Справа № 4372/10/1570
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2010-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 4372/10/1570
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2010 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Цховребової М.Г.

при секретарі судового засідання - Міхно Н.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Одеській області, третя особа Головне управління Державного казначейства України в Одеській області про визнання незаконними дій, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральних збитків, -

встановив:

21 квітня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Одеській області про визнання дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку незаконними; зобовязання відповідача негайно надати позивачу відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; стягнення моральних збитків в сумі десяти тисяч гривень за суттєве погіршення стану здоровя позивача, як компетенцію матеріальних витрат на лікування, як наслідок нервового та психологічного перенапруження.

В судовому засіданні представник позивача підтримала адміністративний позов, просила суд задовольнити його в повному обсязі з підстав, викладених у позові, та зазначила наступне. 01.01.07 року з ОСОБА_4 укладено Контракт про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації на посаді начальника сектору господарського та матеріально-технічного забезпечення Управління Держспецзв'язку в Одеській області. Вказаний Контракт укладено до досягнення позивачем граничного віку перебування на службі. На даний момент дія вказаного Контракту не закінчилась, його умови угодою сторін не змінювалися. У звязку та підставі того, що дружина позивача, ОСОБА_5, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 29.06.09 р. по 28.12.09 р. та вийшла на роботу, і з 28.02.10 р. їй припинено виплату допомоги по догляду за дитиною, 28 грудня 2009 року ОСОБА_4 подав рапорт до керівництва Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Одеській області про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.01.2010 року. 18 січня 2010 року йому відмовлено у наданні зазначеної відпустки на підставі ч. 4 ст. 22 ОСОБА_6 України «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України». Зазначену відмову він вважає незаконною та необґрунтованою, так як цією статтею регламентується медичне та санітарно-курортне забезпечення особового складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, яким ніяк не є право громадян на відпустки, так як при цьому особам не надається ані медична, ані санаторно-курортна допомога. Надання соціальних відпусток особам рядового та начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України регулюється ОСОБА_6 України «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України», ОСОБА_6 України «Про відпустки» та постановою Кабінету Міністрів України № 1828 від 27.12.06 року, якою затверджено «Положення про проходження служби в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України особами рядового і начальницького складу». У зв'язку з відмовою у наданні позивачу соціальної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у позивача значно погіршився стан здоров'я, що призвело до лікування у медичному закладі, а також до значних витрат на придбання ліків.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив суд відмовити у його задоволенні повністю з підстав, викладених у запереченнях проти позову, та пояснив наступне. 28 грудня 2009 року Ахмадулін звернувся з рапортом до начальника Управління Держспецзв'язку в Одеській області про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.01.2010 року. При цьому він не додав до рапорту відповідних документів, які дають йому право на надання такої відпустки. На неодноразові усні вимоги керівництва управління ОСОБА_4 так і не надав ніяких документів до рапорту. 18 січня 2010 року ОСОБА_4 було відмовлено в наданні йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, так як ним не було надано відповідних документів, які у відповідності до чинного законодавства України, дають йому право на таку відпустку. Йому було усно и письмово роз'яснено, що таку відпустку йому може бути надано лише при наявності підстав, передбачених ОСОБА_6 України «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України», а саме ч. 4 ст. 22 ОСОБА_6, яка передбачає, що жінки із числа осіб рядового та начальницького складу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України користуються всіма пільгами, передбаченими законодавством стосовно соціального захисту жінок, охорони материнства і дитинства. Зазначені пільги поширюються також на батьків з числа осіб рядового і начальницького складу Держспецзв'язку, які виховують дітей без матері (у разі її смерті, позбавлення батьківських прав, на час перебування в лікувальному закладі та в інших випадках). Питання надання відпусток особам рядового та начальницького складу врегульовано нормами спеціального законодавства з питань проходження служби в Держспецзв'язку, а саме Положенням № 1828 (п.п. 77-90). ОСОБА_6 та Положення № 1828 не потребують розширеного тлумачення у розумінні правовідносин, врегульованих трудовим законодавством. Таким чином, норми ОСОБА_6 України "Про відпустки" в частині застосування правовідносин, не врегульованих спеціальним законодавством на них не поширюються, а відносини осіб рядового і начальницького складу Держспецзв'язку з Державною службою спеціального зв'язку та захисту інформації України не є трудовими. Крім того, позивач надав до суду документи, які підтверджують законність та обґрунтованість відмови йому в наданні йому відпустки. Так згідно з Наказом № 7-К від 1 березня 2010 року його дружина ОСОБА_5 переведена на повний робочий день лише з 01.03.2010 р., на момент подачі рапорту вона не працювала і знаходилася у відпустці за доглядом дитини до 3-річного віку аж до 28.02.2010 р., що підтверджується довідками, наданими позивачем до суду. Виходячи з наведеного, станом на момент подачі рапорту та момент відмови у позивача не було законних підстав для отримання відпуски по погляду за дитиною, так як на цей час у такій відпустці знаходилася його дружина, мати дитини. Отже, при вирішенні порушеного питання необхідно враховувати спеціальні норми, визначені ч. 4 ст. 22 ОСОБА_6 України "Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України". Зазначена норма є нормою прямої дії, застосування якої не потребує додаткових тлумачень поширення пільг щодо соціального захисту жінок, охорони материнства і дитинства на батьків з числа осіб рядового і начальницького складу. Безпідставною є позовна вимога щодо постановлення рішення суду про зобов'язання Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Одеській області негайно надати позивачу відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, так як такі відпустки надаються при наявності на це законних підстав (документів), які позивач повинен надати за місцем роботи. Без надання вищевказаних документів, немає підстав розглядати це питання. Незаконною є також позовна вимога щодо стягнення моральних збитків в сумі десяти тисяч гривень за суттєве погіршення стану здоров'я позивача, та компенсацію матеріальних витрат на лікування, так як позивач, не навів в позовній заяві, на підставі яких норм матеріального та процесуального права він заявляє таку позовну вимогу.

Представник третьої особи заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що Головне управління Державного казначейства України в Одеській області у будь-якому разі не повинно відповідати за дії відповідача тому що відповідач повинен самостійно фінансово відповідати по стягненням з нього моральних збитків.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши інші докази у справі, дійшов висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 за контрактом прийнятий на службу у Держспецзвязку на посаду начальника сектора господарського та матеріально-технічного забезпечення Управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Одеській області з 1 січня 2007 року на строк до досягнення особою граничного віку перебування на службі. (а.с.7-9)

28 грудня 2009 року ОСОБА_4 подав рапорт на імя начальника Управління Держспецзвязку в Одеській області про надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.01.2010 року . (а.с.10)

18 січня 2010 року за підписом начальника Управління Держспецзвязку в Одеській області ОСОБА_4 відмовлено у наданні зазначеної відпустки та зазначено, що відповідно до розяснення Юридичним управлінням Адміністрації Держспецзвязку можливості надання соціальної відпустки особам рядового і начальницького складу Держспецзвязку (лист від 12.01.2010, вх. № 40 від 18.01.2010), надання такої відпустки особі рядового чи начальницького складу Держспецзвязку чоловічої статі батьку дитини, якщо відсутні обставини та умови згідно частини четвертої статті 22 ОСОБА_6 України «Про державну службу спеціального звязку та захисту інформації України», є неправомірним, у звязку з чим надати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку неможливо. (а.с.10)

Згідно Свідоцтву про народження дитини, Серія 1-ЖД № 180958, 30.04.2009 року у батьків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 народилася донька ОСОБА_7. (а.с.11)

Відповідно до Наказу № 7-К директора ДП «Ідеал-Дистрибуція» від 01.03.2010 року ОСОБА_5, начальника відділу кадрів, переведено на повний робочий день з 9.00 до 18.00, з окладом згідно штатного розпису, з 01.03.2010 року. (а.с.12)

Згідно довідкам Управління праці та соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації від 11.03.2010року за № 168 (а.с.13) та від 02.07.2010року за № 515 (а.с.42), виданих ОСОБА_5, з 29.06.2009 р. до 28.02.2010 р. їй призначено допомогу по догляду за дитиною до 3-х років.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши інші докази у справі, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Спірні правовідносини врегульовано Законами України «Про державну службу спеціального звязку та захисту інформації України» від 23.02.2006 року № 3475-ІV (із змінами) (далі ЗУ № 3475-ІV), «Про відпустки» від 15.11.1996 року № 504/96-ВР (із змінами і доповненнями) (далі ЗУ № 504/96-ВР), Положенням про проходження служби в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006 року № 1828 (із змінами і доповненнями) (далі Положення).

Правові основи організації та діяльності Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України визначає ЗУ № 3475-ІV.

Відповідно до ч.ч. 1, 14, 21 ст. 21 ЗУ № 3475-ІV держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України відповідно до Конституції України, цього ОСОБА_6 та інших актів законодавства. На осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, крім передбачених цим ОСОБА_6, поширюються права і соціальні гарантії, передбачені ОСОБА_6 України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» та іншими актами законодавства. Соціальний захист державних службовців та інших працівників Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України забезпечується на загальних підставах відповідно до законодавства про працю і державну службу.

Відповідно до ч. 6 ст. ст. 10 ЗУ № 3475-ІV, зокрема, порядок проходження служби в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України осіб рядового і начальницького складу визначається цим ОСОБА_6 та Положенням про проходження служби в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України особами рядового і начальницького складу, яке затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 3 пп. 6 п. 77 Положення особам рядового і начальницького складу надаються в тому числі й соціальні відпустки, зокрема, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно до п. 88 Положення порядок надання соціальних відпусток особам рядового і начальницького складу регулюється законодавством України.

Так, державні гарантії права на відпустки, умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоровя, а також для виховання дітей тощо встановлює ЗУ № 504/96-ВР.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 18 ЗУ № 504/96-ВР після закінчення відпустки у звязку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Ця відпустка може бути використана повністю або частинами також, в тому числі, батьком дитини.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 20 ЗУ № 504/96-ВР відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається за заявою жінки, або осіб, зазначених у ч. 3 ст. 18 ОСОБА_6, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляється наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу. Особам, зазначеним у ч. 3 ст. 18 цього ОСОБА_6, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на підставі довідки з місця роботи матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено (із зазначенням дати).

Відповідач відмовив позивачу у наданні останньому соціальної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі ч. 4 ст. 22 ЗУ № 3475-ІV, в судовому засіданні представник відповідача підтримав зазначену позицію відповідача та наполягав на її правомірності.

Стаття 22 ЗУ № 3475-ІV входить до складу Розділу VІ зазначеного ОСОБА_6, який регулює фінансове та матеріально-технічне забезпечення діяльності Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ЗУ № 3475-ІV жінки із числа осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України користуються всіма пільгами, передбаченими законодавством стосовно соціального захисту жінок, охорони материнства і дитинства. Зазначені пільги поширюються також на батьків з числа осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, які виховують дітей без матері (у разі її смерті, позбавлення батьківських прав, на час перебування в лікувальному закладі та в інших випадках відсутності материнського піклування про дітей).

З аналізу та на підставі наведеного законодавства суд дійшов до висновку, що відповідачем відмовлено позивачу у наданні соціальної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на підставі норм матеріального права, які не регулюють спірні правовідносини.

Крім того, слід вказати на непослідовність позиції представника відповідача щодо обґрунтування правомірності відмови відповідача позивачу у наданні відповідної відпустки. Так, крім посилання на ч. 4 ст. 22 ЗУ № 3475-ІV, як на спеціальну норму ОСОБА_6, що регулює спірні правовідносини, та як на законну підставу для відмови позивачу, він також посилається на те, що позивач на неодноразові усні вимоги керівництва управління не додав до рапорту відповідних документів, які дають йому право на надання такої відпустки. Крім цього представник відповідача зазначив, що позивач надав до суду документи щодо своєї дружини, які підтверджують, що на момент подачі рапорту вона не працювала і знаходилася у відпустці за доглядом дитини до 3-річного віку, тому станом на момент подачі рапорту та момент відмови у позивача не було законних підстав для отримання відпуски по погляду за дитиною, так як на цей час у такій відпустці знаходилася його дружина, мати дитини.

Тобто, представник відповідача, обґрунтовуючи правомірність відмови відповідача позивачу у наданні відповідної відпустки водночас посилається на різні правові норми, а саме, на:

- ч. 4 ст. 22 ЗУ № 3475-ІV як на спеціальну норму ОСОБА_6, що регулює спірні правовідносини, та як на законну підставу для відмови позивачу та

- необхідність надання позивачем документів, яких у позивача не було на момент відмови відповідача, обовязковість наявності яких для надання зазначеної відпустки, передбачена іншими правовими нормами.

Враховуючи наведене, суд вважає позовну вимогу позивача про визнання дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку незаконними законодавчо обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобовязання відповідача негайно надати позивачу відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

На підставі вищенаведеного законодавства та виходячи з обставин, зясованих судом в судовому засіданні, у позивача підстави (довідка з місця роботи матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено) для реалізації його права на надання йому відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виникли з 01.03.2010 року. Відповідач відмовив позивачу у наданні відповідної відпуски 18.01.2010 року, тобто до виникнення у позивача законодавчо визначених підстав для реалізації цього права. Після виникнення зазначених підстав питання щодо надання позивачу відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачем не ставилося та відповідачем не розглядалося.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача про зобовязання відповідача негайно надати позивачу відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральних збитків в сумі десяти тисяч гривень за суттєве погіршення стану здоровя позивача, як компетенцію матеріальних витрат на лікування, як наслідок нервового та психологічного перенапруження.

Суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з тих підстав, що позивачем не наведено та не надано суду жодного конкретного доказу щодо суттєвого погіршення його здоровя, розрахунків та доказів на їх підтвердження щодо матеріальних витрат на лікування наслідків нервового та психологічного перенапруження та наявності причинно-наслідкового звязку зазначених позивачем збитків із незаконними діями відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 71, 86, 94, 128, 158-162, 167, 184-186, 254 КАС України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_4 до управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Одеській області, третя особа Головне управління Державного казначейства України в Одеській області про визнання дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку незаконними; зобовязання відповідача негайно надати позивачу відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; стягнення моральних збитків в сумі десяти тисяч гривень за суттєве погіршення стану здоровя позивача, як компетенцію матеріальних витрат на лікування, як наслідок нервового та психологічного перенапруження задовольнити частково.

Визнати відмову управління Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в Одеській області у наданні ОСОБА_4 відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку незаконною.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений для її подання і якщо строк апеляційного оскарження не буде поновлено, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови протягом 10-ти днів з дня складення в повному обсязі та послідуючим поданням апеляційної скарги протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

В повному обсязі постанову складено 14 липня 2010 року.

Суддя М.Г. Цховребова