Справа № 814/11/13-а
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2013-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без розгляду

21 березня 2013 р. м. Миколаїв № 814/11/13-а

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Марича Є.В. розглянув у порядку письмового провадження справу за

позовомОСОБА_1, вул. Леніна, 10, с. Доброжанівка, Врадіївський район, Миколаївська область, 56312 представник позивача: ОСОБА_2, вул. Гросула, 38, смт. Врадіївка, Миколаївська область, 56301
доРеєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, вул. Г. Врадіївщтини, 89, смт. Врадіївка, Миколаївська область, 56301 Миколаївської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034

третя особаПриватне підприємство "Виробничо - комерційне підприємство "Каро", вул. Кооперативна, 21, смт. Врадіївка, Миколаївська область, 56301
провизнання рішення протиправним, скасування рішення про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, зобов'язання внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

З врахуванням положень частини 4 та 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідачів, Реєстраційної служби Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, Миколаївської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", за участю третьої особи Приватного підприємства "Виробничо - комерційне підприємство "Каро", про визнання рішення протиправним, скасування рішення про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, зобов'язання внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (з врахуванням заяви про зміну позовних вимог).

Позов обґрунтовано тим, що в 2004 році між позивачем та третьою особою був укладений договір оренди земельної ділянки терміном на 7 років до закінчення 2011 сільськогосподарського року. Восени 2011 року позивачу стало відомо, що у зазначений вище договір були внесені певні виправлення щодо дати укладення договору, кінцевого терміну його дії, розміру орендної плати, щодо назви органу, що здійснив державну реєстрацію договору, щодо прізвища та ініціалів державного реєстратора, який провів державну реєстрацію договору. На підтвердження чого позивач надав договір, зареєстрований МРФ ДП "Центр ДЗК" 11.05.2010 за № 47.

Під час судового розгляду справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до матеріалів справи позивач дізнався про порушення своїх прав, інтересів восени 2011 року, тоді як позовна заява зареєстрована канцелярією суду 02.01.2013.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач є власником земельної ділянки. За приписами статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов'язує (стаття 319 Цивільного кодексу України).

Позивач добровільно, за своєю волею скористався своїм правом розпорядження майном шляхом надання земельної ділянки в оренду.

Закон України "Про оренду землі" встановлює, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Однією із істотних умов договору оренди землі є його форма. Так, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 Закону України "Про оренду землі").

Таким чином, при укладенні договору оренди землі сторони повинні були дійти згоди щодо істотних умов такого договору. Зважаючи на форму укладення договору, позивач повинен був отримати його примірник у 2010 році. Крім того, Закон України "Про оренду землі" передбачає можливість посвідчення договору нотаріально за бажанням однієї із сторін. З огляду на зазначене вище суд вважає, що про порушення своїх прав позивач повинен був дізнатися ще у травні 2010 року під час реєстрації договору оренди землі.

Крім того, суд зазначає, що предметом розгляду справи є визнання рішення про проведення державної реєстрації протиправним, скасування рішення про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, зобов'язання внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (правовідносини, які виникли у 2010 році), а не відмова відділу Держкомзему у Врадіївському районі Миколаївської області у скасуванні державної реєстрації договору оренди (правовідносини, які виникли у листопаді 2012 року). Таким чином, позивач звернувся до суду з пропуском шестимісячного строку.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданої до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

За змістом частини 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо в ході судового розгляду справи суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, оскільки позивач не надав, не вказав на обставини, які були б об'єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Як наслідок, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з порушенням строків звернення до суду, встановлених процесуальним законодавством.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VІ в разі залишення заяви без розгляду, сплачена сума судового збору повертається позивачу.

Керуючись статтями 99, 100, 158, 160, 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без розгляду.

2. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" повернути судовий збір у сумі 32, 19 грн, сплачений Квитанцією 3105.2678.1 від 28.12.2012, та у сумі 34, 41 грн, сплачений Квитанцією 999.199.8 від 30.01.2013.

Ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду може бути оскаржено.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або згідно з частиною 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є. В. Марич