Справа № 760/16111/14-а
Суддя: Лозинська М. І.
Дата ухвалення: 2014-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-678/14
ПОСТАНОВА
Іменем України
21 жовтня 2014 року Судя Солом`янського районного суду м. Києва Лозинська М.І., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними , стягнення одноразової грошової допомоги , -

ВСТАНОВИВ:
В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 у якому просить:

- визнати дії військової частини НОМЕР_1 при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні протиправними;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на ії користь частину недоотриманої одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 8216,25 грн.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вона проходила військову службу у лавах Збройних Сил України з 2000року та в подальшому відповідно до наказу начальника Центрального управління військової служби правопорядку по місту Києву і Київській області військового коменданта міста Києва від 28.04.2014 року № 13-ПМ ії було звільнено з військової служби у запас за пунктом « Б» ч. 6 ст.26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу » ( за станом здоров`я).

При звільненні їй було виплачено вихідну грошову допомогу без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% від місячного грошового забезпечення .

Такі дії вона вважає протиправними, у зв`язку із відмовою Військової частини № НОМЕР_2 провести перерахунок грошової допомоги, вона звернулась до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 29 липня 2014 року по справі відкрито скорочене провадження.

14 жовтня 2014 року, отримавши ухвалу про відкриття провадження разом з копією адміністративного позову та додатками до нього, відповідач військова частина НОМЕР_2 , своїм правом на подання заперечень проти позову або письмових пояснень , не скористалось.

Відповідно до ч. 4 статті 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне судове рішення.

Отже, оцінивши повідомлені позивачем обставини, перевіривши матеріали справи , суд вважає, що позов задоволенню не підлягає , виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходила службу у Збройних Силах України, в тому числі на посаді діловода технічної частини 93 батальйону Військової служби та наказом начальника Центрального управління Військової служби правопорядку ( по м. Києву і Київській обл..) військового коменданта від 28.04.2014 року № 13-ПМ звільнена з військової служби у запас за пунктом «б» частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я).

Наказом начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2014 року № 101 позивачці призначено до виплати грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, додаткову грошову винагороду у розмірі 60% від грошового забезпечення.

Відповідно до довідки від 21.07.2014 року № 8/221 при розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги за основу бралося місячне грошове забезпечення за кожний повний календарний рік служби в розмірі 13693,75 грн., яке складалося з посадового окладу, з окладу за військовим званням, 25% надбавки за вислугу років, 50% надбавки за виконання особливо важливих завдань, 125 % премії.

Проте позивач вважає, що відповідач порушив їй право, не включивши до грошової допомоги при звільненні щомісячної додаткової грошової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 1 постанови № 889 установлено щомісячну додаткову грошову винагороду: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади у військових частинах, підрозділах, закладах, установах та організаціях Збройних Сил (за переліком згідно з додатком), посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення;

Пунктом 2 даної постанови визначено, що граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Наказом № 595 від 15.11.2010 року Міністр оборони України затвердив Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

У пункті 5 Інструкції визначено, що винагорода виплачується на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації), а командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Пунктом 9 Інструкції передбачено, що винагорода встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за:

порушення статутних правил несення служби;

особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки;

уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння);

порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб;

Військовослужбовцям зменшується розмір винагороди згідно з наказами командирів (начальників) за той місяць, у якому були допущені ці порушення, або за місяць, у якому ці накази надійшли до військової частини.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена наказом № 595, має тимчасовий характер, оскільки виплата такої винагороди дозволена за наявності наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації) або вищого командира (начальника) залежно від настання спеціальних обставин і її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вона не може бути включена в розмір грошової допомоги при звільненні.

Зазначена правова позиція у подібних правовідносинах висловлена Верховним судом України в постанові від 15.10.2013 року.
Відповідно до положень статті 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов`язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог щодо включення в розмір грошової допомоги при звільненні, щомісячної додаткової грошової винагороди - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись «Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженою Наказом № 595 від 15.11.2010 року Міністр оборони України, постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889, ст.ст. 158-160,183-2,186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними , стягнення одноразової грошової допомоги залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: