Справа № 806/3488/15
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року м.Житомир справа № 806/3488/15

час прийняття: 17 год. 50 хв. категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Маленька Ю.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання дій протиправними та стягнення 10667,18 грн,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання дій протиправними та стягнення 10667,18 грн.

Заявами від 27.08.2015року та від 02.09.2015року та від 08.09.2015року представник Позивача збільшив позовні вимоги, а саме:

- про визнання протиправними дії Відповідача щодо не нарахування та невиплати при звільненні ОСОБА_3 надбавки за вислугу років;

- стягнення з Відповідача на користь ОСОБА_3 не нараховану та невиплачену надбавку за вислугу років в сумі 2329,58грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 9958,80грн. та витрат, пов'язаних з розглядом справи, в сумі 232,12грн.

В судовому засіданні представник Позивача збільшені позовні вимоги підтримав в повному обсязі і зазначив, що ОСОБА_3 в період з 31.05.2005року по 24.10.2006року перебував на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції, правонаступником якої є Відповідач. На думку представника Позивача, вказана посада відноситься до державної служби і однією із складових заробітної плати на вказаній посаді є надбавка за вислугу років, яка прямо передбачена Законом України "Про державну службу".

Як зазначив представник Позивача, ОСОБА_3 виходячи із стажу роботи мав право на отримання такої надбавки у вигляді 20 процентів, що сумарно за вказаний період складала 2329,58грн. Всупереч вимогам закону вказана надбавка Позивачу не виплачувалася протягом роботи та при звільненні Позивача з вказаної посади. Представник Позивача також пояснив, що вказана надбавка не була виплачена Відповідачем на письмову вимогу Позивача від 30.04.2015року, а тому з дня відмови Відповідача у виплаті вказаної надбавки по день розгляду справи така затримка в розрахунку складає 9958,80грн.

На думку представника Позивача, Позивач за вказаний період мав право на отримання одночасно надбавки за вислугу років в розмірі 35% як працівник податкового органу, що має відповідне звання, та надбавки за вислугу років в розмірі 20% як державний службовець.

Представник Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області, Відповідача по даній справі, в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що дійсно Позивач в зазначений період перебував на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції, правонаступником якої є Відповідач. Оплата праці Позивачу за вказаний період, в тому числі посадовий оклад, надбавка за спеціальне звання та надбавка за вислугу років, проведена у повній відповідності до вимог чинного законодавства, як посадові особі органів державної податкової служби, що має спеціальне звання.

На думку представника Відповідача, подвійна оплата праці Позивачу чи іншій особі чинним законодавством не передбачена.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо характеру трудових відносин Позивача, його правового статусу як посадової особи державної податкової служби, що мав спеціальне звання, під час перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції регулюються правовими нормами Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та Закону України "Про державну службу", що були чинні на день виникнення таких відносин.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_3, Позивач по справі, з 31.05.2005року по 24.10.2006року перебував на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції, правонаступником якої є Овруцька ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області, Відповідач по справі.

Безспірно, загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, визначає Закон України "Про державну службу" N 3723-XII (надалі - Закон N 3723-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до частини другої статті 9 зазначеного Закону регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України. Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому Закон N 3723-XII застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 4 грудня 1990 року N 509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон N 509-XII).

Тобто, правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов'язки в зазначений в позові спірний період визначалися Конституцією України, Законом N 509-XII, а в частині, що не регулювався ним, - Законом N 3723-XII.

За приписами ст.15 Закону N 509-XII, в редакції на день виникнення спору, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання.

В розумінні вимог ст.24 Закону N 3723-XII прийняття на державну службу, просування по ній службовців, стимулювання їх праці, вирішення інших питань, пов'язаних із службою, проводиться відповідно до категорій посад службовців, а також згідно з рангами, які їм присвоюються.

Класифікація посад державних службовців та їх категорії визначені правовими нормами ст.25 Закону N 3723-XII. Частина четверта вказаної статті прямо зазначає, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України.

Зазначене свідчить про чітке законодавче розмежування на працівників державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання в силу вимог ст.15 Закону N 509-XII, та працівників, посади яких віднесені до відповідної категорії державних службовців із присвоєнням відповідного рангу державного службовця.

Тобто, правовий статус посадових осіб державної податкової служби і проходження служби регулюється спеціальним Законом N 509-XII, згідно з статтею 15 якого посадовим особам державної податкової служби присвоюють спеціальні звання.

Посади усіх інших працівників, які не мають спеціальних звань, віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Таким державним службовцям присвоюються ранги державних службовців відповідно до статті 26 Закону N 3723-XII.

Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.97 N 503-р (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року N 1336) посади працівників державних податкових інспекцій, які не мають спеціальних звань, віднесені від четвертої до сьомої категорій посад державних службовців.

Аналогічно, вказане розмежування в статусі працівників податкової служби відображено в постанові КМ України від 9 березня 2006 р. N 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". В додатку № 29 до вказаної постанови наведена схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів державних податкових інспекцій, які мають ранг державного службовця, а в додатку № 30 - схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів державних податкових інспекцій, які мають спеціальні звання. Посадові оклади, які визначені цими додатками, є різними.

Сторони визнають, що ОСОБА_3 під час перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції протягом спірного періоду було присвоєно спеціальне звання "Радник податкової служби ІІІ рангу".

Вказана посада (начальника міжрайонної податкової інспекції) ні положеннями статті 25 Закону України "Про державну службу", ні положеннями розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.97 N 503-р. до жодної категорії державних службовців не відносилася, а тому Позивачу правомірно жодний ранг державного службовця на час перебування на вказаній посаді не присвоювався.

У частині першій статті 1 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон N 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, в тому числі надбавки за вислугу років.

За приписами ст.33 Закону N 3723-XII надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків.

Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 р. N 1013. Розмір вказаної винагороди визначається також залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання у таких розмірах: від 1 до 2 років -5, від 2 до 5 років -10, від 5 до 10 років-20, від 10 до 15 років-25, від 15 до 20 років-30, від 20 до 25 років-35, від 25 і більше років-40.

В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач протягом вказаного періоду перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції отримував в структурі заробітної плати надбавку за вислугу років.

Як зазначено в дослідженому в судовому засіданні наказі від 07.06.2005року та протоколі № 3 від 01.06.2005року ОСОБА_3 була встановлена надбавка за вислугу років в розмірі 35% виходячи із 21року та 3 місяців стажу роботи, що надає право на таку надбавку.

Суд вважає безпідставними доводи Позивача та його представника про те, що Позивач за вказаний період перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції мав право на отримання одночасно двох видів надбавки за вислугу років, а саме надбавки в розмірі 35% як посадова особа органів державної податкової служби, що має спеціальне звання, та 20% надбавки за вислугу років як державному службовцеві.

За структурою заробітна плата працівника органів державної податкової служби, що має спеціальне звання, та працівника цієї ж служби, що має ранг державного службовця є абсолютно тотожними і відрізняються лише за розмірами складових заробітної плати.

Так, як вже зазначалося розміри посадових окладів для працівника органів державної податкової служби, що має спеціальне звання, та працівника цієї ж служби, що має ранг державного службовця, є різними і визначалися різними додатками до зазначеної вище постанови КМ України від 9 березня 2006 р. N 268.

Відповідно кожен із зазначених працівників податкової служби мав права на доплату відповідно за певне спеціальне звання чи відповідно за певний ранг державного службовця.

Аналогічно, кожен із вказаних працівників мав права на доплату за вислугу років відповідно у вигляді винагороди за вислугу років чи відповідно у вигляді надбавки за вислугу років.

Різне стилістичне визначення таких складових заробітної плати та різні механізми їх нарахування не дають права Позивачу як працівнику (посадовій особі) податкового органу на одночасне отримання і посадових окладів, і доплат за звання (ранг), і доплат за вислугу років.

Безспірно, в розумінні вимог Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. N 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державної податкової служби.

Разом з тим, право на врахування такого стажу до стажу державної служби не можна ототожнювати з правом на отримання одночасно за ту ж саму роботу двох тотожних за суттю заробітних плат чи їх складових.

По цій причині суд вважає також безпідставними доводи представника Позивача на обґрунтування позовних вимог переліченими в позові судовими рішеннями Верховного суду України щодо порядку визначення стажу державної служби.

Правова позиція Верховного суду щодо врахування стажу роботи в органах податкової служби до стажу держаної служби не свідчить про право Позивача на одночасне отримання двох різновидностей доплат за вислугу років.

На підставі викладеного суд робить висновок про відсутність у Позивача права на одночасне отримання двох різновидів доплат до заробітної плати у вигляді надбавки за вислугу років за період перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції. Позивач за період з 31.05.2005року по 24.10.2006року перебування на посаді начальника Овруцької міжрайонної податкової інспекції, правонаступником якої є Овруцька ОДПІ, отримав в повному обсязі доплату за вислугу років як особа, що має спеціальне звання, а тому його право на отримання заробітної плати в повному обсязі не є порушеним і судовому захисту не підлягає.

Проведення з Позивачем розрахунку при звільненні в повному обсязі свідчить також про безпідставність його позовних вимог щодо стягнення певних коштів за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Відповідно до вимог ст.94 КАС України судові витрати Позивача відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.2,86,94,159-163,167,186,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повний текст постанови виготовлено: 14 вересня 2015 р.