Справа № 2а-1402/10/0370
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2010-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2010 рокуСправа № 2а-1402/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Валюха В.М.,

при секретарі судового засідання Пігулі І.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Житлово-комунального підприємства № 3 до Державної інспекції з контролю за цінами у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення № 21-К від 23 березня 2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін,

ВСТАНОВИВ:

Житлово-комунальне підприємство № 3 (далі ЖКП № 3, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Державної інспекції з контролю за цінами у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення № 21-К від 23.03.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною інспекцією з контролю за цінами у Волинській області проведено планову перевірку позивача з питань дотримання державної дисципліни цін при формуванні, встановленні та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги, відповідності зміни їх розмірів, а також рівня відшкодування населенням вартості послуг за підсумками виробничої діяльності у 2009 році, про що складено акт № 000716 від 16.03.2010 року. На підставі матеріалів перевірки відповідачем прийнято рішення № 21-К від 23.03.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін у вигляді вилучення у позивача 769602 грн. 19 коп. необґрунтовано одержаної виручки та стягнення штрафу в сумі 1539204 грн. 38 коп. Позивач вважає вказане рішення протиправним, покликаючись на такі обставини.

Відповідач в акті перевірки ототожнив поняття тариф і собівартість послуги, тоді як відповідно до Методичних рекомендацій щодо розрахунків економічно обґрунтованих тарифів на житлово-комунальні послуги, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 29.03.1999 року № 78, у величину тарифу на житлово-комунальні послуги включається дві складові планова собівартість одиниці послуги та плановий прибуток підприємства, потрібний для його функціонування та розвитку, віднесений до одиниці послуги. Відповідач перевіряв правильність формування тарифів, виходячи лише з їх собівартості, не враховуючи право включати до їх складу і прибуток. Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженою наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 року № 298/519, передбачена відповідальність за порушення державної дисципліни цін, а не собівартості наданих послуг.

Позивач, формуючи тарифи на комунальні послуги, включив до їх вартості адміністративні витрати, зокрема, витрати колекторської компанії, сплату земельного податку, що не суперечить пунктам 28, 29, 31 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560, та пунктам 33, 34, 36 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, проте відповідач визнав такі дії за порушення.

Державною інспекцією з контролю за цінами у Волинській області на підставі аналізу фактично понесених витрат, повязаних з наданням комунальних послуг (вартості матеріалів, чисельності працівників тощо) встановлено, що позивачем надавалися комунальні послуги лише частково. Позивач вказує, що відповідач не навів методики, за якою проводив такі розрахунки та їх зміст. У випадку встановлення факту ненадання чи неповного надання житлово-комунальних послуг передбачено складання відповідних актів уповноваженими особами житлово-комунальної служби та будинкового комітету, які були б підставою для перерахунку вартості тарифів. Такі акти відсутні. Також при розрахунках фактично наданих послуг і не виконаних робіт (послуг) відповідач неправильно зазначив площу обслуговування житла, яка станом на 01.01.2009 року становить 465,079 тис. кв. метрів, а відповідач виходив із площі 648,98 тис. кв. метрів.

Перевіркою не враховано також те, що позивач надавав окремі послуги за пільговими тарифами, проте будь-яку компенсацію чи відшкодування не отримував, а тому ЖКП № 3 самостійно коригувало розмір складових тарифу у випадку перевищення фактичних витрат за окремими статтями тарифу, як це передбачалося згідно з рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 31.03.2006 року № 135.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Волинській області № 21-К від 23.03.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

В поданих суду письмових запереченнях проти адміністративного позову від 28.05.2010 року № 798/08-01 (а. с. 70-72) відповідач адміністративний позов не визнав та пояснив, що Державною інспекцією з контролю за цінами у Волинській області було проведено перевірку позивача на предмет додержання державної дисципліни цін при формуванні, встановленні та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги, відповідності зміни їх розмірів, а також рівня відшкодування населенням вартості послуг за підсумками виробничої діяльності у 2009 році, про що складено акт № 000716 від 16.03.2010 року. Перевіркою встановлено, що у період з 01.04.2009 року по 31.12.2009 року позивачем неправомірно нараховувалася плата за фактично не надані або надані не в повному обсязі послуги, внаслідок чого необгрунтовано одержано виручки на суму 769602 грн. 19 коп. Затвердження тарифів регулювалося Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560, який визначав, що під час формування тарифу на послуги повинна забезпечуватися прозорість усіх його складових з визначенням вартості кожної з них з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири і не передбачав нарахування прибутку. Відповідно до цієї постанови Кабінету Міністрів України виконавчим комітетом Луцької міської ради були прийняті рішення № 404 від 06.12.2005 року та № 451 від 14.12.2005 року про затвердження тарифів на послуги за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються житлово-комунальними організаціями. В подальшому постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560 втратила чинність у звязку з прийняттям нової постанови Кабінетом Міністрів України про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 20.05.2009 року № 529. Виконавчий комітет Луцької міської ради всупереч новому Порядку не затвердив нові тарифи, а здійснив коригування старих тарифів через встановлення коефіцієнтів, про що прийняв відповідне рішення № 662-1 від 09.09.2009 року.

Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, передбачено, що формування тарифів залежить від визначеного переліку витрат, зокрема, адміністративних, до яких не відносяться витрати, повязані з стягненням заборгованості (послуги, що надаються колекторською компанією) і сплатою земельного податку. Позивач ці норми порушив.

Крім того, ЖКП № 3 за період з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року неправомірно нараховано мешканцям плату за такі надані не в повному обсязі послуги: поточний ремонт, підготовка житлового фонду до експлуатації в осінньо-зимовий період; обслуговування систем диспетчеризації; дезінсекції; технічне обслуговування ліфтів; ремонт газового обладнання на загальну суму 162639 грн. 00 коп., з яких отримано 119702 грн. 30 коп. За період з 01.10.2009 року по 31.12.2009 року позивачем неправомірно нараховано мешканцям плату за такі надані не в повному обсязі послуги: прибирання сходових кліток; освітлення сходових кліток, підвалів; прибирання прибудинкової території, вивезення негабаритних відходів; дезінсекція, обслуговування димовентканалів; обслуговування систем диспетчеризації; поточний ремонт, підготовка житлового фонду до експлуатації в осінньо-зимовий період; ремонт газового обладнання; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем загального користування; технічне обслуговування ліфтів; електроенергія ліфтів, на загальну суму 990701 грн. 05 коп., з яких отримано 649899 грн. 89 коп.

Відповідно до Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 року № 298/519, порушенням порядку встановлення і застосування цін, за які накладаються економічні санкції, є включення у вартість продукції та послуг, ціни (тарифи) на які регулюються, фактично не виконаних або виконаних не в повному обсязі послуг (робіт). При цьому, необґрунтовано одержана виручка обчислюється як різниця між одержаною виручкою від реалізації і вартістю продукції та послуг, визначеною відповідно до нормативів, з урахуванням фактичних обсягів виконання. Відповідач просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та письмових поясненнях від 08.07.2010 року (а. с. 149-155), та додатково пояснив, що тарифи на житлово-комунальні послуги затверджувалися відповідними рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради, і позивач не мав юридичних підстав їх змінювати чи проводити перерахунок. Відповідач при розрахунку економічних санкцій не врахував, що нарахування плати за обслуговування будинків залежить від наявності інженерно-технічних мереж житлового будинку, санітарного стану, поверху проживання та інших показників в кожному окремому випадку, а тому при встановленні фактів надання не в повному обсязі комунальних послуг відповідач повинен був звернути увагу на ці особливості. Закон України «Про ціни і ціноутворення» передбачає відповідальність за порушення державної дисципліни цін у вигляді вилучення в доход відповідного бюджету необґрунтовано одержаної виручки та стягнення штрафу в двократному розмірі від цієї суми в позабюджетні фонди місцевих рад, проте відповідач прийняв рішення про стягнення штрафу до Державного бюджету України, а не до місцевого бюджету міста Луцька. Представник позивача просить визнати протиправним та скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Волинській області № 21-К від 23.03.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача виконавчого комітету Луцької міської ради, залученого до участі у справі згідно ухвали суду від 14.07.2010 року (а. с. 165-166), адміністративний позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні, кожен зокрема, адміністративний позов не визнали з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти адміністративного позову, та додаткових поясненнях від 18.06.2010 року № 923/08-01 (а. с. 107-108), від 02.07.2010 року № 1024/08-01 (а. с. 123-124), просять в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Статуту ЖКП № 3, затвердженого рішенням виконкому Луцької міської ради № 11 від 01.02.2006 року, позивач є комунальним підприємством, створеним з метою надання населенню високоякісних послуг щодо утримання житлового фонду (а. с. 112-119).

Державною інспекцією з контролю за цінами у Волинській області була проведена перевірка позивача щодо дотримання державної дисципліни цін при формуванні, встановленні та застосуванні тарифів на житлово-комунальні послуги, відповідність зміни їх розмірів, а також рівня відшкодування населенням вартості послуг за підсумками виробничої діяльності у 2009 році, про що складено акт № 000716 від 16.03.2010 року (а. с. 9-30). Перевіркою встановлено включення у вартість продукції та послуг, ціни (тарифи) на які регулюються, фактично не виконаних або виконаних не в повному обсязі послуг (робіт). Згідно з додатком до акту перевірки від 19.03.2010 року (а. с. 31-32) ЖКП № 3 за період з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року неправомірно нараховано мешканцям плату за надані не в повному обсязі такі послуги: поточний ремонт, підготовка житлового фонду до експлуатації в осінньо-зимовий період; обслуговування систем диспетчеризації; дезінсекції; технічне обслуговування ліфтів; ремонт газового обладнання на загальну суму 162639 грн. 00 коп., з яких отримано 119702 грн. 30 коп. Крім того, за період з 01.10.2009 року по 31.12.2009 року позивачем неправомірно нараховано мешканцям плату за такі надані не в повному обсязі послуги: прибирання сходових кліток; освітлення сходових кліток, підвалів; прибирання прибудинкової території, вивезення негабаритних відходів; дезінсекція, обслуговування димовентканалів; обслуговування систем диспетчеризації; поточний ремонт, підготовка житлового фонду до експлуатації в осінньо-зимовий період; ремонт газового обладнання; технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем загального користування; технічне обслуговування ліфтів; електроенергія ліфтів, на загальну суму 990701 грн. 05 коп., з яких отримано 649899 грн. 89 коп. Загальна сума порушення державної дисципліни цін за період з 01.04.2009 року по 31.12.2009 року склала 1153340 грн. 05 коп., з яких отримано на розрахунковий рахунок позивача 769602 грн. 19 коп.

Рішенням начальника Державної інспекції з контролю за цінами у Волинській області № 21-К від 23.03.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін вилучено у позивача 769602 грн. 19 коп. необґрунтовано одержаної виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та стягнуто в дохід державного бюджету штраф у сумі 1539204 грн. 38 коп. (а. с. 120).

Судом також встановлено, що рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради від 06.12.2005 року № 404 (а. с. 75-76) та від 14.12.2005 року № 451 (а. с. 77-78) затверджено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що надаються житлово-експлуатаційними організаціями. Відповідно до структури та вартості таких послуг до їх складу входять такі статті витрат: прибирання сходових кліток, підвалів, вивезення твердих побутових відходів, освітлення сходових кліток, підвалів, прибирання прибудинкової території, вивезення негабаритних відходів, утримання аварійних служб, дератизація, дезинсекція, обслуговування димовентиляційних каналів, обслуговування систем диспетчеризацій, поточний ремонт та підготовка житлового фонду до експлуатації в осінньо-зимовий період, ремонт газового обладнання, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем загального користування (в тому числі холодного водопостачання, водовідведення, гарячого водопостачання, центрального опалення), технічне обслуговування ліфтів, електроенергія для ліфтів (а. с. 78). Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 09.09.2009 року № 662-1 було встановлено з 10.10.2009 року коефіцієнт зміни витрат, повязаних з наданням послуг з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій (а. с. 79-80). Таким чином, були підвищені тарифи на комунальні послуги без розрахунку їх собівартості та визначенням базового тарифу, шляхом встановлення коефіцієнтів для перерахунку діючих з 2005 року тарифів. Розрахунок вартості послуг за кожним будинком не проводився, відмінності в оплаті комунальних послуг встановлювалися лише для будинків з ліфтами та для мешканців, що проживали в ветхому житловому фонді.

При проведенні перевірки ЖКП № 3 щодо додержання державної дисципліни цін відповідач провів порівняльний аналіз фактично понесених витрат позивачем при наданні послуг з утримання будинків протягом 2009 року з вартістю таких послуг, закладених в тариф рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради, та правомірність їх формування згідно з Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560, та Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529. В акті перевірки № 000716 від 16.03.2010 року та додатках до акту перевірки наведені показники перевищення вартості послуг над фактичними витратами, понесеними позивачем.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку, а згідно із пунктом 6 частини другої статті 21 цього ж Закону виробники зобовязані розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560, розмір тарифів (нормативних витрат, повязаних з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій) визначається по кожному будинку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з типовим переліком послуг. Під час формування тарифу на послуги повинна забезпечуватися прозорість усіх його складових з визначенням вартості кожної з них з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири. У разі зміни розміру складових до тарифу на послуги вносяться відповідні зміни.

З 09.06.2009 року набрав чинності Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, який передбачає новий механізм формування тарифів на комунальні послуги шляхом доведення тарифів до відома власників житлових будинків (квартир) та проведення щодо кожного будинку громадських слухань. За результатами громадських слухань перелік послуг за кожним будинком може бути зменшено виконавцем порівняно з типовим переліком за умови одержання у строк до 30 днів з дати проведення громадських слухань оформленого письмово в установленому законодавством порядку рішення власників житлових будинків (гуртожитків), власників квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках) про забезпечення надання послуг, запропонований виконавцем перелік яких зменшено. У разі коли перелік послуг зменшується, виконавець перераховує тарифи і подає новий розрахунок тарифів відповідному органові місцевого самоврядування, що приймає рішення про його затвердження (погодження). З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі договір про надання послуг), що передбачає надання послуг, перелік яких визначений за результатами громадських слухань згідно з типовим переліком. Послуги надаються відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невідємною частиною договору про надання послуг (пункт 2 Порядку). Обидва Порядки містять розрахунки нормативних витрат, показники, формули, за якими вони обчислюються.

Згідно з пунктом 34 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529, коригування тарифів можливе лише з метою забезпечення відшкодування у повному обсязі економічно обґрунтованих планованих витрат, що враховуються під час визначення повної собівартості послуг, запланованого прибутку та податку на додану вартість. Механізм коригування тарифів запроваджується у разі, коли протягом строку дії тарифів змінюються ставки податків і зборів (обовязкових платежів), рівень заробітної плати у виконавця (відповідно до законодавства, Генеральної та галузевої угод), ціни (тарифи) на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси. Коригуванню підлягають лише складові витрат, за якими відбулися цінові зміни у бік збільшення (зменшення), що сприятиме забезпеченню економічної обґрунтованості та прозорості запровадження механізму коригування тарифів.

Як встановлено судом, позивач при проведені перевірки та під час судового засідання не надав належних доказів для обґрунтування рівня вартості (тарифу) комунальних послуг, розміру кожної зі складових до тарифу на комунальні послуги, правового та економічного обґрунтування визначення коефіцієнтів для підвищення тарифів з 01.10.2009 року. ЖКП № 3 не підтверджено надання окремих послуг, витрати по яких включені як складові тарифу. Позивач не надав також розрахунок тарифів по кожному будинку окремо залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій згідно з типовим переліком послуг. При підвищенні тарифів шляхом встановлення коефіцієнтів витрат позивач не діяв відповідно до вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529. Разом з тим, відповідач навів факти включення до складу тарифу послуг, які не надавалися або надавалися не в повному обсязі.

Згідно з пунктом 3.2 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 14.12.2005 року № 451 (а. с. 77) та пункту 4 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 09.09.2009 року № 662-1 (а. с. 79) житлово-комунальні підприємства було зобовязано здійснити перерахунки вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі надання або надання не в повному обсязі послуги. Як встановлено перевіркою, позивач такий перерахунок провів лише на суму 8400 грн. 00 коп.

Крім того, перевіркою встановлено включення до адміністративних витрат (які беруть участь у розрахунку вартості тарифу за комунальні послуги) витрат, повязаних зі сплатою земельного податку та оплатою послуг ТзОВ «Колекторської компанії «Корсар». Перелік витрат, які можуть бути віднесені до адміністративних, визначаються відповідно до пункту 36 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 560, та пункту 31 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 529. Даний перелік не містить витрат, повязаних зі стягненням заборгованості з споживачів послуг (послуг колекторської компанії). Щодо сплати земельного податку, то власники будинків (квартир) згідно з Законом України «Про плату за землю» є платниками земельного податку і самостійно перераховують його до бюджету.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 03.12.1990 року (з наступними змінами та доповненнями) вся необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків підприємств і організацій в банківських установах за рішенням суду.

Згідно із пунктом 1.4 Інструкції про порядок застосування економічних санкцій та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 року № 298/519, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2001 року за № 1047/6238, підставою для застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін є одержання субєктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного в періоді, що перевіряється, порядку встановлення та застосування цін і тарифів, які регулюються уповноваженими органами відповідно до вимог законодавства. Порушенням порядку встановлення і застосування цін, за які накладаються економічні санкції, є, зокрема, включення у вартість продукції та послуг, ціни (тарифи) на які регулюються, фактично не виконаних або виконаних не в повному обсязі послуг (робіт).

Як передбачено пунктами 1.6, 1.7, 2.1, 3.1 зазначеної Інструкції, необґрунтовано одержані субєктами господарювання, унаслідок порушень порядку встановлення і застосування цін, суми виручки та штрафи підлягають вилученню згідно із законодавством на підставі рішень, прийнятих органами державного контролю за цінами. Вилученню в дохід бюджету підлягають суми, які одержані внаслідок порушень державної дисципліни цін, визначених на підставі матеріалів перевірок незалежно від фінансового стану порушника та його розрахунків з бюджетом. Необґрунтовано одержана субєктом підприємницької діяльності сума виручки, що підлягає вилученню в дохід бюджету, обчислюється при включенні у вартість продукції та послуг, ціни на які регулюються, фактично не виконаних послуг (робіт) або виконаних не в повному обсязі як різниця між одержаною виручкою від реалізації і вартістю продукції та послуг, визначеною відповідно до нормативів, з урахуванням фактичних обсягів виконання. Державна інспекція з контролю за цінами та державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі приймають рішення про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій у порядку, передбаченому законодавством. Підставою для прийняття рішень про вилучення сум економічних та фінансових (штрафних) санкцій є акти перевірок, які складаються посадовими особами органів державного контролю за цінами.

Таким чином, оскільки у період з 01.04.2009 року по 31.12.2009 року позивачем неправомірно нарахована споживачам житлово-комунальних послуг плата за надані не в повному обсязі послуги, тому Державна інспекція з контролю за цінами у Волинській області в межах наданих повноважень та з дотриманням чинного законодавства України, в межах строків застосування адміністративно-господарських санкцій, визначених статтею 250 Господарського кодексу України, на підставі акту перевірки № 000716 від 16.03.2010 року правомірно прийняла рішення № 21-К від 23.03.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Суд не бере до уваги пояснення представника позивача щодо можливості включення до вартості тарифу, крім собівартості послуги, ще й планового прибутку, з посиланням на Методичні рекомендації щодо розрахунків економічно обгрунтованих тарифів на житлово-комунальні послуги, затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 29.03.1999 року № 78, оскільки такі Методичні рекомендації носять рекомендаційний характер.

Суд не бере до уваги пояснення представника позивача про те, що підставою для перерахунку розміру плати у разі їх ненадання чи надання не в повному обсязі є претензії та скарги споживачів та відповідні акти, оскільки пунктом 3.2 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 14.12.2005 року № 451 (а. с. 77) та пунктом 4 рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 09.09.2009 року № 662-1 (а. с. 79) прямо передбачено обовязок житлово-комунальних підприємств здійснити перерахунки вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі надання або надання не в повному обсязі послуги. Крім того, суд враховує, що в акті перевірки від 16.03.2010 року встановлено, що ЖКП № 3 самостійно без вказаних документів було проведено перерахунок на суму 8400 грн. 00 коп. за не надані послуги протягом 2009 року, в тому числі прибирання сходових кліток на 6600 грн. 00 коп., освітлення сходових кліток на 1000 грн. 00 коп., прибирання прибудинкової території на 100 грн. 00 коп., поточний ремонт, підготовка житлового фонду до експлуатації в осінньо-зимовий період на 500 грн. 00 коп., технічне обслуговування ліфтів на 200 грн. 00 коп. (а. с. 28).

Суд також не бере до уваги доводи позивача щодо помилкового визначення площі обслуговування житла, оскільки при розрахунку розміру економічних санкцій відповідач правильно виходив із загальної площі житла, яка перебувала на обслуговуванні позивача та становила 648,98 тис. кв. метрів, що підтверджується довідкою ЖКП № 3 (а. с. 74).

Крім того, суд не бере до уваги пояснення представника позивача про те, що подвійний розмір штрафу може стягуватися лише до позабюджетних фондів місцевих рад, як це визначено Законом, виходячи з такого. Відповідно до пункту 6 Положення про Державну інспекцію за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2000 року № 1819, начальник Державної інспекції з контролю за цінами та його заступники, начальники територіальних органів Державної інспекції з контролю за цінами та їх заступники від імені органів державного контролю за цінами приймають рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необгрунтовано одержаної субєктами господарювання виручки у результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному її розмірі. Згідно зі статтею 9 Бюджетного кодексу України надходження від штрафів та фінансових санкцій визнаються неподатковими надходженнями, що відносяться до доходів бюджету. Склад доходів державного та інших бюджетів визначається законом про державний бюджет на відповідний рік. Згідно з пунктом 15 статті 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року (з змінами і доповненнями) до доходів загального фонду Державного бюджету України на 2009 рік належать кошти від санкцій (штрафи, пеня тощо), що застосовуються за рішеннями уповноважених посадових осіб Антимонопольного комітету України та інших органів виконавчої влади. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку, що штраф, передбачений за порушення державної дисципліни цін, повинен стягуватись в дохід Державного бюджету України, про що й зазначено у оскаржуваному рішенні.

Таким чином, судом не встановлено підстав для визнання протиправним та скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами у Волинській області № 21-К від 23.03.2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 КАС України, на підставі Закону України «Про ціни і ціноутворення», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Житлово-комунального підприємства № 3 до Державної інспекції з контролю за цінами у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення № 21-К від 23 березня 2010 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 28 вересня 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М.Валюх