Справа № 22-а-9195/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-06-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про стягнення недотриманих сум державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2009 року ОСОБА_4 звернулась до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона являється матірю сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до трьох років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Всупереч закону відповідач виплачує їй державну допомогу в меншому розмірі, а її звернення до відповідача про перерахунок допомоги залишене без задоволення. Просила визнати неправомірними дії відповідача по відмові у виплаті державної допомоги згідно вимог закону та стягнути з відповідача борг, що склався за весь період.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2009 року позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років неправомірними.

Зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 суми державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом про Державний бюджет України на відповідний рік для дітей віком до шести років, за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року включно.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України, у звязку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у судді першої інстанції, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач є матірю сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, у звязку з чим знаходиться на обліку в УПСЗН Білоцерківської міської ради і з 2007 року отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років. У 2007 році позивач отримав таку допомогу у розмірі, встановленому ст. 56 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» Починаючи з 2008 року допомога виплачується позивачу відповідно до ст. 15 та п.3 прикінцевих положень Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив с того, що позивач відповідно до вимог ст. 15 Закону України про державну допомогу сімям з дітьми» має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною до 3-х років в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» (в редакції п.23 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік») державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років надається в розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сімї в розрахунку на одну особу за попередні 6 місяців, але не менше 130 грн.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позивач звернулася 16.01.2009 року про, що свідчить штамп вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Відповідач просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову посилаючись в т.ч. і на пропуск строку звернення до суду, що слідує з письмових заперечень відповідача.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, на що вказано в ст.100 КАС України.

Приймаючи до уваги, що позивач пропустила встановлений річний строк для звернення до суду, та не надала суду доказів, що пропуск строку стався з поважних причин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно діяв коли відмовив позивачу в задоволені позову за 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. вказані положення п.23 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік» не визнавалися неконституційними, вони є чинними і мають виконуватися, а відтак, виплачуючи позивачці допомогу у 2008 р. на підставі цієї норми закону, відповідач діяв правомірно і у відповідності із законом.

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і ухвалення постанови про задоволення позову.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову і ухвалити нову постанову про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2009 року скасувати і ухвалити по даній справі нову постанову якою: відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до управління праці та соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Сержанюк А.С.

Судді:

ОСОБА_3

ОСОБА_2