Справа № 807/2596/13-а
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2013-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

20 листопада 2013 рокум. Ужгород№ 807/2596/13-а

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М. при секретарі судового засідання Нагорна Л.І., та сторін, які беруть участь у справі:

представника позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Державної екологічної інспекції у Закарпатській області про визнання протиправними дії, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» звернулося в Закарпатській окружний адміністративний суд з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, в якій просять:

- Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Закарпатській області щодо складення Претензії №27/13/13 від 15.04.2013 року, щодо ствердження, що в період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року КП «Водоканал м. Ужгорода» здійснювало самовільне використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст.19, ст.21, ст.67 Кодексу України «Про надра» і чим нанесла шкоди природним ресурсам на суму 922082,93 грн., оскільки вона ґрунтується на протиправних та помилкових припущеннях, зазначених в ОСОБА_2 перевірки дотримання природоохоронного законодавства від 17.07.2012 року.

- Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Закарпатській області щодо складення Претензії №97/13/13 від 30.09.2013 року, щодо ствердження, що в період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року КП «Водоканал м. Ужгорода» здійснювало самовільне використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст.19, ст.21, ст.67 Кодексу України «Про надра» і чим нанесла шкоди природним ресурсам на суму 922082,93 грн.

- Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Закарпатській області щодо складення ОСОБА_2 перевірки дотримання природоохоронного законодавства від 17.07.2012 року, в частині ствердження, що в період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року КП «Водоканал м. Ужгорода» здійснювало самовільне використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст.19, ст.21, ст.67 Кодексу України «Про надра» і чим нанесла шкоди природним ресурсам на суму 922082,93 грн.

15 листопада 2013 року в судовому засіданні представник відповідача подав суду клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, що сформульовані в пункті 2 прохальної частини адміністративного позову, а саме: «Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Закарпатській області щодо складення Претензії №27/13/13 від 15.04.2013 року, щодо ствердження, що в період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року КП «Водоканал м. Ужгорода» здійснювало самовільне використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст.19, ст.21, ст.67 Кодексу України «Про надра» і чим нанесла шкоди природним ресурсам на суму 922082,93 грн., оскільки вона ґрунтується на протиправних та помилкових припущеннях, зазначених в ОСОБА_2 перевірки дотримання природоохоронного законодавства від 17.07.2012 року». Клопотання мотивує наступним. На переконання представника відповідача дану позовну вимогу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки Претензія не є рішенням органу державної влади в його розумінні (нормативно-правовим актом чи актом індивідуальної дії). Претензія не є рішенням субєкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обовязків осіб чи субєктів владних повноважень, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору. Також, дії службових осіб вчинені при складанні претензії, не можуть бути предметом спору, оскільки не мають обовязкового характеру. Таким чином, на думку представника відповідача, порядок врегулювання спору повинен здійснюватися шляхом звернення до господарського суду.

В судовому засіданні представник відповідача клопотання підтримав та просив суд закрити провадження у справі в частині визнання протиправними дії Державної екологічної інспекції у Закарпатській області щодо складення Претензії №27/13/13 від 15.04.2013 року, щодо ствердження, що в період з 08.08.2011 року по 17.07.2012 року КП «Водоканал м. Ужгорода» здійснювало самовільне використання водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст.19, ст.21, ст.67 Кодексу України «Про надра» і чим нанесла шкоди природним ресурсам на суму 922082,93 грн., оскільки вона ґрунтується на протиправних та помилкових припущеннях, зазначених в ОСОБА_2 перевірки дотримання природоохоронного законодавства від 17.07.2012 року.

Представник позивача в судовому засіданні заперечила проти заявленого клопотання спираючись на мотиви наведені у письмових запереченнях на клопотання. Вважає необгрунтованими твердження відповідача про те, що спірні правовідносини виникли між сторонами під час досудового врегулювання господарського спору, а дії службових осіб при складанні претензії не можуть бути предметом спору, оскільки не мають обовязкового характеру.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються клопотання, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для його розгляду, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволені клопотання представника відповідача з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з п. ґ ч.1 статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить предявляти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.1.4 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 (далі - Методика № 389), ця Методика застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог субєктами господарювання природоохоронного законодавства.

Посилання на те, що відповідач при складенні претензії та розрахунку суми збитків керувався вимогами цієї Методики наявні як в Претензії №27/13/13 від 15.04.2013р., так і в Претензії №97/13/13 від 30.09.2013р.

Тобто, Державна екологічна інспекція України у відносинах з юридичними особами, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є органом виконавчої влади та субєктом владних повноважень, складаючи та направляючи позивачу претензії та розрахунки, діяла як субєкт владних повноважень на виконання управлінських функцій, тому даний спір відноситься до публічно-правових спорів.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Суд зазначає, що для спорів щодо визнання неправомірними дій посадових осіб Державної екологічної інспекції Закарпатської області при реалізації нею владних управлінських функцій у сфері охорони навколишнього природного середовища законом не встановлено іншого порядку судового вирішення. Отже, на даний спір поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Згідно з приписами пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України спір, який виник між сторонами у даній справі, є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про необґрунтованість заявленого клопотання, а тому у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 157, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» до Державної екологічної інспекції у Закарпатській області про визнання протиправними дії - відмовити.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3