Справа № 2-а-12518/08
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2012-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

22 травня 2012 р. Справа № 2-а-12518/08

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Загороднюка Андрія Григоровича,

за участю:

секретаря судового засідання: Середюка М. А.,

прокурора: не з'явився,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву закритого акціонерного товариства "Подільський цукор" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі

за позовом: прокурора Ленінського району м. Вінниці в інтересах держави в особі Вінницького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку

до: закритого акціонерного товариства "Подільський цукор"

про: стягнення штрафних санкцій в сумі 500 гривень, -

ВСТАНОВИВ :

постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.12.2008 року адміністративний позов прокурора Ленінського району м. Вінниці в інтересах держави в особі Вінницького територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку до закритого акціонерного товариства "Подільський цукор" про стягнення штрафних санкцій в сумі 500 гривень задоволено в повному обсязі.

15.05.2012 року на адресу суду за вх. № 11899 надійшла заява закритого акціонерного товариства "Подільський цукор" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На думку заявника, враховуючи те, що провадження про банкрутство ЗАТ "Подільський цукор" припинено, а кредиторських вимог стягувачем в сумі 500, 00 грн. не заявлено, тому є підстави, в порядку ст. 259 КАС України, визнати виданий виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача (заявника) під час засідання повністю підтримав заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, просив суд задовольнити її.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 КАС України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

За умови встановленої невідповідності Закону, вступає в силу положення ч. 2 ст. 259 КАС України, яким передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, або визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Таку заяву, як вимагає ч. 3 цієї ж статті, суд розглядає в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неприбуття у судове засідання стягувача і боржника, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

Встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши норми законодавства, надавши доказам юридичної оцінки, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 259 КАС України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Тобто, умовою прийняття рішення про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є наявність однієї з вказаних обставин: помилкової видачі (наприклад, без наявності судового рішення або за рішенням, що не набрало законної сили і не підлягає негайному виконанню) або відсутності обов'язку боржника повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником, або з інших причин, прирівняних до них.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.01.2009 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист за №2-а-12518/08.

06.03.2009 року за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 05.03.2010 року було порушено провадження про банкрутство ЗАТ "Подільський цукор" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, серед іншого, забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства.

Частиною 7 ст. 12 Закону визначено, що дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство. Тобто, з дня припинення дії мораторію скасовується заборона проводити стягнення на підставі виконавчих документів, в порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Судом з'ясовано, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 04.04.2012 року провадження у справі про банкрутство відповідача припинено.

Крім того, судом також враховано, що Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Статтею 2 вказаного Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

При цьому, Законом врегульовані дії щодо примусового виконання рішень боржником, відносно якого порушено провадження про банкрутство.

Зокрема, п. 8 ст. 37, ст. 39 Закону обумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження при порушенні господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом до закінчення строку дії зазначених обставин.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 67 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ліквідації боржника - юридичної особи виконавчий документ надсилається ліквідаційній комісії (ліквідатору) для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку. У разі надходження виконавчого документа до ліквідаційної комісії (ліквідатора) арешт з майна боржника знімається за постановою державного виконавця, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Якщо виконавчий документ надіслано ліквідаційній комісії (ліквідатору), виконавче провадження підлягає закінченню в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз наведених норм законодавства вказує, що зупинення виконавчого провадження через порушення господарським судом справи про банкрутство боржника не перешкоджає поновити проведення виконавчих дій у разі припинення провадження у справі про банкрутство. Лише у разі надіслання виконавчого документа ліквідаційній комісії виконавче провадження підлягає закінченню.

Посилання представника відповідача на ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" судом відхиляється, оскільки, у даному випадку, застосовуються норми спеціального Закону "Про виконавче провадження", який врегульовує порядок примусового виконання рішень суду.

На підставі вищевикладеного, суд визначає, що виконавчий лист № 2-а-12518/08 від 20.01.2009 року виданий на законних підставах, причин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає, а тому заява ЗАТ "Подільський цукор" не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 259 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

у задоволенні заяви закритого акціонерного товариства "Подільський цукор" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Загороднюк Андрій Григорович