Справа № 2а/0270/4473/11
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2012-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а/0270/4473/11

У Х В А Л А

м.Вінниця

02 квітня 2012 р. Справа № 2а/0270/4473/11

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Жданкіної Наталії Володимирівни,

розглянувши у відсутність представників сторін заяву відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області по справі:

за позовом: публічне акціонерне товариство "Вінницяобленерго", в особі структурної одиниці "Літинські електричні мережі"

до: управління праці та соціального захисту населення Літинської районної

про: визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилася адміністративна справа за позовом публічне акціонерне товариство "Вінницяобленерго", в особі структурної одиниці "Літинські електричні мережі" до управління праці та соціального захисту населення Літинської районної про визнання протиправною відмову та зобов'язання вчинити дії.

Постановою від 10.10.2011 року позовні вимоги задоволено частково, а саме: визнано протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації Вінницької області щодо відшкодування пільг громадянам, які мають право на пільги згідно Закону України "Про міліцію" з квітня по серпень 2011 року включно; зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації Вінницької області вчинити дії з відшкодування шкоди, завданої його неправомірними діями в розмірі 7272,61 грн. (сім тисяч двісті сімдесят дві гривні 61 коп.) та стягнено з Державного бюджету України на користь ПАТ "Вінницяобленерго" в особі СО "Літинські ЕМ" судові витрати в сумі 2 грн. 26 коп. (дві гривні 26 коп.). В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання даної постанови 12.12.2011 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

13.03.2012 року від відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області надійшла заява про роз'яснення рішення суду по даній справі.

Заява мотивована тим, що в провадженні заявника перебуває виконавчий лист № 2а/0270/4473/, виданий 12.12.2011 року Вінницьким окружним адміністративним судом про зобов'язання управління паці та соціального захисту населення Літинської РДА Вінницької області вчинити дії з відшкодування шкоди, завданої його неправомірними діями в розмірі 7272,61 грн.

13.01.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та її копії надіслано боржнику для виконання, а стягувачеві для відома.

02.03.2012 року від боржника на адресу заявника надійшов лист, яким повідомив, посилаючись на ст. 57 Бюджетного кодексу України, що видатки на державні програми здійснюються з Державного бюджету України, а згідно п. 5 ст. 51 БК України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань , встановлених кошторисними призначеннями на відповідний рік.

Так, управління праці та соціального захисту населення є розпорядниками коштів нижчого 3-го рівня, на яке покладаються обов'язки щодо розподілу та виплати, що були доведені кошторисними призначеннями та виконує покладені на нього обов'язки в межах повноважень, визначених центральними органами виконавчої влади та керується виключно нормами чинного законодавства. У зв'язку з обмеженістю фінансових ресурсів Державним бюджетом України на 2012 рік, видатків на виконання судових рішень не передбачено.

Також даним листом, повідомлено, що управління звернулось до фінансового управління Літинської райдержадміністрації та Головного фінансового управління Вінницької облдержадміністрації з проханням виділити додаткові кошти.

Таким чином, як зазначено у заяві, йому є незрозумілим те, що чи вжиті заходи боржником для належного виконання судового рішення є достатніми, внаслідок чого незрозумілі подальші виконавчі дії, які мають бути вчинені державним виконавцем відповідно до чинного законодавства. У зв'язку із вищевикладеним, та посилаючись на ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 170 КАС України, заявник звернувся до суду із заявою про роз'яснення судового рішення.

У судове засідання 02.04.2012 року представники сторін не з'явилися, однак, на адресу суду надійшли клопотання про розгляд даної заяви без їх участі.

Згідно частини 3 статті 170 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Розглянувши заяву про роз'яснення постанови суду, суд дійшов до висновку про наступне.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подано до примусового виконання.

Вказана стаття передбачає можливість роз'яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз'яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз'яснення її тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок не ясності резолютивної частини рішення.

Резолютивна частина зазначеної постанови містить чіткий висновок суду за наслідками розгляду позовних вимог позивача, строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження. Жодних доводів, які б об’єктивно свідчили про доцільність роз’яснення судового рішення заявником не наведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз’яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зі змісту заяви відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області вбачається, що заявник просить суд роз’яснити чи вжиті заходи боржником є достатніми для належного виконання судового рішення, внаслідок чого незрозумілі подальші виконавчі дії, які мають бути вчинені державним виконавцем відповідно до чинного законодавства.

Органи державної виконавчої служби у своїй діяльності керуються Законом України "Про державну виконавчу службу", Законом України "Про виконавче провадження" та іншими законодавчими актами.

Оскільки, саме на відповідача покладено обов’язок проводити дії по виконанню судових рішень, суд не може перебирати на себе функцію державного органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Таким чином суд не має право втручатися у діяльність органів державної виконавчої служби та оцінювати їх дії щодо виконання рішення, а отже відсутні підстави для задоволення заяви про роз'яснення судового рішення.

Крім того, механізм, визначений ст. 170 КАС України, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення чи способу його виконання. У разі незгоди з мотивами судового рішення, особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити його у встановленому законом порядку, а відтак, суд вважає, що у задоволенні заяви про роз’яснення судового рішення слід відмовити, оскільки таке, зокрема його резолютивна частини є зрозумілими, чітко сформульованими та викладеними.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області про роз’яснення постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 10.10.2011 року в адміністративній справі № 2а/0270/4473/11.

Керуючись ст.ст. 165, 170, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області про роз’яснення судового рішення, відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна