Справа № 815/4600/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4600/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря Мороз А.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка Трейдинг до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка Трейдинг (надалі ТОВ Ніка Трейдинг або відповідач) до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16 грудня 2014 р., відповідно до якого ТОВ Ніка Трейдинг зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 479315,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 119829,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновок відповідача про порушення ТОВ «Ніка Трейдинг» податкового законодавства, на підставі чого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, зроблено у звязку з начебто ненаданням позивачем під час податкової перевірки документів на підтвердження правомірності визначення податкового кредиту у той час як, за словами представника позивача, такі документи надавалися під час перевірки.

В судовому засіданні здійснено заміну відповідача по справі Державну податкову інспекцію у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, на правонаступника - Державну податкову інспекцію у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях, в яких зокрема, зазначено наступне. Підприємством у податковій декларації з ПДВ за серпень 2014р. завищено заявлено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленої за рахунок платника у банку у розмірі 479315 грн., та занижено податкові зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 1828451 грн. Даний висновок перевіряючий особами зроблено на підставі того, що позивачем не надано до перевірки податкові накладні від контрагентів позивача.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

17.03.2011р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради за № 0041341 зареєстровано юридичну особу ТОВ «Ніка+С» ().

08.07.2014р. назву ТОВ «Ніка+С» замінено на ТОВ «Ніка Трейдинг» (), про що зроблено запису в реєстрі №5041341 (а. с. 20).

Підприємство перебуває на податковому обліку в ДПІ у Суворовському районі ГУ ДФС в Одеській області.

Платником податку на додану вартість ТОВ «Ніка Трейдинг» зареєстровано 12.05.2011р. (а. с. 20).

Основним видом економічної діяльності підприємства є Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями харчовими, оліями та жирами.

Місцезнаходженням ТОВ «Ніка Трейдинг» є адреса: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 66/3. Офісне приміщення за вказаною адресою підприємство орендує за договором оренди приміщень №20/6 від 20.06.2014р. у ТОВ «Мега-Транзит-Інвест» (а.с. 63-65).

У період з 19.11.2014р. по 25.11.2014р. посадовими особами ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ Ніка Трединг () правомірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленої на рахунок платника у банку за серпень 2014 року, про що складено Акт/Довідка №4788/15-54-15-02 від 02.12.2014р. (надалі Акт перевірки) (а.с. 21-37).

На підставі зазначеного Акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення Форми «В1» № від 16 грудня 2014 р., відповідно до якого ТОВ Ніка Трейдинг зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на 479315,00 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 119829,00 грн. (надалі оскаржуване податкове повідомлення-рішення або оскаржуване ППР) (а. с. 38).

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ Ніка Трединг та наявність підстав для їх задоволення, з огляду на наступне.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі - ПК України) встановлено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПК України, а фактичні перевірки - ПК України та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Як зазначено в Акті перевірки, перевіркою встановлено порушення позивачем п. 198.6 ст. 198, п. 201.11 ст. 201, п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленої на рахунок платника у банку по періоду: у серпні 2014 року 479315,00 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши відповідно до Закону та на підставі внутрішнього переконання надані сторонами докази, не погоджується з висновками, викладеними посадовими особами відповідача в Акті перевірки, виходячи з наступного.

Згідно із п. п. «б» п. 200.14 ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган: у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Положеннями ст. 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Відповідно до п. 201.1., 201.2 ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України). Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом державної податкової служби.

Відповідно до п.201.4 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Згідно з приписами п.201.10 ст.201 Податкового кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Отже, з вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

П. 200.10 ст. 200 ПК України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до Державної податкової адміністрації України є дата та час, зафіксовані у квитанції. Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин. Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше двадцяти календарних днів, наступних за датою їх виписки. Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014р. (вх. № від 22.09.2014р.) та уточнюючі розрахунки у звязку з виправленням самостійно виявлених помилок (вх. № від 30.09.2014р.), відповідно до яких відємне значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту, відображене у рядку 19 податкової декларації (з урахуванням уточнень), складає 363251,00 грн., сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявлена на рахунок платника у банку, відображена у рядку 23.1 декларації, яку сформовано з урахуванням залишку відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту, нарахованої за попередні звітні (податкові) періоди, а саме за липень 2014 року, складає 479315,00 грн.

При цьому в Акті перевірки зазначено, що причиною виникнення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту є придбання сировини (насіння соняшника) для подальшої переробки в обсягах, що значно перевищують обсяги реалізації готової продукції (липень 2014р. 479315,00 грн.).

При цьому в Акті перевірки вказано, що частина залишку відємного значення фактично сплачена постачальниками, але на період перевірки підприємством не надано підтверджуючих первинних документів щодо фактичної сплати постачальниками, у звязку з чим не має можливості підтвердити суму бюджетного відшкодування у сумі 479315,00 грн.

Судом встановлено, що у періоді, який перевірявся, ТОВ «Ніка Трейдинг» перебувало у господарських відносинах з такими підприємствами як СТОВ «Зоря» (Договір постачання №0207 від 01.07.2014р.), СТОВ «Мощенське» (Договір постачання 2706 від 27.06.2014р.), СФГ «Малина» (Договір постачання №120714 від 12.07.2014р.), Приватне сільськогосподарське підприємство «ДЕМЕТРА» (Договір постачання №0107/С від 01.07.2014р.), ФГ «Деметра» (Договір постачання №22 від 15.08.2014р.), ТОВ «Україна Експорт-Імпорт», ТОВ «Санні-Трейд» (Договір №11 про надання послуг з перевезення вантажу від 01.07.2014р.), ТОВ «Санпродтрейд» (Договір №15 П надання послуг з перероблення насіння соняшника від 01.07.2014р.), ТОВ «Черрі Трейд» (Договір про надання послуг №110714/11 від 11.07.2014р.), ТОВ «Хлібодарське» (Договір купівлі-продажу №37 від 27.08.2014р.), ТОВ «Аіг-Зоря» (Договір постачання №28 від 26.08.2014р.), ТОВ «Златожар Агросервіс», ПП «Антошка».

Зокрема, за договорами з контрагентами СТОВ «Зоря», СТОВ «Мощенське», СФГ «Малина», Приватне сільськогосподарське підприємство «ДЕМЕТРА», ФГ «Деметра», ТОВ «Україна Експорт-Імпорт», ТОВ «Хлібодарське», ТОВ «Аіг-Зоря», підприємство позивача у перевіряємому періоді купувало товар «Соняшник» та «Насіння соняшника».

Згідно наданих до суду договорів та підтверджуючих документів, зокрема таких як видаткові, податкові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні, встановлено, що за липень-серпень 2014 року ТОВ «Ніка Трейдинг» придбало у підприємств-контрагентів товару («Соняшник», «Насіння соняшнику») в загальному обсязі понад 1740 т на суму 9949166,73 грн., у т. ч. ПДВ 1658194,46 грн.

На підтвердження факту перерахування коштів за придбаний товар позивачем надані до суду виписки з банківських рахунків позивача за період з 01.06.2014р. по 02.10.2014р.

Крім того, судом встановлено, що придбаний товар передавався підприємством позивача ТОВ «Санпродтрейд» за Договором №15 П надання послуг з перероблення насіння соняшника від 01.07.2014р.

При цьому в перевіряємому періоді на підставі вказаного договору підприємством ТОВ «Санпродтрейд» надано послуг з перероблення насіння соняшника у загальному обсязі 1686 т, що підтверджується відповідними накладними та актами виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що основним покупцем ТОВ «Ніка Трейдинг» у перевіряємому періоді було ПП «Антошка» (Договір постачання №110714/Ш від 11.07.2014р. та Договір купівлі-продажу №0707170/О від 07.07.2014р.).

За даними договорами у липні 2014 р. підприємством позивача поставлено ПП «Антошка» шроту соняшникового в обємі 415,87 т на загальну суму 1373745,67 грн, у т.ч. ПДВ 228957,41 грн. та олії соняшникової в обємі 371,52 т на суму 3914098,09 грн., у т.ч. 622349,68 грн ПДВ., що підтверджується наданими до суду договорами, видатковими накладними та податковими накладними.

Таким чином, суд вважає, що позивачем підтверджено реальність здійснення господарських операцій з підприємствами-контрагентами за період липень-серпень 2014р., а відтак і правомірність формування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість заявленої за рахунок платника у банку у розмірі 479315 грн.,

За таких умов суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Ніка Трейдинг» та наявність підстав для їх задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 160 КАС України в судовому засіданні 09 вересня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 69-71, 86, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка Трейдинг до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, , - задовольнити повіністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області № від 16 грудня 2014 р.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М.Токмілова

.