедури адміністративного оскарження або у день прийняття судом рішення по суті, а в разі оскарження платником податків рішення суду в апеляційному порядку (за умови прийняття апеляційної скарги апеляційним господарським судом до провадження) у день прийняття відповідної постанови апеляційним господарським судом.

З правового аналізу вищенаведених норм законодавства слідує, що підставою для винесення податкових вимог є несплата узгодженої суми податкового зобов'язання, визначеної відповідним податковим повідомленням-рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 11.01.2010 року за даними карток особових рахунків по ВОКСЛП "Віноблагроліс" обліковується податковий борг в сумі 117535,09 грн., а саме по збору за спеціальне використання лісових ресурсів 26868,66 грн.; по податку на додану вартість 90619,00 грн.; з інших зборів за забруднення навколишнього середовища 47,43 грн.

Не погоджуючись з визначеною сумою податкового зобовязання відповідач здійснив процедуру його адміністративного оскарження. Інших дій стосовно самостійного узгодження податкових зобовязань визначених у податкових вимогах, ВОКСЛП "Віноблагроліс" не вчиняло. Відповідно до даних бухгалтерського обліку та податкової звітності вказані у вимогах суми податкового боргу також не відображені. Більш того, відображена у картці особового рахунку підприємства сума податкового зобовязання по податку на додану вартість також була оскаржена позивачем але в судовому порядку. За наслідками судового оскарження, суд скасував податкове повідомлення рішення від 26.02.2010 №/2, а тому вказана у ньому сума не може бути узгодженим податковим зобовязанням та податковим боргом.

Оскільки, до суду представником відповідача ДПІ у м. Вінниці не надано підтвердження узгодження з позивачем податкового зобов'язання станом на дату висування першої за №1/44 (11.01.2010 року) та другої за №2/217 (12.02.2010 року) податкових вимог, а представником позивача надано підтвердження оскаржування відповідних податкових вимог та податкових повідомлень-рішень у адміністративному і судовому порядку та відсутність судового рішення (апеляційної інстанції) на дату висування податкових вимог, суд прийшов до висновку, про задоволення позовних вимог, в частині визнання протиправними дій ДПІ у м. Вінниці при формуванні та включенні до податкових вимог податкових зобовязань по податку на додану вартість, по збору за спеціальне використання лісових ресурсів та по інших зборах за забруднення навколишнього середовища в зазначених розмірах, які на момент включення не мали статус узгодженого податкового боргу.

Крім того, беручи до уваги, що оскаржуване рішення №37 від 26.03.2010 року про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу є похідним (вторинним) по відношенню до податкових вимог і виноситься у випадку якщо заходи з погашення податкового боргу платника податків не дали змоги погасити його у повному обсязі, та враховуючи те, що при визначенні податкового зобовязання відповідач діяв необґрунтовано, упереджено, не розсудливо та без дотримання принципу рівності перед законом, вказане рішення теж не відповідає критеріям правомірності визначеним ст. 2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.

У позовних вимогах щодо визнання протиправними дій Жмеринської ОДПІ, які полягають в безпідставній уступці контролюючим органом права вимоги податкового боргу платника податків - філії ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс" іншій особі ДПІ у місці Вінниці, суд прийшов до висновку відмовити, виходячи з наступного.

У судовому засіданні також з'ясовано, що ВОКСЛП "Віноблагроліс" засновано Вінницькою обласною ОСОБА_3. Згідно, пункту 1.8 статуту ВОКСЛП "Віноблагроліс", підприємство має право створювати філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. Філія Жмеринський "Райагроліс" була створена ВОКСЛП "Віноблагроліс" без права юридичної особи.

Положеннями пункту 8.4 Порядку обліку платників податків, зборів (обовязкових платежів) затвердженого наказом ДПА України від 19.02.1998 року №80 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.03.1998 року за №172/2612 визначено, що зняття з обліку в органі державної податкової служби відокремленого підрозділу як платника податків здійснюються у разі внесення до Єдиного державного реєстру або до ЄДРПОУ записів про припинення відповідної юридичної особи або закриття такого відокремленого підрозділу. В силу вимог п.4.27 цього Порядку у разі надходження до органу державної податкової служби за місцезнаходженням юридичної особи відомостей із Єдиного державного реєстру про створення відокремленого підрозділу юридичної особи, про внесення змін до відомостей про відокремлений підрозділ або про закриття відокремленого підрозділу юридичної особи такий орган державної податкової служби направляє повідомлення за ф. №17-ОПП та зазначені відомості до органу державної податкової служби за місцезнаходженням відокремленого підрозділу. Так, ДПІ у м. Вінниці до Жмеринської ОДПІ було направлено повідомлення №5729/7/29 від 07.07.2009 року про закриття філії ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс".

Крім того, згідно довідки Управління статистики у Жмеринському районі №05/03-01/12/130 від 24.03.2010 року філію ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс" 29.12.2008 року вилучено з Єдиного державного реєстру підприємств, установ та організацій.

Після отримання вищезазначеного повідомлення Жмеринською ОДПІ був прийнятий наказ №316 від 11.11.20009 року про проведення позапланової виїзної перевірки філії ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс" у звязку з її ліквідацією. Працівниками Жмеринської ОДПІ здійснено дану перевірку на підставі чого було складено акт №44/23/26339575 від 17.11.2009 року. Варто зазначити, що податковий борг даної філії станом на 30.11.2009 року становив 83645,91 грн.

Відповідно до п.8.5 Порядку обліку платників податків, зборів (обовязкових платежів) та п.12.4 ст.12 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", особою, відповідальною за погашення податкових зобовязань або податкового боргу платника податків у разі ліквідації платника податків є стосовно філій, відділень, інших відокремлених підрозділів платника податків, які ліквідуються, - такий платник податків.

А відповідно до п.п. 8.7.4 п.8.7 наведеного Порядку податкові зобовязання та/або податковий борг знятого з обліку відокремленого підрозділу юридичної особи передаються до карток юридичної особи. Облікова справа закритого відокремленого підрозділу юридичної особи долучається до облікової справи такої юридичної особи. Враховуючи те, що філії ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс" знято з обліку платників податків 30.11.2009 року, Жмеринською ОДПІ було передано податковий борг філії до облікової картки ВОКСЛП "Віноблагроліс", що підтверджується листом №12778/7/19-007 від 30.11.2009 року.

За таких обставин, суд вважає, що дії Жмеринської ОДПІ, що полягають у передачі податкового боргу філії ВОКСЛП "Віноблагроліс" - Жмеринський "Райагроліс" до облікової картки ВОКСЛП "Віноблагроліс" є цілком правомірними.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до п.1 та п. 2 ч. 1 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача суб'єкта владних повноважень скасувати або визнання не чинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень, вчинити певні дії. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 1,70 грн. (одна гривня сімдесят копійок) судового збору, сплаченого згідно квитанції № 100735.46.1 від 05.05.2010, яка знаходиться в матеріалах адміністративної справи № 2-а-1910/10/0270.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Позов Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Вінниці при прийнятті нею першої податкової вимоги від 11.01.2010 року №1/44, другої податкової вимоги від 12.02.2010 року №2/217, рішення від 26.03.2010 року №37 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Визнати протиправними дії заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Вінниці - ОСОБА_4 при прийнятті ним рішення від 26.03.2010 року №37 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Вінниці - ОСОБА_4 від 26.03.2010 року №37 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства "Віноблагроліс" судові витрати в сумі 1 (одна) грн. 70 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 27.07.10

Суддя Чернюк Алла Юріївна