Справа № 803/2011/15
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року Справа № 803/2011/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в порядку скороченого провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця,

ВСТАНОВИВ:

Луцька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі Луцька ОДПІ ГУ ДФС) звернулась в суд із позовом про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як платник податків, в порушення вимог Податкового кодексу України, не подає до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, повязані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Згідно зі статтею 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону є підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Відповідно до пункту 67.2 статті 67 Податкового кодексу України контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. На момент звернення до суду у відповідача податковий борг відсутній. Позивач просить припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 6 серпня 2015 року було відкрито скорочене провадження в даній адміністративній справі.

Відповідач предявлені позовні вимоги не оспорила, заперечення на адміністративний позов не подавала. Ухвала про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі, надіслана відповідачу, повернулась до суду 18 серпня 2015 року з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання», тобто не вручена адресату з незалежних від суду причин, а тому відповідно до частини одинадцятої статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що останній належним чином був повідомлений про розгляд справи. Тому суд вважає можливим вирішення справи на підставі наявних в ній доказів.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу в порядку скороченого провадження відповідно до статті 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності 5 липня 2010 року, та взята облік в Луцькій ОДПІ як платник податків з 6 липня 2010 року, що підтверджується довідкою від 27 квітня 2015 року № 484.

Згідно із довідкою Луцької ОДПІ ГУ ДФС від 17 липня 2015 року № 10143/10/03-18-17-02 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 станом на 15 липня 2015 року заборгованості по платежах до бюджету немає.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобовязаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є, відповідно до цього Кодексу незалежно від того, чи провадив такий платник податку господарську діяльність у звітному періоді.

Пунктом 67.2 статті 67 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів в установленому законом порядку звертатися до суду про винесення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичних осіб підприємців.

Згідно із частиною другою статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» неподання протягом року органам доходів і зборів податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону є підставою для постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Частиною першою статті 49 цього ж Закону визначено, що суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця в день набрання таким рішенням законної сили направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця. Статтею 49 цього Закону також передбачено обовязок державного реєстратора за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця внести запис до Єдиного державного реєстру про судове рішення щодо припинення підприємницької діяльність фізичної особи - підприємця, та вчинити ряд дій, спрямованих на припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Підприємець ОСОБА_1 до контролюючого органу звітність не подавала з моменту реєстрації, що підтверджується довідкою Луцької ОДПІ ГУ ДФС від 17 липня 2015 року № 10143/10/03-18-17-02.

Таким чином, оскільки відповідач не подавала більше як протягом одного року до Луцької ОДПІ ГУ ДФС податкових декларацій, звітності, повязаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, від неї не надійшло письмових заперечень проти позову, тому суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про припинення підприємницької діяльності відповідача з направленням копії постанови в день набрання нею законної сили державному реєстратору для вчинення дій, передбачених статтею 49 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, 6 частини першої статті 183-2 цього Кодексу. Отже, постанова підлягає до негайного виконання.

Керуючись статтями 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43025, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Постанова підлягає до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя А. Я. Ксензюк