Справа № 0870/7683/12
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року (16 год. 45 хв.) Справа № 0870/7683/12 Провадження № СН/808/36/15 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Союз-D» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Союз-D» (далі іменується позивач, ТОВ «Підприємство «Союз-D») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується суд) з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС (далі іменується відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 08.05.2012 №.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що в результаті проведеної відповідачем позапланової документальної невиїзної перевірки ТОВ «Підприємство «Союз-D» з питання дотримання вимог податкового та іншого законодавства при взаємовідносинах з контрагентом ТОВ «Аркада і К» за період січень 2012 року та з контрагентом ТОВ ПКЦ «Моторс-Сим» за період лютий 2012 року, податковим органом було зроблено висновок про заниження позивачем податку на додану вартість за січень 2012 року на суму 13138,00 грн. по податковій накладній №301 від 03.01.2012, яка виписана ТОВ «Аркада і К» та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 05.02.2012 тобто на 33 календарний день від дати її видачі; за лютий 2012 року на суму 50809,00 грн. по податковим накладним №102 від 01.02.2012 та №1702 від 17.02.2012, які видані ТОВ ПКЦ «Мотор-Сим» та не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, та за результатами перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08.05.2012, яким визначено розмір податкового зобовязання позивача з ПДВ у загальному розмірі 79933,75 грн., позивач вважає висновки податкового органу у акті перевірки та прийняте за результатами перевірки рішення безпідставним та необґрунтованим з огляду на те, що ним не було допущено будь-яких порушень вимог податкового законодавства, тому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача № від 08.05.2012.

Відповідач позов не визнав, вважав його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, надав письмові заперечення, в яких, зокрема, зазначив, що в порушення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, ТОВ «Підприємство «Союз-D» завищило податковий кредит на 13138,00 грн. ПДВ за січень 2012 року та на 50809,00 грн. ПДВ за лютий 2012 року, що призвело до заниження на 63947,00 грн. суми ПДВ. Враховуючи викладене, вважає, що доводи позивача не спростовують висновків акту перевірки відносно встановлених порушень та не можуть бути підставою для скасування податкового повідомлення - рішення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2012 у даній справі, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2012, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаними рішеннями, ТОВ «Підприємство «Союз-D» звернулось до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою. Ухвалою від 24.02.2015 Вищим адміністративним судом України касаційна скарга ТОВ «Підприємство «Союз-D» задоволена частково, постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03.09.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.09.2014 скасовано, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції зазначив про те, що суди попередніх інстанцій, розглядаючи спір, жодних висновків щодо достовірності чи не достовірності даних, вказаних в первинних документах, або про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства чи навпаки, не зробили, а лише обмежились висновками про безпідставність включення сум ПДВ по податковим накладним, які були зареєстровані постачальниками в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку, передбаченого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Вказує, що під час нового розгляду справи слід врахувати викладене, встановити обставини, що входять до предмету доказування у даній справі, а саме: дослідити дотримання позивачем порядку формування податкового кредиту із урахування норм податкового законодавства, що діяли у цей період, з обовязковим врахуванням того, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій, які повинні підтверджуватися належним чином оформленими первинними документами, передбаченими правилами податкового та бухгалтерського обліку. В разі необхідності зобовязати сторони надати докази, яких не буде вистачати для зясування цих обставин, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися; дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

30.06.2015 супровідним листом від 16.03.2015 за № К/800/56074/14, до Запорізького окружного адміністративного суду від Вищого адміністративного суду України надійшла на новий розгляд адміністративна справа № 0870/7683/12. Справа передана судді Лазаренку М.С. та системою автоматичного розподілу справ їй присвоєно номер провадження СН/808/36/15.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.07.2015 справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду.

Представник позивача у судове засідання 03.09.2015 не зявився, клопотанням від 03.09.2015 просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання зявився представник відповідача ОСОБА_1 14.07.2015 представником відповідача надавались письмові заперечення на позов №1615/08-01-10-01 в яких, зокрема, зазначено про те, що відсутність документального підтвердження суми сплаченого товару по податковій накладній №301 від 03.01.2012, виписаній ТОВ «Аркада і К» та незареєстрованій в Єдиному реєстрі податкових накладних, не дає право на формування податкового кредиту у січні 2012 року на суму 13138,00 грн., реєстрація податкової накладної №302 від 03.01.2012 на 33 календарний день від дати виписки податкової накладної не дає право підприємству формувати податковий кредит у січні 2012 року на суму 13138,00 грн., а також відсутність документального підтвердження суми сплаченого товару по податковим накладними №102 від 01.02.2012 на суму ПДВ 25105,76 грн. та №1702 від 17.02.2012 на суму ПДВ 25702,78 грн., виписаних ТОВ ПКЦ «Моторс-сим» та незареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає право підприємству на формування податкового кредиту у лютому на суму 50809,00 грн. Вказує, що обовязок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованих даних податкового обліку належними документами покладається на платника покупця товарів (робіт), оскільки саме він є особою, яка зменшує обєкт оподаткування податком на прибуток та обєкт оподаткування податком на додану вартість. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів. На підставі вищевказаного, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Підприємство «Союз-D» просила відмовити повністю.

Ухвалою суду від 03.09.2015 про заміну сторони на правонаступника здійснено процесуальне правонаступництво та замінено відповідача у справі №808/7683/12 Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м.Запоріжжя Запорізької області ДПС на Державну податкову інспекцію у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Відповідно до частини шостої статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на те, що у судове засідання зявились не всі особи, які беруть участь у справі, в судовому засіданні 03.09.2015 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Союз-D» () зареєстровано 25.12.1997 Виконавчим комітетом Запорізької міської Ради, за адресою: 69002, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Гоголя, будинок №143. Товариство взято на податковий облік в органах державної податкової служби 30.01.1998 за №4487 та перебуває на обліку у ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя.

На підставі повідомлення від 18.04.2012 №46/16, виданого ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя старшому державному податковому інспектору сектору адміністрування податку на додану вартість відділу оподаткування юридичних осіб ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя ОСОБА_2, інспектору податкової служби ІІ рангу; на підставі підпунктів 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 статті 79, пункту 79.2 статті 79, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) та відповідно до Наказу ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя №189 від 17.04.2012 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Підприємство «Союз-D» () з питання дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентом ТОВ «Аркада і К» () за період січень 2012 року та з контрагентом ТОВ ПКЦ «Моторс-Сим» () за період лютий 2012 року.

ТОВ «Підприємство «Союз-D» () проінформований про проведення позапланової невиїзної перевірки письмовим повідомленням від 18.04.2012 №46/16 та копією наказу ДПІ у Жовтневому районі м.Запоріжжя №189 від 17.04.2012, які надіслано поштою з повідомленням про вручення.

20.03.2012 підприємству ТОВ «Підприємство «Союз-D» було вручено лист від 14.03.2012 №2628/10/16, щодо правильності та правомірності віднесення сум ПДВ до податкового кредиту у січні 2012 року податкових накладних виписаних контрагентом ТОВ «Аркада і К» ().

06.04.2012 підприємству ТОВ «Підприємство «Союз-D» було вручено лист від 02.04.2012 №873/10/153, щодо правильності та правомірності віднесення сум ПДВ до податкового кредиту у лютому 2012 року податкових накладних виписаних контрагентом ТОВ ПКЦ «Моторс-Сим» ().

На момент проведення перевірки документи надані.

За наслідками перевірки складено Акт перевірки №148/16/35104943 від 20 квітня 2012 року.

Як вбачається з акту перевірки (а.с. 7-11) податковим органом було зроблено висновок про те, що позивачем порушено вимоги пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2012 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму ПДВ, яка підлягає нараховуванню до сплати в бюджет за січень 2012 року на суму 13138 грн. по податковій накладній №301 від 03.01.2012, яка виписана ТОВ «Аркада і К» та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних 05.02.2012 тобто на 33 календарний день від дати її видачі; за лютий 2012 року на суму 50809 грн. по податковим накладним №102 від 01.02.2012 та №1702 від 17.02.2012, які видані ТОВ ПКЦ «Мотор-Сим» та не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки, на підставі акту №148/16/35104943 від 20.04.2012, податковим органом 08.05.2012 було прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким визначено розмір податкового зобовязання позивача з ПДВ у загальному розмірі 79933,75 грн., у тому числі основний платіж (збільшення) 63947 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 15986,75 грн. (а.с. 12).

ТОВ «Підприємство «Союз-D» не погодившись з висновками акту перевірки подало первинну скаргу № 40 від 18.05.2012 до Державної податкової служби у Запорізькій області.

За результатами розгляду скарги було прийнято рішення №2915/10/10-420 від 27.06.2012, згідно якого оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 08.05.2012 № залишено без змін, а скаргу ТОВ «Підприємство «Союз-D» без задоволення.

Не погодившись з рішенням ДПС у Запорізької області № 2915/10/10-420 від 27.06.2012, відповідачем була подана повторна скарга № 51 від 04.07.2012 до Державної податкової служби, за результатами розгляду якої прийнято рішення № 13540/6/10-2115 від 30.07.2012, яким податкове повідомлення-рішення від 08.05.2012 № НОМЕР_1 та рішення ДПС у Запорізькій області, прийняте за розглядом первинної скарги залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням від 08.05.2012 №, ТОВ «Підприємство «Союз-D» звернулось до суду.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов'язки платників податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі іменується ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобовязання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 98 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Приписами указаної статті встановлено, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у звязку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).

Отже, аналіз вищевказаних норм податкового законодавства свідчить про те, що право платника податку на податковий кредит виникає в періоді, в якому відбулося придбання товарів (робіт/послуг) або зроблена попередня оплата, але це право повинно бути підтверджене належним чином оформленою податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, платник податку зобовязаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України встановлено, що Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п.п. 201.6 та 201.8 ст. 201 ПК України податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобовязаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Абзацами 1-4 пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, що діяла в січні-лютому 2012 року) встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до Державної податкової адміністрації України є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Отже, з викладеної норми вбачається, що податкова накладна видається після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Між тим, відповідно до вимог абзацу 9 пункту 201.10 статті 201 ПК України (в редакції, що діяла в січні-лютому 2012 року) відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обовязку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

У цьому нормативному приписі під час визначення обмежень на право віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, вживається зєднувальний сполучник «та», що має семантичний відтінок поєднання та означає застосування кількох елементів одночасно «обидві складові (умови) як рівноправні», якими є: 1) відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; 2) порушення порядку заповнення податкової накладної.

Правильність такої правової позиції підтверджується і подальшими змінами, внесеними законодавцем до цього абзацу Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення деяких податкових норм» №4834-VI від 24.05.2012, викладеними наступним чином: відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обовязку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

В даному випадку, поряд зі сполучником «та» вживається також і розділовий сполучник «або», які в своїй сукупності мають семантичний відтінок протиставлення та означають взаємовиключний вибір з кількох елементів «один з двох можливих».

Як вбачається з Акту перевірки №148/16/35104943 від 20 квітня 2012 року, 20.03.2012 підприємству ТОВ «Підприємство «Союз-D» було вручено лист від 14.03.2012 №2628/10/16, щодо правильності та правомірності віднесення сум ПДВ до податкового кредиту у січні 2012 року податкових накладних виписаних контрагентом ТОВ «Аркада і К» (), а 06.04.2012 підприємству ТОВ «Підприємство «Союз-D» було вручено лист від 02.04.2012 №873/10/153, щодо правильності та правомірності віднесення сум ПДВ до податкового кредиту у лютому 2012 року податкових накладних виписаних контрагентом ТОВ ПКЦ «Моторс-Сим» ().

В акті перевірки зафіксовано, що на момент проведення перевірки документи надавались.

В матеріалах справи міститься ухвала Слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользневої Н.Г. від 15.03.2013 у справі №1-кс/331/540/13 (331/2141/13-к), відповідно до якої клопотання слідчого СВ ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС ОСОБА_3, погоджене з прокурором прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя ОСОБА_4, про тимчасовий доступ до документів та їх вилучення по кримінальному провадженню № 000002, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04 січня 2013 року за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 212 Кримінального кодексу України, задоволено: надано слідчому СВ ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС ОСОБА_3 тимчасовий доступ та можливість вилучити документи фінансово-господарської діяльності ТОВ Підприємство Союз-D по взаємовідносинам з ТОВ «Кадро Брок», ТОВ «Бастер», ТОВ «Люксері Едвертісмент Компані», ТОВ «ОСОБА_5 ЛТД», ТОВ «Імпульс Плюс 2010», ТОВ «Аркада і К», ТОВ ПКЦ «Мотор Сим», ТОВ «Реалтранс Груп», ПП «Снаб-Трейд» та ТОВ «НВП «Пульсар Плюс» за період з 01.03.2010 по 31.07.2012 (угоди, додаткові угоди, специфікації, накладні, акти прийому-передачі товарів (робіт, послуг), податкові накладні, товарно-транспортні накладні, довіреності, документи, повязані з розрахунками та інші документи), які знаходяться у володінні ТОВ «Підприємство «Союз-D».

15.05.2013 слідчий СВ ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС ОСОБА_3, за участю понятих, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользневої Н.Г. від 15.03.2013 про тимчасовий доступ до речей і документів, ознайомився з документами фінансово-господарської діяльності ТОВ «Підприємство «Союз-D» по взаємовідносинам з підприємствами, переліченими у зазначеній вище ухвалі суду.

Відповідно до опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, 15.05.2013 оригінали первинних фінансово-господарських документів та інших документів ТОВ «Підприємство «Союз-D» по взаємовідносинам з ТОВ «Кадро Брок», ТОВ «Бастер», ТОВ «Люксері Едвертісмент Компані», ТОВ «ОСОБА_5 ЛТД», ТОВ «Імпульс Плюс 2010», ТОВ «Аркада і К», ТОВ ПКЦ «Мотор Сим», ТОВ «Реалтранс Груп», ПП «Снаб-Трейд» та ТОВ «НВП «Пульсар Плюс» були вилучені слідчим СВ ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області ДПС ОСОБА_3 (а.с. 169).

Також, матеріали справи містять постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2013 у справі №808/3705/13-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Союз-D» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13 грудня 2012 року № та №, - залишену без змін ухвалами Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 та Вищого адміністративного суду України від 04 грудня 2014 року.

Так, з постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2013 у справі №808/3705/13-а вбачається, що податковим органом проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Підприємство «Союз-D» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні господарських операцій з, зокрема, ТОВ «Аркада і К» () за період грудень 2011 року, січень 2012 року, ТОВ «ПКЦ «Мотор Сим» (код за ) за період березень 2012 року. За наслідками перевірки складено Акт перевірки №155/22-12/25474087 від 30 листопада 2012 року, висновки якого були підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень від 13 грудня 2012 року № та №. Зокрема, податкова інспекція зазначила про те, що позивачем безпідставно відображено в податковому обліку господарські операції з контрагентами ТОВ «Імпульс Плюс 2010», ПП «Снаб - Трейд», ТОВ «Реалтранс Груп», ТОВ «ПКЦ «Мотор Сим», ТОВ «НВП «Пульсар Плюс», ТОВ «ОСОБА_5 ЛТД», ТОВ «Бастер», ТОВ «Кадро Брок», ТОВ «Аркада і К», ТОВ «Люксері Едверісмент Компані», оскільки такі операції були безтоварними і спрямованими лише на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Проте, під час розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що наявність у позивача, податкових та видаткових накладних, по господарськими операціями, що перевірялися, а також відповідних розрахункових документів, дані яких враховані та відображені у бухгалтерському та податковому обліку позивача повністю підтверджують законність нарахування ТОВ «Підприємство «Союз-D» відповідних сум прибутку, валових витрат, нарахування податкового кредиту та податкових зобовязань з податку на додану вартість, а також підтверджують факт здійснення господарських операцій позивача з придбання у контрагентів товарів та послуг на підставі яких відповідні суми ПДВ у складі вартості придбаних послуг були включені до податкового кредиту. Крім того, реальність господарських операцій по вказаним у перевірці контрагентам підтверджується договорами та додатковими угодами до них; видатковими накладними, оприбуткуванням товару на складі покупця згідно з прибутковими ордерами, платіжними дорученнями, податковими накладними, актами здачі-приймання робіт. Придбаний товар був використаний позивачем у власній господарській діяльності. Отриманий від контрагентів товар позивачем зберігався на складі, орендованому відповідно до Договорів оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі ВАТ «Гамма». Щодо посилання відповідача, на фіктивність укладених договорів між позивачем та вказаними вище контрагентами, то суд зазначив, що відсутність та/або дефектність документів на транспортне перевезення не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій.

Постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2013 у справі №808/3705/13-а набрала законної сили 27.05.2014.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, твердження відповідача про те, що господарські взаємовідносини позивача та його контрагентів за перевіряємий період не підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку не відповідає дійсності, оскільки їх копії надавались ТОВ «Підприємство «Союз-D» під час перевірки та під час розгляду справи №808/3705/13-а.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу на підтвердження нікчемності правочинів між Товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Союз-D» та ТОВ «Аркада і К», ТОВ «ПКЦ «Мотор Сим».

Не надано також добутих у визначений процесуальним законодавством спосіб доказів підробки документів або складання фіктивних документів на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій. Отже, відповідачем не надано доказів неможливості здійснення реальності операцій між позивачем та його прямими контрагентами ТОВ «Аркада і К», ТОВ «ПКЦ «Мотор Сим».

Посилання відповідача на те, що реальність поставки не доведено, а, відтак, податкові та видаткові накладні є недійсними - не можна вважати обґрунтованими, оскільки при розгляді справи №808/3705/13-а судом встановлено, що факт виконання господарських операцій з ТОВ «Аркада і К», ТОВ «ПКЦ «Мотор Сим» засвідчується рядом первинних документів, які не викликають сумніву. Реальність господарських операцій зясована через дослідження у сукупності всіх первинних документів

З урахуванням наведеного, відповідачем не спростовано у суді факт реальності господарських операцій, вчинених між позивачем та ТОВ «Аркада і К», ТОВ «ПКЦ «Мотор Сим».

Щодо посилань податкового органу в акті перевірки №148/16/35104943 від 20 квітня 2012 року на те, що ТОВ «Підприємство «Союз-D» в податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2012 року (вх. № від 16.02.2012) з додатком №5 (вх. № від 16.02.2012), реєстром отриманих та виданих податкових накладних за січень 2012 року відобразило податкову накладну №301 від 03.01.2012р. на загальну суму 78826,98 грн., у т.ч. 13137,83 грн. ПДВ, яка виписана ТОВ «Аркада і К», та зареєстрована 05.02.2012р., тобто на 33 календарний день після її видачі, в податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2012 року (вх. № від 16.03.2012) з Додатком №5 (вх. № від 16.03.2012), Додатком №6 (вх. № від 16.03.2012), Додатком №1 (вх. № від 16.03.2012) та реєстром отриманих та виданих податкових накладних за лютий 2012 року ТОВ «Підприємство «Союз-D» включило до податкового кредиту податкові накладні №102 від 01.02.2012р. на загальну суму 150634,56 грн., у т.ч. ПДВ -25105,76 грн., та №1702 від 17.02.2012р. на загальну суму 154216,70 грн., у т.ч. ПДВ - 25702,78 грн., які виписані ТОВ ПКЦ «Моторс-Сим», і не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 48 ПК України, податкові декларації подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно з пунктом 1 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, цей Порядок визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних платників ПДВ - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, що містяться у Реєстрі.

Системний аналіз наведених податкових норм дає підстави дійти висновку, що платник податку має право на включення до податкового кредиту сум податку, сплачених ним за наслідками господарських операцій, дійсність та достовірність яких має підтверджуватися внесеними до Реєстру податковими накладними або іншими документами, встановленими ПК, що посвідчують право на віднесення сум податку до податкового кредиту. Це право вони мають незалежно від часу внесення платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних до Реєстру. Визначальним є факт підтвердження операцій податковими накладними і факт внесення їх до Реєстру в строки, встановлені законодавством: 1) відведені для складання та подання податкової звітності з ПДВ (у редакції Закону № 2755-VI); 2) двадцять днів (у редакції Закону № 3609-V). В іншому випадку, без подання заяви на постачальника, який своєчасно не зареєстрував податкові накладні, платник податку - покупець товарів/послуг зобовязаний включити суму податку, вказану в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Слід також зазначити, що згідно зі статтею 201 ПК обовязок із оформлення і реєстрації податкових накладних покладено на платника податку - продавця товарів (послуг), а не платника податку, який формує податковий кредит, і при цьому зазначена стаття не містить імперативних приписів про неприйнятність цих документів через несвоєчасність (не у день надання) внесення їх до Реєстру.

Значення має й те, що на дату подання податкової декларації з ПДВ за звітний період до статті 201 ПК були внесені згадані вище зміни, які дають підстави вважати, що час складання і надання податкової накладної та час реєстрації цього документа можуть не збігатися.

Така правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду України від 16.09.2014 (номер рішення в ЄДРСР 41163713).

Суд зазначає, що Податковий кодекс України виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставить у залежність від дотримання вимог податкового законодавства іншими субєктами господарювання. Несплата продавцем податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту. Така правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 22.10.2010, від 31.01.2011.

На переконання суду, порушення юридичною особою-контрагентом вимог законодавства про оподаткування не може призводити до недійсності всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації такої юридичної особи до моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляє правового значення видані за цими господарськими операціями податкові накладні.

Законодавство не містить певних критеріїв добросовісності платника податків. Водночас, слід визнати обґрунтованим застосування на практиці цього підходу, оскільки подібне розмежування платників податків дозволяє індивідуалізувати юридичну відповідальність особи та забезпечити дотримання правопорядку у галузі оподаткування навіть за наявності певних прогалин у законодавстві. У разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву у їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема, податкових накладних. Прикладом подібного підходу є постанова Верховного Суду України від 09 вересня 2008 року.

Зокрема, стаття 61 Конституції України закріплює принцип індивідуального характеру юридичної відповідальності особи.

Постановою Верховного Суду України від 11.01.2011 по справі ЗАТ «Мукачівський лісокомбінат» до Мукачівської ОДПІ зазначено, що чинне законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим субєктом господарювання.

Крім того, рішеннями Європейського Суду від 09.01.2007 у справі «Інтерсплав проти України» та від 22.01.2009 «Булвес» АД проти Болгарії, які згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини є джерелом права, вказано на те, що коли Держави-члени Конвенції володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань…Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, повязаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобовязання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених

статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду справи по суті не знайшли свого підтвердження доводи податкового органу про порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2012 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), а тому податкове повідомлення-рішення № від 08.05.2012, яким визначено розмір податкового зобовязання Товариству з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Союз-D» з ПДВ у загальному розмірі 79933,75 грн., в тому числі за основним платежем (збільшення) 63947 грн. та 15986,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями є протиправним та підлягає скасуванню.

У звязку із цим, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Союз-D» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 08.05.2012 № НОМЕР_1 про визначення Товариству з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Союз-D» грошового зобовязання з ПДВ у загальному розмірі 79933,75 грн., в тому числі за основним платежем (збільшення) 63947 грн. та 15986,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Присудити з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Союз-D» () 799,35 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко