Справа № 2029/2-а-6645/11
Суддя: Маслов М. І.
Дата ухвалення: 2011-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Маслов М. І.
Справа № 2029/2-а-6645/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2011 року

Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Маслова М.І.

за участю секретаря Дробицькій М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова про визнання дій неправомірними та зобовзання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова, в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо здійснення перерахування виплат державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та зобовязати здійснити перерахування і виплату з 8.12..2010 року вищезазначених виплат відповідно до діючого законодавства України, а також зобов'зати на подалі виплачувати ці виплати у відповідному розмірі. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач всупереч діючому законодавству здійснює йому виплату основної та додаткової пенсій в розмірах, які не відповідають вимогам Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач також вважає, що згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофипередбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, однак надання законодавцем такого права КМУ не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав громадян, встановлених цим же Законом. Оскільки Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова всупереч зазначеним нормам Закону не провело відповідне нарахування цих пенсій, крім того, не проводило їх перерахунок після встановлення нового розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як це передбачено ч.3 ст. 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита після Постанови Кабінету Міністрів № 654 від 16.07.2008 року, то позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не з'явився, в своєму позові зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності у зв'язку зі станом його здоровя.

Відповідач надав до суду заперечення на позов, в яких просив суд розглядати справу за відсутності представника відповідача та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В своїх запереченнях на позов відповідач зазначав, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова та отримує пенсію по інвалідності внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, Постановою КМУ від 03.01.2002р. №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок Державного бюджету" встановлено, що розрахунок пенсії, призначеної відповідно до ч.4 ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткової пенсії, передбаченої цим Законом проводиться, виходячи з розміру 19,91 грн. Але постановою КМУ № 654 від 16.07.08р. постанову №1 від 03.01.02 визнано не чинною, а з 28.05.08 р. набула чинності постанова КМУ № 530, якою встановлено у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою. Також зазначають, що доводи позивача стосовно звуження Кабінетом Міністрів України існуючих конституційних прав і свобод позивача не відповідають дійсності, оскільки забезпечення проведення політики сфері соціального захисту покладено на Кабінет Міністрів.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заперечення, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1.. є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серія А № 017547 від 31.03. 1993 р. та копією вкладки до нього, а також є інвалідом 3-ї групи, інвалідність повязана з аварією на ЧАЕС.

Позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, отримує пенсію як інвалід третьої групи, оскільки інвалідність настала внаслідок ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу нараховується та виплачується державна пенсія та додаткова пенсія у меншому розмірі ніж встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України Про пенсійне забезпеченнясуми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до положень ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофирозмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року №796 Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи(надалі по тексту Закон №796).

Відповідно до ст.50 Закону № 796 особам, які є інвалідами 3 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин правильним та таким, що відповідають Закону № 796, є висновки про те, що позивач має право на призначення пенсії в розмірі, не нижчому 6 мінімальних пенсій за віком, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Наявність у позивача такого права є визначальним для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46 Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при розмірі пенсії позивачеві застосуванню підлягають ч.1 ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України №796, а не Постанова Кабінету Міністрів України №530 від 28.05.2008 р. та постанова Кабінету Міністрів України 16.07.2008 р за № 654, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Зі ст.ст.50, 54 Закону № 796 випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю за основу їх нарахування береться розмір мінімальної пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до ч.3 ст.67 Закону № 796, яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст.54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуваннямінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Тому відмова відповідачем у перерахунку пенсій у разі встановлення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом є протиправною.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22 травня 2008 року положення ст. 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18. підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34. підпунктів 1-6, 8-12, пункту 35, пунктів 36-100 розділу II Внесення змін до деяких законодавчих актів УкраїниЗакону України від 28 грудня 2007 року № 107-УІ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивизнані такими, що не відповідають Конституції України, тобто є неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Щодо правомірності нарахування та виплати позивачу пенсій у 2010 році, то до ч.1 ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України № 796 зміни внесені не були, дані статті чинні в редакції, що діяла до 01.01.2008р. Отже, відповідач повинен був нараховувати та виплачувати державну та додаткову пенсію відповідно до вимог цих статей Закону.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції яка діяла до 30.07.2010 року) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлювався річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 3.7. Розділу XII Прикінцеві положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який набув чинності 30.07.2010 року було внесено зміни до КАС України, зокрема у ст.ст. 99, 100 зазначеного Кодексу.

Так, відповідно до частини другої статті 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, зазначеним законом строк звернення з позовом до адміністративного суду було скорочено до шести місяців.

Суд, виходячи з наведеного, вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин ч.2 ст.99 КАС України, яка діяла до 30.07.2010 року, виходячи з принципу юридичної визначеності та на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 року по справі Мельник проти України(заява №23436/03).

Так, згідно ст.99 КАС України визначаються строки звернення до

адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи

інтересів.

При цьому, законодавцем змінено приписи щодо правових наслідків пропуску строку звернення до суду. Чинними положеннями частини першої статті 100 КАС передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Отже, дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Предметом позовних вимог по даній справі є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати позивачу пенсії у належному розмірі, зобов'язання відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії позивачу та провести виплати за період з 08.12.2010 року, а отже, предметом позову є дії суб'єкта владних повноважень, пов'язані з здійсненням соціальних виплат, які є регулярними та суду необхідно в силу вимог ст.ст. 99, 100 КАС України встановити факт звернення до суду з відповідним позовом у межах строків встановлених зазначеним Кодексом.

З урахуванням викладеного, для захисту прав позивача ОСОБА_1, суд визнає можливим позовні вимоги з 08.12.2010 року по 24.01.2011 року залишити без розгляду в звязку із пропуском строку звернення до адміністративного суду, відповідно до ст. 99-100 КАС України, а з 25.01.2011 року по 22.07.2011 року позовні вимоги задовольнити, та визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова щодо нездійснення перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязує Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова, здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності 3 групи позивачу, починаючи з 25.01.2011 року по 22.07.2011 року відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, визначених ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування; зобовязує Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова здійснити перерахунок та виплату позивачу, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3-ї групи інвалідності відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Згідно виплат з 23.07.2011 року і дає підстави відмовити так як ці питання урегульовані Постановою КМУ від № 745 затвердженою 6 липня 2011року № 745

Позовні вимоги щодо зобовязання відповідача у подальшому виплачувати пенсію позивачу, з наступним перерахунком її у відповідності до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів прожиткового мінімуму задоволенню не підлягають, оскільки не можливо зобовязати відповідача на майбутнє вчиняти певні дії, так як відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому. .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 Андрійовічазадовольнити частково.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова про визнання дій неправомірними та зобовзання вчинити певні дії за період з 08.12.2010 року по 24.01.2011 року, включно залишити без розгляду.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиза період з 25.01.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, визначених ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняза період з 25.01.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова здійснити перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю ОСОБА_1, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3-ї групи інвалідності відповідно до ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофиу розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняза період з 25.01.2011 року по 22.07.2011 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити. Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя: Маслов М. І. / /.