Справа № 2-а-4881/10/0270
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 листопада 2010 р. Справа № 2-а-4881/10/0270 м. Вінниця

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Закритого акціонерного товариства "Поділлявторметал"

до: Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю в особі Територіальної державної інспекції праці у Вінницькій області посадова особа: Головного державного інспектора праці ОСОБА_1

про: визнання протиправним та скасування припису

В С Т А Н О В И В :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Закритого акціонерного товариства "Поділлявторметал" до Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю в особі Територіальної державної інспекції праці у Вінницькій області посадова особа: Головного державного інспектора праці ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду;

5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення);

6) немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами ст. 104 КАС України особа має право звернутися до суду з адміністративним позовом, якщо вона вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

В силу п.1 ч.1. ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З наведеної норми вбачається, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені дії або бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства та прийнятих в результаті ними рішень.

За загальним правилом в основі протиправних дій лежать певні юридичні факти, субєктивні обставини, застосування яких потягло за собою порушення прав сторони. При цьому такі дії носять явний характер, тобто повинні підтверджуватись відповідними доказами.

В силу ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 106 КАС України визначено вимоги до позовної заяви. У позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позовна вимога - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення, за умови що дана вимога відповідає матеріально-правовим способам захисту порушеного права, визначених законом.

Так, позивач у своїх вимогах просить суд винести рішення про визнання протиправним та скасування ОСОБА_2 №02-01-45/1799-1590 від 16.11.2010 року з вимогою переглянути наказ щодо встановлених на відшкодування витрат на відрядження, що винесений Головним державним інспектором праці ОСОБА_1. Однак, як вбачається з тексту матеріалів позовної заяви, зокрема з її мотивувальної частини, позивач, аргументуючи свою позицію щодо протиправності дій (рішення) відповідача, всупереч вимогам ч.2 ст.2 КАС України не наводить жодної аргументації з посиланням на норми матеріального та процесуального права протиправності дій (рішення) суб`єкта владних повноважень. Зокрема, позивачем не вказується, які конкретно норми чинного законодавства були порушені відповідачем при вчиненні дій стосовно складання Акту перевірки №02-01-45/1799 та винесення в подальшому, на його підставі, протиправного на думку позивача ОСОБА_2 №02-01-45/1799-1590.

Як зазначалось вище, відповідно до п.4 ч.1. ст.106 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Крім того, частиною 2 ст. 106 КАС України визначено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Письмовими доказами в розумінні ст. 79 КАС України є документи, листи, телефонограми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

В порушення вказаних норм позивачем не зазначено обставин на підтвердження позовних вимог та не надано відповідних письмових доказів.

Так, зокрема, посилаючись на те, що "16 листопада 2010 року за результатами вибіркової повторної перевірки, що була проведена на Закритому акціонерному товаристві "Поділлявторметал", Головним державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Вінницькій області Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю ОСОБА_1 було складено Акт перевірки №02-01-45/1799 та винесено припис №02-01-45/1799-1590 з вимогою переглянути наказ щодо встановлених сум на відшкодування витрат на відрядження, відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №663 від 23.04.1999 року", позивач не зазначив доказів, якими б підтверджувався факт реалізації відповідачем наданих йому владних повноважень, в частині здійснення контролю за додержанням законодавства про працю шляхом проведення 16 листопада 2010 року перевірки (суцільної та/або вибіркової, планової та/або позапланової, первинної та/або повторної) роботодавця в особі позивача - Закритого акціонерного товариства "Поділлявторметал".

До того ж, оскаржуючи припис позивач не вказує на те, відносно кого було внесено цей припис.

А тому на підставі наданих матеріалів суд попередньо не в змозі оцінити наявність існування порушення прав та інтересів, зокрема позивача, а не його посадових осіб, саме діями (рішенням) відповідача в ході здійснення контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.107 КАС України, якщо позовну заяву подано представником, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи має представник належні повноваження. Як вбачається з позовної заяви, її підписано генеральним директором ОСОБА_3, проте в доданих до позовної заяви матеріалах відсутні належні докази в підтвердження того, що гр. ОСОБА_3, являється генеральним директором Закритого акціонерного товариства "Поділлявторметал" станом на 26.11.2010 року, тобто на дату звернення до суду.

Зокрема, ч. 7 ст. 56 КАС України, встановлено, що законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом. Згідно ж ч.2 ст.58 КАС України, повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду чи факт родинних, опікунських тощо відносин з особою, інтереси якої вони представляють.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи викладене, в умовах відсутності в позовних матеріалах документів, якими б підтверджувались повноваження особи як законного представника Закритого акціонерного товариства "Поділлявторметал", суд позбавлений можливості встановити факт належного представництва.

Слід зауважити, що позивачем допущені певні неточності при обґрунтуванні обставин справи, зокрема з тексту абзацу 8-го сторінки 2-ої позовної заяви вбачається те, що:

"Зважаючи на те, що у Відповідача відсутні оригінали Акту та оскаржуваного ОСОБА_2, просимо суд витребувати їх оригінали у Відповідача".

Поряд з цим, пункт 1 прохальної частини адміністративного позову містить вимогу наступного змісту:

"Витребувати у Територіальної державної інспекції праці у Вінницькій області Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 2) оригінал Акту перевірки №02-01-45/1799 від 16.11.2010року та оригінал припису №02-01-45/1799-1590 від 16.11.2010 року".

Вищезазначене свідчить про те, що обставини стосовно неможливості або ускладнення надання позивачем потрібних суду доказів, в зв`язку з чим, виникає необхідність у їх витребовуванні саме судом, потребують уточнення.

В той же час, з тексту позовної заяви залишається незрозумілим, у який спосіб, коли і за яких обставин позивачу стало відомо про існування оскаржуваного ОСОБА_2 №02-01-45/1799-1590 винесеного відповідачем 16.11.2010 року.

За правилами ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, суд керується кодексом адміністративного судочинства України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 року, який набув чинності 30.07.2010 року.

Стаття 106 КАС України не містить виключень і поширюється на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання її положень свідчить про її невідповідність вимогам Закону

Вищезазначені обставини позбавляють суд можливості вирішити питання щодо відкриття провадження по справі.

За правилами визначеними ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви слід залишити без руху та надати позивачу строк для виконання всіх вимог перелічених в ст. 106 КАС України.

Керуючись статтею 108 КАС України,

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву Закритого акціонерного товариства "Поділлявторметал" до Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю в особі Територіальної державної інспекції праці у Вінницькій області посадова особа: Головного державного інспектора праці ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування припису залишити без руху.

2. Надати позивачу п`ятиденний термін для усунення недоліків вказаних в даній ухвалі з моменту її отримання та зобов`язати останнього надати суду докази на підтвердження виконання вимог цієї ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде повернута позивачу.

4. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Чернюк Алла Юріївна