Справа № 22-а-5770/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 2 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області про визнання дій незаконними та зобовязання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2009 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла станом на час звернення до суду (далі Закон №796). Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що він є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, та одержує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена ст..ст. 50, 54 Закону №796. Оскільки відповідач виплачує йому вказану пенсію у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом, та відмовляється провести відповідний перерахунок пенсії, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його здійснити відповідні перерахунки та виплати.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 2 вересня 2009 року позов задоволено. Визнано дії управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області у відмові провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 неправомірними. Зобовязано управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області починаючи з 26 лютого 2008 року провести перерахунок державної пенсії ОСОБА_4, визначити розмір та виплатити заборгованість, яка утворилась внаслідок неправильного обчислення, а також проводити щомісячно виплату державної пенсії згідно ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та провести перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, визначити розмір та виплатити заборгованість, яка утворилася внаслідок неправильного обчислення, а також проводити щомісячно виплату додаткової пенсії за віком з встановленої ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік» мінімальної пенсії за віком встановленої на момент виплати.

В апеляційній скарзі УПФУ у Кагарлицькому районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України, у звязку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПФУ у Кагарлицькому районі Київської області та отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, повязаного із впливом Чорнобильської катастрофи.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст.. 49, ч.4 ст. 54, 50, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22.05.2008 року п.28 Розділ II Закону України „Про Державний бюджет 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, яким внесено зміни до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року визнано неконституційними.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи вимоги позивача суд не звернув уваги, що в ході судового розгляду відповідач просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову посилаючись в т.ч. і на пропуск строку звернення до суду, що слідує з письмових заперечень відповідача.

В ст. 99 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 08.07.2009 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, на що вказано в ст.100 КАС України.

Приймаючи до уваги, що позивач пропустив встановлений річний строк для звернення до суду, та не надав суду доказів, що пропуск строку стався з поважних причин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_4 допомоги за період з 26 лютого 2008 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Постанова суду в частині зобовязання відповідача відшкодувати судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп. на думку колегії суддів не ґрунтується на вимогах закону.

У відповідності до вимог ч. 1, 3 ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області задовольнити частково.

Рішення Кагарлицького районного суду від 02 вересня 2009 року скасувати і ухвалити нову постанову якою: «Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Кагарлицькому районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії по другій групі інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок «Чорнобильської катастрофи» встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши її на рівні 75% від мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством, за період з 08 липня 2008 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Сержанюк А.С.

Судді:

ОСОБА_3

ОСОБА_2