Справа № 2-а-348/11
Суддя: Федорова Л. П.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-348/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в скороченому провадженні)

12 квітня 2011 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Федорова Л.П.

розглянувши у скороченому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненській області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка покликається на те, що вона відповідно до ст.1 Закону України №2195 ІV від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни" є дитиною війни. Відповідно до ст.6 зазначеного Закону з 1 січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна державна соціальна допомога в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Конституційний суд України своїм рішенням № 6-рп/2007 року визнав положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» - п.12 ст.71, яким призупинено дію ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»,таким, що не відповідають Конституції України. Відповідно до ч.2 ст. 3 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Розмір соціальної допомоги, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» становить 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком, відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у осіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2010 р. 695 грн., з 1 квітня 2010 р. 706 грн., з 1 липня 2010 р. 709 грн, з 1 жовтня 2010 р. 723 грн., з 1 грудня 2010 р. 734 грн.; з 1 січня 2011 р. 750 грн., з 1 квітня 2011 р. 764 грн., з 1 жовтня 2011 р. 800 грн.

Позивач просить зобов»язати Управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі нарахувати та виплатити йому підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, з вересня 2010 року по день звернення до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Положення щодо реалізації конституційного права громадян, що набули статусу дітей війни, основи їх соціального захисту і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Так ст.6 цього Закону передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Сторонами не оспорюється, що позивач має статус дитини війни. А отже у позивача є право на призначення їй державної соціальної підтримки - підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Що стосується дії статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року № 2195-VI у 2010 р., то відповідно до Закону України Про державний бюджет на 2010 рік та Закону України Про державний бюджет на 2011 рік її дію не зупинено, вона є чинною. Отже позивач має право на підвищення розміру пенсії відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни. Таким чином, суд вважає, що дії відповідача щодо не виплати позивачу підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за періоди з 22.09.2010 року по 22.03.2011 р. є протиправними.

Посилання відповідача на те, що законом не визначено, які органи повинні здійснювати нарахування та виплату підвищення до пенсії дітям війни не можуть бути прийняті судом. Так відповідно до підпункту 7 п.2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати) відповідно до чинного законодавства.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідач не діяв відповідно до чинного законодавства і не нараховував позивачці належну їй доплату до пенсії як дитині війни, у звязку з чим порушене право позивача підлягає захисту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, ст.73 Закону України "Про Конституційний Суд України", „Про Державний бюджет України на 2010 рік,ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ст.ст.3, 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", п.10 ст.3, ст.ст.8, 11, 94, 99-100, ч.3 ст.122, ст.ст.160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі Рівненській області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задоволити.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Дубенському районі нарахувати для ОСОБА_1 державну соціальну допомогу за період з 22 вересня 2010 року по 22 березня 2011 року включно в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», та провести відповідні виплати з урахуванням раніше отриманих сум.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 3 гривні 40 копійок сплаченого державного мита.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: