Справа № 2а/0270/519/11
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2011-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 лютого 2011 р. Справа № 2а/0270/519/11 м. Вінниця

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВА 3"

до: Державної податкової інспекції у м. Вінниці

про: визнання рішень недійсними

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АВА 3" до Державної податкової інспекції у м. Вінниці про визнання рішень недійсними.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду;

5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення);

6) немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 104 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

При цьому адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви (в тому числі і шляхом заповнення бланка позовної заяви, наданого судом), яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтею 106 КАС України.

За правилами ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, суд керується кодексом адміністративного судочинства України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року, який набув чинності 30.07.2010 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що позивачем при оформленні позовної заяви не дотримано ряд вимог передбачених у ст. 106 КАС України.

Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) позивача/відповідача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти.

В порушення вказаної норми, позивачем не зазначено адреси електронної пошти (якщо такі є).

Відповідно до ч. 4 ст. 106 КАС України, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання. Втім, всупереч даної норми, позивачем не зазначено дати підписання позовної заяви.

Також, позивачем не надано документів підтверджуючих його адміністративну процесуальну дієздатність. Надання суду завіреної світлокопії протоколу загальних зборів Учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "АВА 3" №9 від 29.09.2010 року, в ході яких Генеральним директором ТОВ "АВА 3" призначено ОСОБА_1, без документів підтверджуючих внесення змін про ТОВ "АВА 3" в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, не може розглядатись судом як підтвердження його адміністративної процесуальної дієздатності.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. В той же час, ч. 2 даної статті наголошує, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Так, позивач у своїх вимогах просить суд визнати протиправними та скасувати рішення ДПІ у м. Вінниці, а саме: податкову вимогу №200 від 02.02.2011 року та рішення № 21 від 02.02.2011 року про опис майна у податкову заставу.

За загальним правилом в основі протиправних дій лежать певні юридичні факти, субєктивні обставини, застосування яких потягло за собою порушення прав сторони. При цьому такі дії носять явний характер, тобто повинні підтверджуватись відповідними доказами.

Частина 2 ст. 2 КАС України чітко вказує, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією та Законами України встановлений інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 КАС України адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Виходячи із загального розуміння правового спору, публічно-правовий спір - це відносини, які виникають внаслідок реального або уявного порушення прав, свобод та інтересів учасників публічно-правових відносин.

Публічно-правові відносини - це відносини між органами влади і їх посадовими чи службовими особами, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень і фізичними та юридичними особами.

В порушення викладеного, доводи викладені в позовній заяві не підтвердженні в повній мірі.

Так, позивач у позовній заяві звертає увагу суду на відсутність на підприємстві, станом на 02.02.2011 року, суми заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 280869,00 грн., самостійно узгодженого ТОВ "АВА 3" або узгодженого в порядку оскарження. В той же час жодних підтверджуючих документів з даного приводу позивачем не надано.

Відповідно до п.56.1., 56.2., 56.8., 56.9 ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (або його заступник) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю - задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Судом встановлено, що позивачем на адресу Державної податкової адміністрації у Вінницькій області 24.01.2011 року за вих.№2/1 направлено скаргу на рішення про скасування податкового повідомлення, в якому ставиться вимога визнати рішення ДПІ у м. Вінниці про скасування податкового рішення - повідомлення форми "В2" № від 14.12.2009 року незаконним та скасувати.

У позові позивач стверджує про те, що ДПІ у м. Вінниці факт адміністративного оскарження проігноровано, в той же час, враховуючи вищезазначені норми Податкового кодексу України, строк надання відповіді на скаргу ТОВ "АВА 3" №2/1 від 24.01.2011 року, на момент надходження даного позову до Вінницького окружного адміністративного суду, не настав, що в свою чергу не може бути достатнім доказом протиправності дій відповідача.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що за приписами п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Відповідно до п.88.1., 88.2. ст.88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Питання припинення податкової застави чітко врегульовано ст.93 Податкового кодексу України, відповідно до якої:

93.1. Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:

93.1.1. отримання органом державної податкової служби підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку;

93.1.2. визнання податкового боргу безнадійним;

93.1.3. прийняття відповідного рішення судом у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства;

93.1.4. отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження;

93.1.5. реєстрації в органі державної податкової служби податкової поруки у випадках, визначених цим Кодексом.

93.2. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з державних реєстрів застав рухомого або нерухомого майна є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1- 93.1.5 пункту 93.1 цієї статті.

Отже, враховуючи вищезазначене, рішення №21 про опис майна ТОВ "АВА 3" у податкову заставу від 02.02.2011 року, є похідним від рішення про нарахування суми грошового зобов'язання і не може бути самостійно визнаним судом протиправним та скасованим. Підстава для скасування рішення про опис майна у податкову заставу чітко визначена п.93.2. ст.93 Податкового кодексу України. За таких умов, скасуванню рішення суб`єкта владних повноважень про опис майна підприємства, обов'язково передує визнання протиправним рішення на підставі якого його прийняли, а тому вимога позивача про визнання протиправним та скасування судом рішення №21 про опис майна ТОВ "АВА 3" у податкову заставу від 02.02.2011 року, є такою, що не відповідає вимогам ч.4 ст.105, п.4 ч.1 ст.106 КАС України, і не може бути включена до позовної заяви як окрема позовна вимога.

Враховуючи викладене, слід прийти до висновку, що само по собі рішення про опис майна у податкову заставу є документом інформаційного характеру, а тому не може порушувати права та інтереси в діяльності позивача та не є рішенням субєкта владних повноважень в розумінні статті 17 КАС України.

Отже, при оформленні позовної заяви, викладенні обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивачу необхідно більш детально підійти до визначення підстав визнання протиправності та скасування рішень відповідача, з відповідним посиланням на чинне законодавство України, а також обґрунтувати які його інтереси та права порушено, протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача - суб'єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, суд відмічає, що усе вищезазначене не позбавляє права на звернення до суду із позовною заявою, однак вимагає усунення зазначених у ній недоліків.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що у поданій позивачем позовній заяві мають місце окремі недоліки, в т.ч. неконкретизований виклад обставин, що в свою чергу позбавляє суд правильно визначити зміст спірних правовідносин між позивачем і відповідачем, встановити підстави позову, а тому з метою додержання статті 107 КАС України та для вирішення питання про відкриття провадження у справі зазначені обставини потребують попереднього зясування.

Стаття 106 КАС України не містить виключень і поширюється на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання її положень свідчить про її невідповідність вимогам Закону

Вищезазначені обставини позбавляють суд можливості вирішити питання щодо відкриття провадження по справі.

За правилами визначеними ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви слід залишити без руху та надати позивачу строк для виконання всіх вимог перелічених в ст. 106 КАС України.

За правилами визначеними частиною 1 статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статті 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись статтею 108 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВА 3" до Державної податкової інспекції у м. Вінниці про визнання рішень недійсними залишити без руху.

2. Надати позивачу п`ятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви визначених судом з моменту отримання даної ухвали, шляхом подання суду доказів на підтвердження виконання вимог цієї ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде повернута позивачу.

4. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Чернюк Алла Юріївна