Справа № 404/6690/15-а
Суддя: Панфілова А. В.
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/6690/15-а
Номер провадження 2-а/404/527/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючої судді - Панфіловій А.В.

при секретарі - Муравйовій С. Ю.

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання неправомірними дій та рішення суб»єкта владних повноважень та зобов»язання до вчинення дій та прийняття рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо відмови у зарахуванні до вислуги років ОСОБА_1 період роботи з 09.03.1993 по 29.08.1994 (1 рік 5 міс. 21 день) на посаді міліціонера відділення патрульно-постової служби міліції Бориславського MB УМВС України в Львівській області та у призначенні пенсії за вислугу років, а також посилання управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді на статтю 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 1991 року щодо регулювання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України, визнати рішення Комісії управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді від 27.07.2015р. №5819 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугою років незаконним, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22 річного стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років працівників прокуратури України відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII період роботи з 09.03.1993 по 29.08.1994 (1 рік 5 міс. 21 день) на посаді міліціонера відділення патрульно-постової служби міліції Бориславського MB УМВС України в Львівській області та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії за вислугою років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII з дня звернення, тобто з 22.07.2015 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 22 липня 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді на підставі абз. 6 ч. 1, п. 8 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII про призначення пенсії за вислугу років, надавши всі необхідні документи відповідачу.

На час звернення до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді згідно з наданою Генеральною прокуратурою України довідкою від 13.08.2015 № 11/1-291-15 вислуга років, яка дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII складає 22 роки 1 місяць 5 днів, у тому числі на прокурорських посадах 16 років 3 місяці 23 дня. У порушення вимог ч. 2 ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХИ не отримавши від відповідача повідомлення про результати розгляду заяви про призначення пенсії за вислугу років, 11-12 серпня 2015 року звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді та до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області де отримав копію повідомлення на звернення від 22.07.2015 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно з рішенням комісії від 27.07.2015 № 5819 з наступних підстав: - до 22 річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років не зараховано період роботи з 09.03.1993 по 29.08.1994 (1 рік 5 міс. 21 день) міліціонером відділення патрульно-постової служби міліції Бориславського MB УМВС України в Львівській області. Оскільки, період роботи міліціонером відділення патрульно-постової служби міліції не зараховується до посад начальницького складу органів внутрішніх справ та офіцерських посад Служби безпеки України та відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з цим з 1 червня2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Стверджується, що Комісія управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про прийнятті рішення у своєму листі безпідставно та незаконно посилається на статтю 50-1 ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 щодо регулювання пенсійного забезпечена прокурорів і слідчих органів прокуратури України, у той час коли зазначені положення Закону втратили чинність на підставі введення в дію 15 липня 2015 року нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 яким на сьогоднішній день, а також на день звернення до управління Пенсійного фонду (22.07.2015) та надання відповіді (27.07.2015), регулює пенсійне забезпечення працівників прокуратури України (ст. 86).

Вважає, що у діяльності посадових осіб Управління Пенсійного фонду України м. Кіровограді при прийнятті рішення мають місце порушення вимог Конституції України, чинного законодавства України про пенсійне забезпечення та загальнообов'язкове пенсійне страхування, Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

До судового засідання представник позивача надала заяву про підтримання позову та розгляд справи без їх участі .

До судового засідання представник відповідача надав заяву про розгляд справи без їх участі та заперечення на позов з посиланням, що відповідно на п. 5 «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.15 р. № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У зв'язку з цим з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним законом не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Стверджується, що наданий витяг з наказу не завірений печаткою без підпису з оригіналом вірно, також в наказу немає посилання на те, що позивач зарахований до начальницького складу. Разом з заявою було подано довідку без номера та дати. Інших документів в матеріалах пенсійної справи не має на підтвердження даного факту.

Суд вважає, що у діяльності посадових осіб управління Пенсійного фонду України м. Кіровограді при прийнятті рішення мають місце порушення вимог Конституції України, чинного законодавства України про пенсійне забезпечення та загальнообов'язкове пенсійне страхування, Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Зокрема, відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. який набрав чинності та вступив в дію з 15 липня 2015 року гарантії незалежності прокурорів забезпечуються належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням.

Частиною 5 цієї статті передбачено , що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, інші державні органи, їх посадові та службові особи, а також фізичні та юридичні особи і їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність прокурора ті утримуватися від здійснення у будь-якій формі впливу на прокурора з метою перешкоджанні виконанню службових обов'язків або прийняття ним незаконного рішення.

Відповідно до вимог абз. 6 ч. 1, ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 передбачено право прокурора на пенсію за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 01.10.2014 по 30.09.2015 вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років. До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з абз. 1 ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів, а також на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ (абз. 3 ч. 6 ст. 86), військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання (абз. 7 ч. 6 ст. 86).

Статтею 17 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-ХІІ передбачено, що на службу до міліції приймаються на контрактній основі громадяни, здатні за своїми особистими, діловими і моральними якостями, освітнім рівнем, фізичною підготовкою і станом здоров'я виконувати покладені на міліцію завдання.

Відповідно до витягу з наказу управління внутрішніх справ Львівської області від 11.03.1993 № 98 о/с ОСОБА_1 з 09 березня 1993 року призначено на

посаду міліціонера відділення патрульно-постової служби міліції відділу внутрішніх справ

м. Борислава УМВС України у Львівській області та присвоївши мені спеціальне звання

молодший сержант міліції.

З 09.03.1993 до 29.08.1994 проходив службу в УМВС України і Львівській області, а з 29.08.1994 був відряджений для подальшого проходження служби до Української академії

внутрішніх справ МВС України та 01.09.1994 був зарахований студентом 1 курсу денного

факультету Української державної юридичної академії м. Харкова (з 01.09.1994-30.03.1999).

Після закінчення вищого юридичного навчального закладу Національної юридичної

академії України ім. Ярослава Мудрого з 31.03.1999 по теперішній час, працює в органах

прокуратури України, що є безперервним проходженням служби (роботи) та

підтверджується копією трудової книжки.

За змістом ст. 18 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 на теперішній час та на час проходження служби в УМВС України і Львівській області порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Розділу 1 Положення про проходження служби рядовим начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Пункт 2 Розділу 1 цього Положення визначає, що особам, які перебувають на службі в органах внутрішніх справ, присвоюються такі спеціальні звання: молодший начальницький склад - молодший сержант міліції, сержант міліції, старший сержант міліції, старшина міліції.

З огляду на це, слід визнати, що особи, які мають звання молодшого сержанта міліції належать до начальницького складу органів внутрішніх справ.

Статтями 1 та 2 Закону України «Про державну службу», який введений в дію 16 грудня 1993 року №3723-ХИ, визначено, що державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб , які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень.

Обчислення стажу державної служби здійснюється відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 р. N 3723-ХП, Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі -Порядок) та Методики щодо зарахування (включення) до стажу державної служби періодів роботи (служби) колишніх працівників і осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Головного управління державної служби України, Міністерства праці та соціальної політики України від 12 жовтня 2007 р. №270/551, постановою правління Пенсійного фонду України від 12 жовтня 2007 р. № 18-10 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 листопада 2007 р. №1243/14510..

Відповідно до абзацу 22 пункту 3 Порядку, до стажу державної служби включається час служби на посадах, як рядового, так і начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Підпунктом 3.2 п.З Методики до стажу державної служби включається час служби осіб, які перебували в кадрах МВС на посадах рядового чи начальницького складу і яким відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.91 №114, присвоєно спеціальні звання, установлені законодавством (як спеціальні звання міліції, так і внутрішньої служби), за умови, що фінансування заробітної плати за вказаними вище посадами рядового та начальницького складу здійснювалося за рахунок коштів державного або місцевого бюджету.

Таким чином, відповідачем при здійсненні розрахунку та прийнятті рішення безпідставно не зараховано до 22 річного стажу роботи позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, період роботи з 09.03.1993 по 29.08.1994 (1 рік 5 міс. 21 день) міліціонером відділення патрульно-постової служби міліції Бориславського MB УМВС України в Львівській області. Оскільки йому було присвоєно спеціальне звання молодший сержант міліції, що свідчить про належність до начальницького складу органів внутрішніх справ, відповідно до абз. З ч. 6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII та зазначений строк має бути зарахований до вислуги років.

Як зазначено в частині 3 статті 8 ОСОБА_2 Закону, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Також однією з конституційних гарантій прав і свобод людини і громадянина недопущення їх скасування.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

ОСОБА_3 Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізаціє права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гаранті соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органа Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення ОСОБА_3 Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права напільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій гарантій).

Окрім цього, у рішенні ОСОБА_3 Суду України у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в які визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частина перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України). Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України) ОСОБА_3 Суд України зазначив, що ОСОБА_2 України закріплює основоположні засади права громадян на соціальний захист і відносить до законодавчого регулювання механізм реалізації цього права (абзац сьомий пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 20 червня 2001 року №10-рп/2001). За Конституцією України Кабінет Міністрів України забезпечує виконання Конституції та законів України, в тому числі у сфері соціального захисту (пункти 1,3 статті 116).

Виходячи із висловленого у рішеннях ОСОБА_3 Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників

прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужене шляхом внесення змін до законодавства.

Разом з тим, відповідач відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за вислугу років посилається на п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII відповідно до якого у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всі) пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

На час прийняття вищезазначеного Закону № 213-VIII від 02.03.2015 та з 1 червня 2015 року до 15 липня 2015 року діяв ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, яким регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України (ст. 50-1). Саме за нормами цього закону не можливо було призначати «спеціальну» пенсію і вона мала призначатися «на загальних підставах».

Проте з 15 липня 2015 року введено в дію новий ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, яким на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України (ст. 86).

Будь які зміни до статті 86 вказаного Закону № 1697-VII щодо відсутності права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем, Верховною Радою України, на сьогоднішній день не внесено та не прийнято.

Положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України за наявності на день звернення з 01.10.2014 по 30.09.2015 вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років звертатися до органів Пенсійного фонду України про призначення відповідної пенсії за вислугу років.

Фактично відповідач безпідставно на власний розсуд у порушення вимог ст. 58 Конституції України поширює дію старого Закону № 213-VIII на новий ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» № 1697-VII, який набрав чинності 15 липня 2015 року, не зважаючи на те, що жодної прямої вказівки про надання зворотної дії в часі цьому закону не передбачено.

Крім того, ОСОБА_2 України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII в частині регулювання питань пенсійного забезпечення працівників прокуратури України є спеціальний законом, та на сьогоднішній день повинен застосовуватися органами Пенсійного фонду України при призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 цього Закону за наявності на день звернення з 01.10.2014 по 30.09.2015 вислуги років не менше 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років, і введений в дію після прийнятого Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII.

Такого висновку дійшов і ОСОБА_3 Суд України у своєму рішенні у справу №1-9/2015 від 13 травня 2015 року (пункти 2.1 та 2.2 мотивувальної частини Рішення).

Дослідивши матерівали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки позов є обґрунтованим , визнання Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VII правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень стосовно закріплених в них прав і свобод людини і громадянин ОСОБА_3 Судом України вважається скасуванням або обмеженням цих прав свобод (Рішення КСУ справа N 1-28/2008), а безпідставне поширення його дії на нові законодавство є порушенням ст. 58 Конституції України.

Врахувуючи викладене, керуючись ч.3 ст. 22 Конституції України, ст. ст. 16, 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII , ст.2, ст.6, ст.17, ст.18, ст.19, ст.104, ст.105, ст.106, ст.162, ст.163, ч.І ст. 267 КАС України,-

і^аййнною

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про визнання неправомірними дій та рішення суб»єкта владних повноважень та зобов»язання до вчинення дій та прийняття рішення, задовільнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді щодо відмови у зарахуванні до вислуги років ОСОБА_1 період роботи з 09.03.1993 по 29.08.1994 (1 рік 5 міс. 21 день) на посаді міліціонера відділення патрульно-постової служби міліції Бориславського MB УМВС України в Львівській області та у призначенні пенсії за вислугу років, а також посилання управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді на статтю 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 1991 року щодо регулювання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України.

Визнати рішення Комісії управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді від 27.07.2015р. №5819 про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугою років - незаконним.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 22 річного стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років працівників прокуратури України відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII період роботи з 09.03.1993 по 29.08.1994 (1 рік 5 міс. 21 день) на посаді міліціонера відділення патрульно-постової служби міліції Бориславського MB УМВС України в Львівській області.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії за вислугою років згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII з дня звернення, тобто з 22.07.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4