Справа № 813/8469/13-а
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань залшення позовної заяви без розгляду

25 лютого 2014 року № 813/8469/13-а

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.

секретар судового засідання Бравчук Д.Є.

за участі

позивача ОСОБА_1

представників

позивача ОСОБА_2

відповідачів та третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міндоходів у Львівській області, Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_5 доходів і зборів України про визнання протиправним наказу та бездіяльності, стягнення заборгованостей та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому з врахуванням уточнених позовних вимог просить визнати протиправними накази Державної податкової адміністрації у Львівській області від 10.02.2003 року № 52-о, від 01.04.2005 року № 41-ф в частині скасування наказу № 9-ф від 17.01.2005 року та бездіяльність ДПА у Львівській області, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті заборгованостей по щомісячній доплаті відповідно до п.5 «г» Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.1996 року № 1592 «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби», по щомісячній надбавці за безперервну службу в розмірі 70 відсотків до грошового забезпечення відповідно до пункту 1 наказу ДПА України № 71 від 04.02.2004 року, у неперерахуванні та невиплаті грошової допомоги при звільненні, у не направлені матеріалів до сектору пенсійного забезпечення ДПА України для здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії; стягнути з Державної податкової адміністрації у Львівській області заборгованість із щомісячної доплати відповідно до пункту 5 «г» Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.1996 року № 1592 «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» за період з січня 2003 року по день звільнення в загальній сумі 11 867,95 грн; із щомісячної надбавки за безперервну службу в розмірі 70 відсотків до грошового забезпечення за період з квітня 2005 року по день звільнення в загальній сумі 11 081,63 грн, із вихідної допомоги з врахуванням щомісячної доплати відповідно до пункту 5 «г» Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.1996 року № 1592 «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби», надбавки за безперервну службу в розмірі 70 відсотків до грошового забезпечення та премії, отриманої у місяці звільнення в загальній сумі 37 693,09 грн; зобовязати Державну податкову адміністрацію у Львівській області подати до Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області довідку про грошове забезпечення для нарахування (перерахунку) призначеної раніше ОСОБА_1 пенсії з врахуванням щомісячної доплати відповідно до пункту 5 «г» Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.1196 року № 1592 «про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби», надбавки за безперервну службу в розмірі 70 відсотків до грошового забезпечення та зобовязати Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати йому раніше призначену пенсію з врахуванням щомісячної доплати відповідно до пункту 5 «г» Постанови Кабінету Міністрів України від 31.12.1996 року № 1592 «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» та надбавки за безперервну службу в розмірі 70 відсотків до грошового забезпечення.

В судовому засіданні представниками відповідачів та третьої особи заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивачем пропущено, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк звернення до суду. Посилаються на те, що позивач про порушення свого права знав ще в лютому 2003 року та квітні 2005 року, оскільки грошове забезпечення отримував щомісячно, отже знав про його розмір, проте з позовом до суду за захистом своїх прав звернувся лише 23.10.2006 року, тобто з пропуском строку звернення до суду. Жодних поважних причин щодо пропуску строку ним не надано. Також, не заслуговує на увагу посилання позивача на ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України, оскільки передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили щодо заявленого клопотання та вважають що ними не пропущено строк звернення до суду. Посилаються на те, що на час звернення ним до суду ст.99 КАС України діяла в редакції, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи був встановлений річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Таким чином, оскільки про факт невиплати йому протягом строку служби щомісячної доплати він дізнався лише в січні 2006 року, адміністративний позов поданий до суду в межах строку, передбаченого ч.2 ст.99 КАС України (в редакції станом на 23.10.2006 року). Також, посилається на ч.2 ст.233 КЗпП України, згідно якої у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, спір про невиплату належних йому сум грошового забезпечення і решта повязаних з ним позовних вимог не обмежені будь-яким строком.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діяла на час звернення з позовом) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України (в редакції, що діяла на час звернення з позовом) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. За правилами частини 2 цієї норми адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом, якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною.

Судом встановлено, що позивач дізнався про факт невиплати йому протягом строку служби щомісячної доплати лише в січні 2006 року, з адміністративним позовом до суду звернувся 23 жовтня 2006 року, отже в строк передбачений ст.1 ст.99 КАС України в редакції, що діяла на час звернення з позовом до суду.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в клопотанні представників відповідачів та третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити, оскільки такий позивачем пропущено з поважних причин.

Керуючись ст.ст.99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотань представників відповідачів та третьої особи про залишення позовної заяви без розгляду відмовити повністю.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Головуючий Ланкевич А.З.