Справа № 2-а-2195/10/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2011-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 грудня 2011 р. Справа № 2-а-2195/10/0270

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича

при секретарі судового засідання: Захаріяш Ользі Олександрівні,

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Тростянецької об`єднаної державної податкової інспекції

до: державного підприємства Ладижинської виправної колонії №39 управління

про: стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ :

постановою суду від 02.08.2010 року позовні вимоги Тростянецької ОДПІ задоволено в повному обсязі та стягнено з державного підприємства Ладижинської виправної колонії №39 управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області заборгованість в сумі 397453 гривень.

21.11.2011 року відповідач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду, мотивуючи свою заяву недофінансуванням установи та відсутністю коштів.

В судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримала.

Натомість, представник Тростянецької ОДПІ проти розстрочення наявної у відповідача заборгованості заперечував.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Законом України "Про виконавче провадження" визначені умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Цим же Законом визначено порядок і умови виконання рішень суддів щодо стягнення з боржників коштів.

У відповідності із нормами частини першої статті 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду, що видав виконавчий лист, із поданням, а сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. 2 вказаної статті, суд у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Проте, в поданій боржником заяві винятковість випадку, через яку слід розстрочити виконання рішення суду у справі №2-а-2195/10/0270, належним чином не обґрунтована та відповідними доказами не підтверджена.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.26 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу в Україні" звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров'я не допускається, що у свою чергу у неможливою завдання шкоди підприємству органами державної виконавчої служби під час проведення виконавчих дій шляхом звернення стягнень на майно боржника.

Враховуючи викладене, беручи до уваги заперечення позивача проти розстрочення виконання судового рішення, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ДП Ладижинської виправної колонії №39 управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області про розстрочення виконання судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 165, 186, 254, 263 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

в задоволенні заяви ДП Ладижинської виправної колонії №39 управління державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області про розстрочення виконання судового рішення відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Загороднюк Андрій Григорович