Справа № 806/1766/15
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м.Житомир справа № 806/1766/15

час прийняття: 11 год. 15 хв. категорія 8.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

секретар судового засідання Шевчук Т.А.,

за участю: представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Володарсько-Волинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування вимоги, податкових повідомлень-рішень і рішення про застосування штрафних санкцій, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною і скасувати вимогу Володарсько - Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Державної фіскальної служби у Житомирській області № Ф- від 02 квітня 2015 року про сплату 26111,52 грн. недоїмки по єдиному внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування;

- визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення рішення Володарсько - Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області:

№ НОМЕР_1 від 20.04.2015 року , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 14109,27,в тому числі за основним платежем 11287,42 грн. та застосовано штрафні (фінансові санкції )в сумі 2821,85 грн.;.

№ НОМЕР_2 від 20.04.2015 року , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 517,48 грн. в тому числі за основним платежем 510,00 грн. та застосовано пеня в сумі 7,48 грн;

№ НОМЕР_3 від 20.04.2015 року , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 19201,44 грн, в тому числі за основним платежем 15361,15 грн. та застосовано штрафні (фінансові санкції )в сумі 3840,29 грн.;

№ НОМЕР_4 від 20.04.2015 року, яким застосовано штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску в сумі 1891 ,30 грн.

- зобов'язати відповідача вилучити із АІС "Податковий блок" і картки особового рахунку платника інформацію про вказану суму недоїмки зі сплати єдиного внеску в розмірі 26111,52 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зокрема зазначив, що вказані в акті перевірки порушення є необґрунтованими, непідтвердженими первинними бухгалтерськими документами та такими, що суперечать змісту нормативно-правових актів, що регламентують порядок здійснення господарської діяльності суб'єктами підприємницької діяльності-фізичними особами.

Висновки про наявність порушень грунтуються виключно на припущеннях перевіряючих, що здійснювали перевірку та мають на меті виключно донарахування сум податкових зобовязань зумовленими певними плановими показниками податкового органу.

Зазначає ,що підставою для висновків податкового органу щодо завищення позивачем валових витрат та податкового кредиту став аналіз взаємовідносин ФОП ОСОБА_1 в рамках укладеного договору про постачання електричної енергії споживачам № 183 від 16.04.2007 року з Володарськ Волинським РЕМ ПАТ «Житомиробленерго».

Посилається на правову позицію, яка викладена в змісті постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 року по справі № 806/7288/13-а щодо аналогічних взаємовідносин ФОП ОСОБА_1 з Володарськ Волинським РЕМ ПАТ «Житомиробленерго» за інший податковий період.

Зазначає ,що вимогами ст.14 КАС України передбачена обовязковість судових рішень.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і просив у їх задоволенні відмовити. Пояснив, що оспорювані рішення скасуванню не підлягають, оскільки прийняті на підставі обгрунтованих висновків перевірки.

Встановлено, що під час проведеної працівниками Володарсько-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, виявлено порушення:

- п. 176.1 ст. 176,п. 177.1 ,п. 177.2, пп. 177.5.3 п.177.5,п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755- УІ зі змінами та доповненнями(далі ПК), а саме донараховано податку на доходи фізичних осіб в розмірі 11287,42 грн., в тому числі за 2013 рік - 5063,97 грн., за 2014 рік -6223,45 грн.

- п.188.1 ст.188, п.198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який підлягає сплаті у встановлені строки до бюджету, у період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року по 31.12.2104 року в сумі 15361,15 грн.

- п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-УІ із змінами та доповненнями, а саме заниження в періоді з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року суми чистого оподаткованого доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 34,7 % з урахуванням максимальної величини на загальну суму 75249,45 грн., в тому числі в 2013 році в сумі 33759,79 грн., в 2014 році в сумі 41489,66 грн.;

- ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-УІ зі зі змінами та доповненнями, а саме заниження суми єдиного внеску за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року , нарахованого з чистого оподаткованого доходу з урахуванням максимальної величини, у розмірі 34,7 % на загальну суму 26111,52 грн. , в тому числі в 2013 році в сумі 11714,64 грн. в 2014 році в сумі 14396,88 грн.

- п.9.ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95- ВР від 06.07.1995 року зі змінами та доповненнями, щодо не забезпечення щоденного друку фіскального звітного чека за 14.08.2013 року та 15.08.2013 року. (КОРО №).

За результатами перевірки складено акт № 138/1701/НОМЕР_5 від 02 квітня 2015 року.

На підставі вказаного акту було сформовано та вручено вимогу про сплату боргу (недоїмки)№Ф- від 02.04.2015 року з вимогою сплатити суму недоїмки зі сплати єдиного внеску, в сумі 26111,52 грн.

Крім того на підставі зазначеного акту перевірки податковим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення та рішення :

- № від 20.04.2015р., яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 14109,27 грн., в тому числі за основним платежем 11287,42 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 2821,85 грн.

- № від 20.04.2015р.,яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 517,48 грн., в т.ч. 510,00 грн. та сума пені в розмірі 7,48 грн.

- № НОМЕР_3 від 20.04.2015р., яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість в сумі 19201,44 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 15361,15 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 3840,29 грн.

- № НОМЕР_4 від 20.04.2015р., яким застосовано штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску в сумі 1891,30 грн.

Вислухавши представників сторін ,оцінивши всі докази по справі суд встановив наступне.

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки)№Ф- від 02.04.2015 року зі сплати єдиного внеску, в сумі 26111,52 грн.слід зазначити,що в обґрунтування виявленого порушення працівниками податкового органу на арк. 28 акту перевірки (а.с.47)наведено таблицю правильності нарахування та утримання єдиного внеску. В змісті зазначеної таблиці наведено суми єдиного внеску за даними перевірки та визначено відповідні суми відхилення за період з 2011-2013 роки на загальну суму 75249,45 грн.

При цьому в змісті відповідного розділу акту перевірки не наведено посилань на первинні бухгалтерські документи, які стали підставою для висновків про наявність відхилень сум єдиного внеску.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно п.2 ч.1 ст.7 зазначеного Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на суму доходу, що розподіляється між членами сім'ї фізичних осіб - підприємців, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

В змісті акту перевірки (арк. 28) зазначено, що в порушення п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування" встановлено заниження сум чистого оподаткованого доходу на який нараховується єдиний внесок в сумі 75249,45 грн.

За таких обставин працівниками податкового органу зроблено висновок про те, що ФОП ОСОБА_1 занижено суму єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, у розмірі 34,7 % (75249,45 х 34,7%) на суму 26111,52 грн..

В обґрунтування виявленого порушення працівниками податкового органу на арк. 29-30 акту перевірки (а.с.49) наведено аналітичну таблицю. В змісті зазначеної таблиці наведено суми єдиного внеску за даними перевірки та визначено відповідні суми відхилення за перевіряємий на загальну суму 26111,52 грн.

При цьому в змісті відповідного розділу акту перевірки не наведено посилань на первинні бухгалтерські документи, які стали підставою для висновків про наявність відхилень сум єдиного внеску.

Фактично працівником податкового органу загальну суму відхилень розраховано рівними частинами в кожному місяці.

Матеріалами справи доведено ,що сплачені щомісячно суми, на підставі виставлених рахунків Володарсько Волинського РЕМ ПАТ «Житомиробленерго», не є рівними.

Підставою для висновків про заниження сум єдиного внеску є саме порушення порядку формування сум валових витрат внаслідок включення до їх складу сум по оплаті спожитої електроенергії.

На підставі зазначеного викладені в змісті таблиці дані не відповідають даним бухгалтерського обліку і фактично спростовують відповідний факт заниження суми єдиного внеску в тому розмірі, що визначений перевіряючим.

За таких обставин вимога про сплату боргу (недоїмки)№Ф- від 02.04.2015 року зі сплати єдиного внеску, в сумі 26111,52 грн. має бути визнана протиправною та скасованою з огляду на те ,що висновки представників податкового органу про заниження ФОП ОСОБА_1розміру єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування не ґрунтується на будь-яких документах бухгалтерського обліку та суперечать положенням Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Суд не погоджується з висновком податкового органу ,щодо завищення позивачем валових витрат та податкового кредиту і як наслідок з податковими повідомленнями- рішеннями прийнятими на підставі аналізу взаємовідносин позивача в рамках укладеного договору про постачання електричної енергії споживачам № 183 від 16.04.2007 року з Володарсько-Волинського РЕМ ПАТ " ЕК Житомиробленерго" з огляду на наступне.

Як зазначено в акті перевірки, на порушення пунктів 177.2, 177.4 статті 177, пунктів 138.2, 138.4 статті 138 Податкового кодексу України позивачем завищено витрати на суму спожитої електроенергії у розмірі 75249,45 грн. В ході перевірки використана інформація Володарсько-Волинського РЕМ ПАТ " ЕК Житомиробленерго". Згідно Повідомлення про об'єкти оподаткування або об'єкти, пов'язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (Форма 20-ОПП) вих. № 112 від 30 грудня 2011 року, ФОП ОСОБА_1 30 грудня 2011 року не повідомляється про складські, офісні приміщення.

Відповідно до пункту 177.1 статті 177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 177.2 вказаної статті Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пунктом 138.4 статті 138 Податкового кодексу України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Судом встановлено, що між підприємцем ОСОБА_2 (Орендодавець) і позивачем (Орендар) укладено договір оренди №1 від 01.01.2013 року, за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежилу частину приміщення за адресою: вул. Гулія, 5, та вул. Лесі Українки, 7, смт. Іршанськ, Володарсько-Волинський район, Житомирська область.

Згідно з укладеним договором, площа приміщення за адресою: вул. Гулія, 5, смт. Іршанськ, Володарсько-Волинський район, Житомирська область складає 50 м кв., по вул. Лесі Українки, 7, - 352,3 м кв., термін дії договору, відповідно до додаткової угоди №1 від 31.12.2103 року, до 31.12.2015 року.

Постачання електричної енергії за вказаними адресами здійснюється Володарсько-Волинським РЕМ на підставі договору № 183, який укладено з орендарем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на приміщення за адресою: вул. Лесі Українки, 7, смт. Іршанськ, Володарсько-Волинський район, Житомирська область, та вул. Гулія , 5, смт. Іршанськ, Володарсько-Волинський район, Житомирська область.

Разом з тим судом встановлено, що по вул. Лесі Українки, 7, смт. Іршанськ, Володарсько-Волинський район, Житомирська область, підприємницьку діяльність також здійснюють ОСОБА_3, ОСОБА_4, на підставі договорів суборенди нежитлового приміщення №1 та № 2 від 03.01.2013 року, відповідно до яких орендар передав у тимчасове володіння та користування приміщення, площею по 60 м.кв кожному з суборендарів.

В ході проведення перевірки працівниками податкового органу направлявся запит на Володарсько - Волинський РЕМ ПАТ "ЕК Житомиробленерго", згідно відповіді, яка надійшла, зазначається, що споживачем електричної енергії за адресою вул. Л. Українки 7, та вул. Гулія, 5, смт. Іршанськ, згідно договору постачання електроенергії №183 від 16.04.2007 року є ОСОБА_1, інформацією щодо інших осіб, котрі споживають електроенергію за даною адресою РЕМ ПАТ "ЕК Житомиробленерго" не володіє.

Оплата позивачем наданих послуг по електропостачанню за адресою: вул. Лесі Українки, 7, вул. Гулія, 5 смт. Іршанськ, Володарсько-Волинський район, підтверджується платіжними дорученнями, що знаходяться в матеріалах справи.

Відповідачем не надано доказів того що ОСОБА_1 за 2013 - 2014 роки було сплачено послуги за електропостачання у більших розмірах, ніж ним було спожито у процесі господарської діяльності, тобто занижено чистий оподатковуваний дохід в 2013 році на суму 33759,79 грн та в 2014 році на суму 41489, 66 грн. , що стало підставою збільшення суми грошового зобов'язання в сумі 14109,27 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 11287,42 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 2821,85 грн.

Отже надаючи правову оцінку діям податкового органу, судом встановлено, що перевіряючими не виявлено наявності джерел споживання електричної енергії у інших користувачів приміщення. Запропонований працівниками податкового органу підхід до визначення кількості спожитої електроенергії, яка не підлягає включенню до валових витрат має ознаки "непрямих методів", а такий метод проведення перевірки вимогами Податкового кодексу та інших нормативно - правових актів не передбачений. Розрахунки перевіряючих, щодо відповідності кількості джерел споживання електричної енергії розташованих в орендованому приміщенні по всій його площі, основані виключно на припущеннях, так як не підтвердженні належними доказами, які повинні були бути наведені в акті перевірки та долучені до матеріалів справи. Тому обґрунтовані підстави для збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 11287,42 грн. за основним платежем та нарахування штрафних санкцій в сумі 2821,85 грн. відсутні.

Такої ж позиції дотримується Житомирський апеляційний адміністративний суд в постанові від 08.04.2014 року по справі № 806/7288/13-а.

Стосовно податкового повідомлення - рішення № від 20.04.2015 року яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 517, 48 грн., в т.ч. фінансові санкції 510 грн. та сума пені 7,48 грн., суд також не погоджується виходячи з наступного.

Відповідач посилається у своєму рішенні на п.119.2. ст.119 Податкового кодексу України, де зазначено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов'язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень. та на статтю 129 Податкового кодексу України.

Прим огляді доказів по справі судом встановлено ,що в розділі 3 акту перевірки ,де містяться висновки працівниками податкового органу взагалі не визначена та не кваліфіковано як порушення підстави застосування за податковим повідомленням - рішенням № від 20.04.2015 року вищезазначеної штрафної санкції та пені в сумі 517, 48 грн., в т.ч. фінансові санкції 510 грн. та сума пені 7,48 грн.

За таких обставин суд вважає ,що відповідачем правомірність застосування штрафної санкції в розмірі 517,48 грн. не доводена тому податкове повідомлення - рішення № від 20.04.2015 року має бути визнано протиправним та скасованим.

Стосовно нарахування податку на додану вартість.

В акті перевірки вказано, що на порушення пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 завищено податковий кредит з податку на додану вартість в розмірі15361,15 грн., в тому числі:

за 2013 рік на 6880,95 грн. ПДВ із суми спожитої електроенергії іншими споживачами на суму постачання 34404,80 грн. по ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"" Володарсько - Волинський РЕМ,

за 2014 рік - на 8480,20 грн. ПДВ із суми спожитої електроенергії іншими споживачами на суму постачання 42400,97 грн. по ПАТ "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго"" Володарсько - Волинський РЕМ.

При цьому суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (пункт 1.1 статті 1).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України (пункт 185.1 статті 185 Податкового кодексу України).

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 цього Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 вказаного Кодексу, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, відповідно до пункту 201.4 статті 201 ПК України, податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Із системного аналізу вказаних вище норм вбачається, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги).

Як вже було встановлено судом, позивач з метою здійснення підприємницької діяльності використовує орендовані у підприємця ОСОБА_2 нежитлові приміщення за адресою: вул. Гулія, 5, і вул. Лесі Українки, 7, смт. Іршанськ, Володарсько-Волинський район, Житомирська область.

Постачання електричної енергії за вказаними адресами здійснюється Володарсько-Волинським РЕМ ПАТ " ЕК Житомиробленерго" на підставі договору.

Як вбачається з матеріалів справи в ході проведення перевірки позивачем було надано повний пакет податкових накладних від ПАТ " ЕК Житомиробленерго", які в повному обсязі відповідають вимогам Податкового кодексу України, що також не заперечувалось відповідачем, оскільки жодних зауважень щодо порядку їх оформлення в акті не зазначено.

Крім того, на сторінці 33 акту перевірки, податковим органом зазначено, що задекларовані податкові зобов'язання ФОП ОСОБА_1 в податкових деклараціях з ПДВ та в додатках №5 до податкових декларацій за період 01.01.2013 року по 31.12.2014 року відповідають дійсності та підтверджені в ході перевірки.(а.с.55)

Суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі дотримано вимоги Податкового кодексу України в частині правомірного включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених у складі вартості придбаних ТМЦ в межах укладеного договору .

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В акті перевірки, відповідачем зазначені порушення п.188.1 ст.188, п. 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, ст. .200, однак факти вказаних порушень ним не конкретизовані, а посилання на будь- які докази та первинні документи відсутні.

Враховуючи вищевикладене факт порушень спростовується фактичними обставинами, та суперечить змісту нормативно - правових документів, що визначають право позивача на включення відповідної суми до податкового кредиту.

Оскільки Володарсько - Волинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області всупереч наведеним правовим нормам не довела правомірності висновків перевірки про завищення податкового кредиту у сумі 15361,15 грн., тому суд дійшов висновку, що податкове повідомлення рішення № НОМЕР_3 про збільшення суми грошового зобов'язання в розмірі 15361, 15 грн. та нарахування штрафних санкцій в сумі 3840,29 грн. прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а позовні вимоги про його скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги щодо зобов'язання відповідача вилучити із АІС "Податковий блок" та картки особового рахунку платника інформацію про наявну суму недоїмки, то суд вважає її необґрунтованою, оскільки визнання у судовому порядку неправомірними висновків перевірки про заниження позивачем єдиного внеску на 26111,53 грн., сформованої на їх основі вимоги № Ф- від 02 квітня 2015 року про сплату недоїмки у сумі 26111,52 грн. та прийнятого рішення № НОМЕР_4 від 20 квітня 2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 1891,30 грн. саме по собі є підставою для вилучення відповідної інформації з АІС "Податковий блок" та картки особового рахунку платника.

Відповідно до ч.3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України ,

постановив:

Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 02.04.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 20.04.2015 року ,яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 14109,27грн.,в тому числі за основним платежем 11287,42 грн. та застосовано штрафні (фінансові санкції )в сумі 2821,85 грн..

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_2 від 20.04.2015 року ,яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в сумі 517,48 грн .в тому числі за основним платежем 510,00 грн. та застосовано пеня в сумі 7,48 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 20.04.2015 року ,яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 19201,44 грн.,в тому числі за основним платежем 15361,15 грн. та застосовано штрафні (фінансові санкції )в сумі 3840,29 грн..

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 20.04.2015 року ,яким застосовано штрафні санкції за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску в сумі 1891 ,30 грн.

В решті позову відмовити.

Відшкодувати Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з державного бюджету 913,50 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 16 вересня 2015 р.