Справа № 554/11736/15-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року

Октябрський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Микитенка В.М., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві у якому просив визнати відмову відповідача у перерахунку пенсії за віком, як непрацюючому неправомірною. Також просив зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату недоплаченої пенсії за віком з 01.04.2015 року по теперішній час.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що він є пенсіонером за віком та отримує пенсію з 2003 року, перебуваючи на обліку в управлінні пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві. У квітні 2015 року він дізнався, що розмір пенсії зменшено на 15 % , у звязку з тим, що він начебто працює. Однак із січня 2009 він не працює на будь-якому підприємстві, в тому числі на ПП «Голанд Вест». Зокрема на ПП «Голанд Вест» він працював у період з 01.07.2007 р. по 31.12.2008 р., не на основній роботі, оскільки у цей період також працював по трудовому договору у СТОВ «Спілка селян «Тростянець». Його робота була пов'язана із виконанням будівельних робіт за необхідністю, без підпорядкування трудовому розпорядку. У грудні 2008 року він повідомив керівництво ПП «Голанд Вест» про те, що більше працювати не буде, написав заяву та з січня 2009 року на роботу не виходив. В подальшому він дізнався, що директор указаного підприємства був засуджений. На його письмове звернення до відповідача щодо перерахунку пенсії та виплати її у повному обсязі відповідач відмовив.

Представник відповідача заперечив проти позову, мотивуючи, що для перерахунку пенсії відсутні достатні підстави. Водночас, підприємство, в якому працював позивач із 01.07.2007 по 31.12.2008 ПП «Голанд-Вест» не припинило свою діяльність і перебуває на обліку як платник внесків з 29.11.2005 року.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом установлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий у ІНФОРМАЦІЯ_2 є пенсіонером за віком та із 2003 року перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві, що не спростовувалось відповідачем (а.с.1-7).

Як свідчать дані персоніфікованого обліку ОСОБА_1 працював в ПП «Голанд Вест» у період з 01.07.2007 р. по 31.12.2008 р. При цьому йому нараховувалась заробітна плата, сплачувались внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування в повному обсязі, що також стверджується і самим відповідачем (а.с.7, 10).

Водночас, із копії трудової книжки ОСОБА_1 взагалі не убачається записів про його роботу у ПП «Голанд Вест», останній запис про роботу у СТОВ «Спілка селян «Тростянець» з 10.02.2005 року по 30.12.2008 року (а.с.8).

Відповідно до повідомлення ДПІ у м. Полтава від 29.04.2015 року, ПП «Голанд Вест» перебуває на обліку в ДПІ у м. Полтава, однак до ЄДР внесено запис про відсутність ПП «Голанд Вест» за місцем знаходження. За період з 01.10.2013 по 22.04.2015, звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до ДПІ у м. Полтава ПП «Голанд Вест» не подавались, єдиний соціальний внесок не нараховувався та не сплачувався (а.с.12).

06.04.2015 року ОСОБА_1 в установленому законом порядку звернувся до відповідача із заявою про те, що він не працює в ПП «Голанд Вест» з 01 січня 2009 року, однак надати документи про звільнення не має можливості за їх відсутності (а.с.9).

Згідно повідомлення УПФУ Октябрського району в м. Полтаві від 20.04.2015 року за №104/К-04, ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії як непрацюючому пенсіонеру (а.с.7).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ст. 22 Конституції України).

Згідно ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій. осіб, на яких поширюється дія п.п. 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (1423 грн. 50 коп.).

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до п. 2.21 «Порядку подання та оформлення документів для призначення і перерахунку пенсії» відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1) документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, повязану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними.

У разі працевлаштування (початку діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням.

При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору).

У разі звільнення (припинення діяльності, повязаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви.

При цьому відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (копію трудової книжки із записом про звільнення та/або копію цивільно-правового договору).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ ( зі змінами та доповненнями) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Право на пенсійне забезпечення, передбачене статтями 1, 3, ч.2 ст. 6, статтею 8, ч.2 ст. 19, статтями 22, 23, ч.І ст. 24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як ст. 8 Конституції України, так і ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», сума пенсії, не одержана своєчасно з вини органу, що призначає або сплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Відповідно до вимог ч.2 ст. 46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, не одержана своєчасно з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

У відповідності до ч. 1,2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. В адміністративних справах протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За встановлених обставин, виходячи із меж заявлених вимог, позивачем підтверджено, що він ніде не працює із 01.04.2015 року, при цьому відповідачем ці відомості не спростовані сукупністю належних та допустимих доказів, тому пенсія позивачеві підлягає перерахунку, як непрацюючому.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України Октябрського району в м. Полтаві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, як непрацюючому пенсіонеру із 01.04.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративному суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів.

Суддя В.М.Микитенко