Справа № 627/636/15-а
Суддя: Остапов М. О.
Дата ухвалення: 2015-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/636/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2015 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

Головуючий суддя Остапов М.О.

з участю секретаря Григоренко І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІДПС взвод № 7 РДПС ВДАІ з обслуг. ОСОБА_2 ГУМВДУ В Харківській області прапорщика міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

22 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

В своїй заяві позивач вказав, що pгідно з Постановою серії ПС2 № 222382 від 20 травня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення, винесеної ІДПС Взводу № 7 ДПС ВДАІ з обслуг. м. Харків прапорщиком міліції ОСОБА_3 було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, за те, що він 20.05.2015 року о 09 год. 45 хв. в м. Харкові по площі Конституції 13 здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП. Дійсно, 20 травня 2015 року близько 09 год. 45 хв. позивач рухався на автомобілі НОМЕР_1 по площі Конституції м. Харків.

Рухаючись за колоною автомобілів, повертаючи з вул.. Римарської на пл.. Конституціїя був вимушений зупинитись для того, щоб надати допомогу, оскільки пасажиру керованого ним транспортного засобу стало погано. На виконання вимоги п. 9.9.а. ПДД, а саме аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі, я ввімкнув аварійну світлову сигналізацію. Відповідно до п. 9.10. ПДД разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20м до транспортного засобу в населених пунктах і 40м поза ними у разі: скоєння дорожньо-транспортної пригоди; вимушеної зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100м. Як тільки він збирався вийти з автомобіля і на виконання вищезазначеної норми встановити знак аварійної зупинки, до транспортного засобу позивача підійшли працівники ДАІ з вимогою покинути транспортний засіб для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність.

У діях позивача, які кваліфікуються за ч.1ст.122 КУпАП відсутній склад правопорушення, адже відсутня субєктивна сторона вищевказаного складу адміністративного правопорушення. Винних дій він не вчиняв, оскільки це була вимушена зупинка у звязку із станом здоровя пасажира. Крім того, в його діях відсутня протиправність діяння. Так, відповідно до п. 15.9 ПДД, зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі. Проте, відповідно до п. 9.9.а. ПДД, дозволяється вимушена зупинка разом із увімкненням аварійної світлової сигналізації. Згідно із п. 1.10 ПДД, вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху; учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин Крім того, відповідно до п. 15.14. ПДД, у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами п. п. 9.9. 9.11. ПДД., що і було зроблено в даній ситуації. Позивач вважає, що ним не порушувались правила дорожнього руху, оскільки ним беззастережно дотримуються всі вимоги дорожніх знаків. Але інспектор ДПС доводи позивача до уваги не прийняв, обставини справи не зясував. Вважаючи дану постанову незаконною, позивач звернувся до суду та прохав її скасувати.

У відкрите судове засідання позивач не прибув, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та в установлений законом термін.

Суд, дослідивши докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно постанови ІДПС взвод № 7 РДПС ВДАІ з обслуг. ОСОБА_2 ГУМВДУ В Харківській області прапорщика міліції ОСОБА_3 серії ПС2 № 222382 від 20 травня 2015 року, ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме в тому, що 20.05.2015 року о 09 год. 45 хв. в м. Харкові по площі Конституції 13 здійснив стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив вимоги п.8.4 ПДР України.

Позивач переконаний, що він не порушив ПДР, оскільки зупинка транспортного засобу, керованого позивачем була вимушеною та викликаною погіршенням стану здоровя . Не дивлячись на доводи ОСОБА_1, працівниками ДАІ складено протокол про адміністративне правопорушення. На підставі вказаного протоколу інспектором державної патрульної служби було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення, згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

Суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, працівник ДАІ порушив вимоги закону, що встановлюють порядок зясування обставин події та кваліфікації її як адміністративний проступок, а також і порядок притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N14 „ Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як передбачає ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, інспектор ДПС, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не зясував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем було порушено вимоги закону, що встановлюють порядок зясування обставин події та кваліфікації її як адміністративний проступок, а також і порядок притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Окрім цього, розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувся о 09 годині 55 хвилин 20 травня 2015 року, в звязку з чим позивач не мав часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на протокол, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, що порушує права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими позивач не мав можливості скористатися.

З огляду на вищевказане, оспорювана позивачем постанова не може вважатись такою, що прийнята із дотриманням встановленої статтею 258 та статтею 222 КУпАП процедурою, чим порушено права позивача за ст.268 КУпАП, а тому вищевказані порушення, що допущені відповідною посадовою особою при її складанні є підставою для визнання дій інспектора при притягненні позивача до адміністративної відповідальності неправомірними та визнання постанови від 20.05.2015 року серії ПС2 № 22382 такою, що підлягає до скасування, як протиправна.

Зважаючи ж на те, що у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним також закрити провадження по відповідній справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 18, 19, 68, 70, 106, 160-163 КАС України, ст.ст.287, 288 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІДПС взвод № 7 РДПС ВДАІ з обслуговування міста ОСОБА_2 ГУМВСУ В Харківській області прапорщика міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову прапорщика ОСОБА_3 ІДПС взводу № 7 РДПС ВДАІ з обслуг. ОСОБА_2 серії ПС2 № 222382 від 20 травня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП - провадженням закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Остапов М. О.