Справа № 2а-3365/10/0370
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 рокуСправа № 2а-3365/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

при секретарі Ковальчуку С.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Луцької обєднаної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування рішення від 11 жовтня 2010 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 23 630 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1, позивач, підприємець) звернулась з адміністративним позовом до Луцької обєднаної державної податкової інспекції (надалі - Луцька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 11 жовтня 2010 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 23 630 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 28 вересня 2010 року була проведена планова перевірка господарської одиниці (бару), яка належить позивачу, щодо додержання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій.

За результатами перевірки складено акт, у якому зафіксовано факт порушення п.п.1, 2, 10 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зокрема, вказано, що позивач не забезпечив зберігання контрольних стрічок за період з 25 березня по 12 серпня 2010 року згідно з фіскальними звітними чеками №969 - №1109. З таким висновком позивач не погоджується. Інші порушення ФОП ОСОБА_1 не оспорюються.

За вказані в акті перевірки порушення відповідачем застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму всього 25 322 грн. 50 коп., про що прийнято рішення від 11 жовтня 2010 року № НОМЕР_1.

Позивач посилається на відсутність складу вказаного вище порушення та вказує, що при перевірці контрольні стрічки не оглядалися. Крім того, вважає прийняте рішення відповідача в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 23 630 грн. за незабезпечення зберігання контрольних стрічок протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки застосований розмір штрафної санкції не відповідає розміру, визначеному Законом України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, - десять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідач застосував санкцію у вказаному розмірі не за факт правопорушення, а за кожну нероздруковану контрольну стрічку за період з 25 березня 2010 року по 12 серпня 2010 року, що суперечить нормам закону. З цих підстав просить визнати протиправним та скасувати рішення Луцької ОДПІ у сумі 23 630 грн.

Відповідач у письмовому запереченні проти позову його вимог не визнав, та вказав, що позивач не дотримався обовязку, встановленого п.10 ст.3 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, який зобовязує субєктів підприємницької діяльності при здійсненні розрахункових операцій друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (далі РРО) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років. У разі невиконання друку контрольної стрічки чи її незберігання протягом встановленого терміну за рішенням органів державної податкової служби застосовуються фінансові санкції у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Своє рішення вважає таким, що відповідає вказаному Закону, та у задоволенні позову просив відмовити.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просила його вимоги задовольнити повністю. Додатково суду пояснила, що під час перевірки були відсутні контрольні стрічки за період з 08 липня по 12 серпня 2010 року, інші стрічки є в наявності та можуть бути оглянуті в судовому засіданні. Водночас, відповідачем безпідставно застосовано штрафну санкцію за кожну із 140 стрічок (з 25 березня по 12 серпня 2010 року). Вважає, що фінансова санкція може бути застосована лише у сумі 170 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав, викладених у письмовому запереченні проти позову. Зазначив, що фінансові санкції розраховано виходячи із розміру 170 грн. за кожну незбережену контрольну стрічку (всього 140 контрольних стрічок), що становить 23 800 грн. У задоволенні позову просив відмовити повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 22 червня 2007 року зареєстрована Рожищенською районною державною адміністрацією Волинської області як фізична особа-підприємець, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця (а.с.38). Позивач при провадженні підприємницької діяльності здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями, використовуючи при цьому РРО Телекарт-001, заводський номер 00002066, про що свідчить ліцензія серії АГ № 289393 (а.с.8).

28 вересня 2010 року на підставі направлення від 27 вересня 2010 року № 003274 (а.с.5) працівниками Луцької ОДПІ було проведено планову перевірку господарської діяльності ОСОБА_1 щодо додержання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій у господарській одиниці за адресою: Волинська область, Рожищенський район, с. Кобче, вул. Центральна, 6. За результатами перевірки було складено акт від 28 вересня 2010 року № 180376 (а.с.6-7), яким встановлено порушення п.п.1, 2, 10 ст.3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265/95-ВР), зокрема, вказано, що позивач не забезпечила зберігання протягом встановленого терміну контрольних стрічок за період з 25 березня 2010 року по 12 серпня 2010 року згідно з фіскальними звітними чеками №969 - №1109.

На підставі акта перевірки від 28 вересня 2010 року Луцькою ОДПІ прийнято рішення від 11 жовтня 2010 року № НОМЕР_1 (а.с.10), яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 25 322 грн. 50 коп., із них 23 800 грн. власне за незберігання контрольних стрічок в кількості 140 штук, про що свідчить розрахунок штрафних (фінансових) санкцій (а.с.46). Рішення від 11 жовтня 2010 року направлено позивачу 22 листопада 2010 року та вручено 25 листопада 2010 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення та не заперечується сторонами у справі (а.с.48).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки позивачем не оспорюється рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за інші правопорушення, то суд вирішує лише ті вимоги, про які просить позивач.

Згідно з п.10 ст.3 Закону №265/95-ВР суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані друкувати на РРО (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Відповідно до ст.2 вказаного Закону контрольна стрічка - документ, надрукований реєстратором розрахункових операцій, який містить копії надрукованих цим реєстратором розрахункових документів.

Згідно з п.4.3 Порядку реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 01 грудня 2000 року N 614 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2001 року за N 107/5298, контрольна стрічка повинна друкуватися в єдиному робочому циклі з касовими чеками чи підкладними документами без повторного її використання. При застосуванні портативних РРО дозволяється друкувати контрольну стрічку перед друкуванням фіскального звітного чека, якщо таке передбачено технічними можливостями РРО, а відповідно до п. 4.6. цього Порядку субєкт господарювання повинен забезпечити зберігання у господарській одиниці використаних контрольних стрічок за останні 3 робочих дні, за винятком об'єктів виїзної торгівлі та пересувної торговельної мережі. Тобто, даною нормою визначено необхідність зберігання у господарській одиниці використаних контрольних стрічок за останні три робочих дні (у подальшому вони можуть зберігатися в іншому місці протягом встановленого Законом №265/95-ВР трирічного строку).

На підставі пояснень позивача, контрольних стрічок за період з 25 березня по 07 липня 2010 року, оглянутих у судовому засіданні з участю позивача та представника відповідача та копії яких у звязку із їх великою кількістю частково долучено до матеріалів справи (а.с.49-51), встановлено, що акт перевірки містить необєктивні дані, що не відповідають дійсним обставинам та свідчать про те, що позивачем збережено контрольні стрічки за вказаний період, що узгоджується також із письмовим поясненням ОСОБА_1, наданим під час перевірки (а.с.45), у якому не йде мова про період незбережених контрольних стрічок. Разом з тим, за період з 08 липня по 12 серпня 2010 року позивач контрольні стрічки предявити не змогла та погоджується із висновком відповідача про наявність правопорушення стосовно незабезпечення зберігання контрольних стрічок за цей період.

Відповідно до п. 5 ст.17 Закону №265/95-ВР у разі невиконання друку контрольної стрічки або її незберігання протягом встановленого терміну за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, даною нормою передбачено застосування штрафної санкції за вчинення самого порушення у вигляді нероздрукування та незберігання контрольної стрічки, однак при цьому не встановлено можливість застосування штрафної санкції за кожен день нероздрукування та незберігання контрольної стрічки. Застосоване в тексті вказаної норми Закону визначення контрольна стрічка в однині жодним чином не свідчить про необхідність застосування штрафної санкції за кожну незбережену або нероздруковану контрольну стрічку, а лише визначає суму штрафу за факт вчинення субєктом господарювання порушення вимог даного Закону, у звязку з чим сума санкції не залежить від кількості таких контрольних стрічок. Відповідно розмір штрафу, визначений відповідачем за сто сорок контрольних стрічок (всього 23 800 грн.), неправомірно ним застосований, в тому числі за контрольні стрічки за період з 25 березня по 07 липня 2010 року, які збережено позивачем, а розмір штрафу за незбереження контрольних стрічок за період з 08 липня по 12 серпня 2010 року повинен становити 170 грн., з чим погоджується позивач.

Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вимог чинного законодавства України та наявних у справі доказів, суд вважає, що Луцькою ОДПІ не доведено правомірності прийнятого рішення від 11 жовтня 2010 року № НОМЕР_1 в частині застосування до підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 23 630 грн. (23 800 грн. 170 грн.), а тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Враховуючи наведене, з Державного бюджету України підлягає до стягнення на користь позивача 3 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого при поданні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.2, 71, 94, 160 ч.3, 162, 163 КАС України, на підставі Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Луцької обєднаної державної податкової інспекції від 11 жовтня 2010 року № НОМЕР_1 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 23 630 грн. (двадцять три тисячі шістсот тридцять грн.).

Присудити на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України 3 грн. 40 коп. (три грн. сорок коп.) судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 21 грудня 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В.Каленюк