Справа № 803/1980/15
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року Справа № 803/1980/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Україна» до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.03.2015,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МС Україна» (далі позивач, ОСОБА_4 «МС Україна») звернулося з адміністративним позовом до ОСОБА_3 об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі відповідач, ОСОБА_3 ОДПІ) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 04.03.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами позапланової виїзної документальної перевірки ОСОБА_4 «МС Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 ОСОБА_3 ОДПІ складено акт №509/22-01/32055286 від 16.02.2015, яким встановлено факт порушення пунктів 135.1, 135.5 статті 135, підпункту 137.1 пункту 137.10 статті 137, пунктів 138.1, 138.2, 138.6, 138.10 статті 138, статті 153 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток в сумі 2006733,00 грн. за 2014 рік; порушення статті 22, 23, пункту 185.1 статті 185, статей 186, 187 ПК України, в результаті чого ОСОБА_4 «МС Україна» неправомірно сформовані податкові зобовязання з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами ПП «Імперія Смаку», ОСОБА_4 «Оптова база «Чай-Агропродукт» , ОСОБА_4 «Даниил-логістік», ОСОБА_4 «ОСОБА_5 Союз», ОСОБА_4 «Верест», ОСОБА_4 «Комтар Торг», ОСОБА_4 «Укрводострой», ОСОБА_4 «Донбас-Агромаш», ОСОБА_4 «Традас», фізична особа-підприємець ОСОБА_6, ОСОБА_4 «ЕКОДИТ», ОСОБА_4 «Нікатекс-Трейд», ОСОБА_4 «Мясокомбінат «Мясний», ПП «Діджитрон-Україна» на загальну суму 3411008,00 грн. На підставі даного акту перевірки ОСОБА_3 ОДПІ 04.03.2015 сформовано податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2 5084 16,25 грн., в тому числі за основним платежем - 2006733,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 501683,25 грн.

Позивач вважає безпідставними висновки податкового органу про незаконність господарських операцій з вказаними контрагентами, оскільки відсутність товарно-транспортних накладних, шляхових листів, книг складського обліку, довіреностей на отримання цінностей не впливають на податковий облік, обчислення та сплату податкових зобовязань. В акті перевірки відсутні посилання позивача на визнання господарських операцій ОСОБА_4 «МС Україна» із контрагентами недійсними, а також про визнання нікчемними правочинів в розумінні статей 203-215 Цивільного кодексу України.

Крім того, поставки товарів підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами.

В звязку з цим, вказує на те, що вищевказане податкове повідомлення-рішення винесене з порушенням норм законодавства, а тому має бути скасоване.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що сума, яка була включена до складу податкового кредиту, підтверджена належним чином оформленими податковими накладними та первинними бухгалтерськими документами, що засвідчують факт придбання товарів та підтверджують правомірність формування позивачем податкового кредиту.

Позивач не погоджується із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, вважає його незаконним, необєктивним та необґрунтованим. Зазначає, що посадовими особами податкового органу під час проведення перевірки безпідставно не були взяті до уваги надані для перевірки документи, які підтверджують реальне надходження товарно-матеріальних цінностей від ПП «Імперія Смаку», ОСОБА_4 «Оптова база «Чай-Агропродукт» , ОСОБА_4 «Даниил-логістік», ОСОБА_4 «ОСОБА_5 Союз», ОСОБА_4 «Верест», ОСОБА_4 «Комтар Торг», ОСОБА_4 «Укрводострой», ОСОБА_4 «Донбас-Агромаш», ОСОБА_4 «Традас», фізична особа-підприємець ОСОБА_6, ОСОБА_4 «ЕКОДИТ», ОСОБА_4 «Нікатекс-Трейд», ОСОБА_4 «Мясокомбінат «Мясний», ПП «Діджитрон-Україна».

Зазначає, що договори купівлі-продажу «мясопродуктів морожених» мали реальний характер, господарські операції фактично відбулися, що підтверджується належним чином оформленими первинними документами: накладними, податковими накладними, банківськими виписками про оплату, які відповідають вимогам чинного законодавства.

Також зазначає, що позивач не може нести відповідальність за дії його контрагентів за відсутності його вини.

За таких обставин, просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 ОДПІ № від 04.03.2015.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав з підстав, у ньому викладених, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні та у письмових запереченнях на адміністративний позов позовні вимоги не визнав посилаючись на те, що податковим органом оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно, оскільки в ході проведення перевірки ОСОБА_4 «МС Україна» встановлено заниження податку на прибуток за 2014 рік на 2006733,00 грн. Даний висновок зроблено на підставі акту №509/22-01-32055286 від 16.02.2015, яким встановлено порушення ОСОБА_4 «МС Україна» позивачем пунктів 135.1, 135.5 статті 135, підпункту 137.1 пункту 137.10 статті 137, пунктів 138.1, 138.2, 138.6, 138.10 статті 138, статті 153 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток в сумі 2006733,00 грн. за 2014 рік; порушення статті 22, 23, пункту 185.1 статті 185, статей 186, 187 ПК України.

Зокрема, під час проведення перевірки встановлено, що протягом 2014 року позивач здійснював операції по реалізації суб-продуктів птиці, свинини, яловичини для контрагентів ПП «Імперія Смаку», ОСОБА_4 «Оптова база «Чай-Агропродукт» , ОСОБА_4 «Даниил-логістік», ОСОБА_4 «ОСОБА_5 Союз», ОСОБА_4 «Верест», ОСОБА_4 «Комтар Торг», ОСОБА_4 «Укрводострой», ОСОБА_4 «Донбас-Агромаш», ОСОБА_4 «Традас», фізична особа-підприємець ОСОБА_6, ОСОБА_4 «ЕКОДИТ», ОСОБА_4 «Нікатекс-Трейд», ОСОБА_4 «Мясокомбінат «Мясний», ПП «Діджитрон-Україна». Однак, під час перевірки позивачем не було надано товарно-транспортних накладних, шляхових листів, які б підтверджували транспортування товарно-матеріальних цінностей від постачальника до вищевказаних контрагентів, а також довіреностей на їх отримання. Крім того, надані видаткові накладні не містили всіх обовязкових реквізитів, а саме не зазначено ким отримувались ТМЦ. Первинні документи, які підтверджують ведення складського обліку матеріально відповідальними особами та які можуть підтвердити достовірність відображених в бухгалтерському обліку даних відсутні, через що не можливо встановити факт передавання ТМЦ контрагентам позивача. У звязку з наведеним фінансово-господарські операції ОСОБА_4 «МС Україна» з контрагентами не можна вважати підтвердженими належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які засвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум доходів та ПДВ по податкових зобовязаннях є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 ОДПІ є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України, просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «МС Україна» зареєстроване як субєкт господарювання юридична особа 27.05.2002 виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців. До основних видів діяльності товариства відносяться: оптова торгівля мясом і мясними продуктами (а.с. ).

Судом встановлено, що в період з 02.02.2015 по 10.02.2015 ОСОБА_3 ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт №509/22-01/32055286 від 16.02.2015, яким встановлено порушення ОСОБА_4 «МС Україна» пунктів 135.1, 135.5 статті 135, підпункту 137.1 пункту 137.10 статті 137, пунктів 138.1, 138.2, 138.6, 138.10 статті 138, статті 153 ПК України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток в сумі 2006733,00 грн. за 2014 рік; порушення статті 22, 23, пункту 185.1 статті 185, статей 186, 187 ПК України, в результаті чого ОСОБА_4 «МС Україна» неправомірно сформовані податкові зобовязання з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами ПП «Імперія Смаку», ОСОБА_4 «Оптова база «Чай-Агропродукт» , ОСОБА_4 «Даниил-логістік», ОСОБА_4 «ОСОБА_5 Союз», ОСОБА_4 «Верест», ОСОБА_4 «Комтар Торг», ОСОБА_4 «Укрводострой», ОСОБА_4 «Донбас-Агромаш», ОСОБА_4 «Традас», фізична особа-підприємець ОСОБА_6, ОСОБА_4 «ЕКОДИТ», ОСОБА_4 «Нікатекс-Трейд», ОСОБА_4 «Мясокомбінат «Мясний», ПП «Діджитрон-Україна» на загальну суму 3411008,00 грн. (а.с. 5-19).

На підставі даного акту перевірки ОСОБА_3 ОДПІ 04.03.2015 сформовано податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 2 5084 16,25 грн., в тому числі за основним платежем - 2006733,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 501683,25 грн. (а.с. 20).

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з нормами пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи, зокрема, з акту перевірки, вбачається, що висновки податкового органу про заниження податку на прибуток на загальну суму 2006733,00 грн. базуються на тому, що під час перевірки позивачем не було предявлено первинних документів на підтвердження господарських операцій: товарно-транспортних накладних, шляхових листів, книг складського обліку, звітів про рух товарів на складі, складських відомостей інвентаризації, карток складського обліку, а також довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей, у звязку з чим фінансово-господарські операції ОСОБА_4 «МС Україна» з контрагентами ПП «Імперія Смаку», ОСОБА_4 «Оптова база «Чай-Агропродукт» , ОСОБА_4 «Даниил-логістік», ОСОБА_4 «ОСОБА_5 Союз», ОСОБА_4 «Верест», ОСОБА_4 «Комтар Торг», ОСОБА_4 «Укрводострой», ОСОБА_4 «Донбас-Агромаш», ОСОБА_4 «Традас», фізична особа-підприємець ОСОБА_6, ОСОБА_4 «ЕКОДИТ», ОСОБА_4 «Нікатекс-Трейд», ОСОБА_4 «Мясокомбінат «Мясний», ПП «Діджитрон-Україна» не можна вважати підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Проте, суд не погоджується з такими висновками відповідача ОСОБА_3 ОДПІ виходячи з наступного.

Судом встановлено, що протягом 2014 року ОСОБА_4 «МС Україна» здійснювало фінансово-господарські операції з поставки товару «мясопродукти морожені», що вбачається з договорів купівлі-продажу, зокрема:

- №1 від 03.01.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (продавець) та ОСОБА_4 «Екодит» (покупець) на загальну суму 309869,00 грн., в т.ч. ПДВ 51645,00 грн.;

- №2 від 01.04.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (продавець) та ОСОБА_4 «Оптова база «Чай-Агропродукт» (покупець) на загальну суму 14 065 372,00 грн., в т.ч. ПДВ 2 344 228,67 грн.;

- №3 від 20.05.2015, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (продавець) та ОСОБА_4 «Традас» (покупець) на загальну суму 53000,98 грн., в т.ч. ПДВ 8833,50 грн.;

- №4 від 25.07.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (продавець) та ОСОБА_4 «Даниил - логістік» (покупець) на загальну суму 247 661,00 грн., в т.ч. ПДВ 41 276,92 грн.;

- №5 від 20.06.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (продавець) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 (покупець) на загальну суму 21 408,00 грн., в т.ч. ПДВ 3568,00 грн.;

- №5 від 01.09.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» та ПП «Імперія Смаку» на загальну суму 1 291 181,48 грн., в т.ч. ПДВ 215 196,92 грн.;

- №6 від 10.10.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (продавець) та ОСОБА_4 «Мясокомбінат «Мясний» (покупець) на загальну суму 402 576,00 грн., в т.ч. ПДВ 67096,00 грн.;

- №7 від 16.09.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (продавець) та ОСОБА_4 «Укрводострой» (покупець) 16.09.2014 на загальну суму 770 003,41 грн., в т.ч. ПДВ 215 196,92 грн.;

- №8 від 10.10.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (продавець) та ОСОБА_4 «Верест» (покупець) на загальну суму 288643,08 грн., в т.ч. ПДВ 48107,18 грн.;

- №8 від 13.10.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (постачальник) та ОСОБА_4 «Донбас-Агромаш» (покупець) на загальну суму 181561,20 грн., в т.ч. ПДВ 30260,20 грн.;

- №9 від 14.10.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (постачальник) та ОСОБА_4 «ОСОБА_5 Союз» (покупець) на загальну суму 609904,63 грн., в т.ч. ПДВ 101650,77 грн.;

- №10 від 10.11.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (постачальник) та ОСОБА_4 «Нікатекс-Трейд» (покупець) на загальну суму 150000,29 грн., в т.ч. ПДВ 25000,05 грн.;

- №11 від 10.11.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (постачальник) та ОСОБА_4 «Комтар Торг» (покупець) на загальну суму 122 501,20 грн., в т.ч. ПДВ 20 416,87 грн.;

- №12 від 25.11.2014, укладеного між ОСОБА_4 «МС Україна» (постачальник) та ПП «Діджитрон-Україна» (покупець) на загальну суму 50001,62 грн., в т.ч. ПДВ 8333,60 грн.

Факт придбання та отримання товару позивач підтверджує первинними документами бухгалтерського обліку, які наявні в матеріалах справи: видатковими накладними, податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі податкових накладних; факт проведення розрахунків за товар виписками по особовому рахунку (а.с. 36-238).

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, що підтверджують господарські операції позивача ОСОБА_4 «МС Україна» та контрагентами ПП «Імперія Смаку», ОСОБА_4 «Оптова база «Чай-Агропродукт» , ОСОБА_4 «Даниил-логістік», ОСОБА_4 «ОСОБА_5 Союз», ОСОБА_4 «Верест», ОСОБА_4 «Комтар Торг», ОСОБА_4 «Укрводострой», ОСОБА_4 «Донбас-Агромаш», ОСОБА_4 «Традас», фізична особа-підприємець ОСОБА_6, ОСОБА_4 «ЕКОДИТ», ОСОБА_4 «Нікатекс-Трейд», ОСОБА_4 «Мясокомбінат «Мясний», ПП «Діджитрон-Україна» (видаткові накладні, податкові накладні) відповідають зазначеним вимогам законодавства, оскільки містять усі вищевказані реквізити.

ОСОБА_3 ОДПІ не надано суду доказів, які б підтверджували, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність даних яких установлена судом, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського обліку.

Водночас статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити як назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на викладене, накладні, які оглянуті в судовому засіданні відповідають таким вимогам, що засвідчує встановлений факт здійснення господарської операції та договірних відносин. Відтак, у контрагентів виник обовязок з проведення розрахунку за відпущений позивачем товар.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обовязкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно із статтею 134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті, інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу, крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 ПК України визначено, що витрати операційної діяльності включають: собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Так, згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм податкового законодавства, суд вважає, що Податковим кодексом чітко визначено необхідні умови для формування валових витрат. Витрати для цілей визначення обєкта оподаткування податком на прибуток мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Із досліджених в судовому засіданні первинних документів по господарських операціях позивача із контрагентом вбачається, що останні повністю відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» та підтверджують реальне виконання сторонами своїх господарських зобовязань.

В судовому засіданні представником відповідача не надано доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій між ОСОБА_4 «МС Україна» та ПП «Імперія Смаку», ОСОБА_4 «Оптова база «Чай-Агропродукт» , ОСОБА_4 «Даниил-логістік», ОСОБА_4 «ОСОБА_5 Союз», ОСОБА_4 «Верест», ОСОБА_4 «Комтар Торг», ОСОБА_4 «Укрводострой», ОСОБА_4 «Донбас-Агромаш», ОСОБА_4 «Традас», фізична особа-підприємець ОСОБА_6, ОСОБА_4 «ЕКОДИТ», ОСОБА_4 «Нікатекс-Трейд», ОСОБА_4 «Мясокомбінат «Мясний», ПП «Діджитрон-Україна» цілям та завданням статутної діяльності товариства, незвичності цих господарських операцій для її учасників, збитковості цих операцій, інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про їх фіктивність, а також те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами, цілями ділового характеру, а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

В матеріалах справи відсутні докази на предмет визнання недійсними в установленому порядку вищевказаних договорів та порушення законодавства України в момент складання наявних у позивача податкових накладних.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази підтверджують реальність здійснення господарських операцій за договорами купівлі-продажу «мясопродуктів морожених».

Разом з тим, суд не бере до уваги посилання відповідача на той факт, що позивачем не було надано товарно-транспортних накладних, шляхових листів, які б підтверджували транспортування товарно-матеріальних цінностей від постачальника до покупця, а також довіреностей на їх отримання з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 8 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів від 16.05.96 №99 (чинної на момент здійснення господарських операцій), довіреність на отримання цінностей видається на строк не більше 10 днів і є первинним документом, що фіксує рішення уповноваженої особи (керівника) підприємства про уповноваження конкретної фізичної особи одержати для підприємства визначений перелік та кількість цінностей.

Таким чином, відсутність довіреності за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію.

За таких обставин, суд вважає помилковими висновки ОСОБА_3 ОДПІ про те, що лише довіреність на отримання матеріальних цінностей є первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції з відпуску таких цінностей.

Крім того, суд зазначає, що відсутність товарно-транспортних накладних або порушення порядку їх заповнення свідчить лише про недотримання норм законодавства про автомобільний транспорт, а не податкового законодавства. Згідно з наказом Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» № 363 від 14.10.1997 року, товарно-транспортна накладна - це необхідний юридичний документ для всіх учасників транспортного процесу, а учасники транспортного процесу - це вантажовідправники, вантажоодержувачі, перевізники та особи, що здійснюють вантажні і (або) складські операції з вантажем. Вказаний нормативно-правовий акт визначає, як вантажовідправника - фізичну або юридичну особу, що подає перевізнику вантаж для перевезення, а як вантажоодержувача - фізичну або юридичну особа, що здійснює приймання вантажів, оформлення товарно-транспортних документів та розвантаження транспортних засобів у встановленому порядку. При наявності інших документів, якими підтверджено факт відпуску та приймання товарно-матеріальних цінностей, відсутність ТТН чи порушення при її заповненні не може спростовувати факту придбання нами товарів.

Отже, на думку суду, з урахуванням встановлених обставин справи, висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку ОСОБА_3 ОДПІ належними та допустимими доказами не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення відносно позивача, а тому, виходячи із наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов слід задовольнити шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ОСОБА_3 ОДПІ № від 04.03.2015.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення увалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Таким чином, з Державного бюджету України на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 560,28 грн., сплачений згідно квитанцій №0.0.417121838.1 від 03.08.2015 та №0.0.418320093.1 від 06.08.2015.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною 3 статті 160, статтями 162, 163, 186 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ОСОБА_3 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області № від 04.03.2015.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МС Україна» (, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Набережна, 4) витрати по сплаті судового збору в розмірі 560 (пятсот шістдесят) гривень 28 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 14 вересня 2015 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О.А.Лозовський