Справа № 813/3690/13-а
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2013-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2013 року № 813/3690/13-а

Львівський окружний адміністративний суд

в складі головуючої cудді Потабенко В.А.

за участю секретаря судового засідання Гойни Є.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби (надалі ДПІ у Галицькому районі м. Львова) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

СПД ФО ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДПІ в Галицькому районі м. Львова про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 30.04.2012 року, прийнятого за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, оформленої актом № 377/17-2/НОМЕР_2 від 18.04.2013 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що висновки акту ДПІ у Галицькому районі м. Львова, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, не відповідають фактичним обставинам фінансово-господарської діяльності СПД ФО ОСОБА_2 Зазначає, що позивачем, всупереч висновкам податкового органу, не було занижено сум доходу за звітний період за 2012 року в розмірі 48700,00 грн. за рахунок невключення до валового доходу (обсягу виручки) готівкових коштів, отриманих на розрахунковий рахунок від гр. ОСОБА_3 Отриманий позивачем в 2012 році дохід від здійснення підприємницької діяльності СПД ФО ОСОБА_2 оподаткував належним чином. А з суми самого доходу частину коштів, в тому числі і 48700,00 грн., надав згідно договору у позику гр. ОСОБА_3, яким кошти згодом поверталися на рахунок позивача. Таким чином, позивач не погоджується із висновками податкового органу про те, що кошти в сумі 48700,00 грн. є валовим доходом, виручкою, адже ці кошти є такими, що вже були оподатковані. Також, СПД ФО ОСОБА_2 звертає увагу на те, що отримане ним податкове повідомлення-рішення складено із порушеннями встановлених вимог та з допущенням численних помилок. За таких обставин просить позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, що викладені в письмових запереченнях від 24.05.2013 року, суть яких зводиться до наступного. В ході проведення перевірки встановлено, що позивачем неналежно визначено валовий дохід 2012 року в зв'язку з невнесенням до валового доходу (обсягу виручки) готівкових надходжень обігових коштів в розмірі 48700,00 грн., які надійшли на розрахунковий рахунок СПД ФО ОСОБА_2 від гр. ОСОБА_3 А, тому, позивачем не в повному обсязі було сплачено до бюджету єдиний податок з доходів фізичних осіб. З наведеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

В судове засідання 25.06.2013 року представник відповідача не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про розгляд справи за його відсутності суду не подав. З наведеного суд приходить до висновку про можливість продовження судового розгляду у відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів, згідно ст. 71 КАС України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

СПД ФО Веремеєнко ОСОБА_4, і.к. НОМЕР_2, зареєстрований виконавчим комітетом Львівської міської ради 05.05.2008 року, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серії В 03 № 003501, місцезнаходження м. Львів, вул. Кубійовича, 33/8, перебуває на обліку в ДПІ у Галицькому районі м. Львова за № 23952, платником ПДВ не реєструвався.

Свідоцтвом ДПА України № 1396 серії З № 660788 від 27.12.2010 року підтверджено сплату позивачем єдиного податку з 01.01.2011 року (вид діяльності здавання в оренду власного нерухомого майна), а свідоцтвом ДПС України серії А № 316533 від 30.05.2012 року підтверджено те, що позивач з 01.01.2012 року є платником єдиного податку (вид діяльності здавання в оренду власного нерухомого майна) за ставкою 5 % (ІІІ група).

За наслідками документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства позивача за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року, що проводилася ДПІ в Галицькому районі, 18.04.2013 року складено відповідний акт № 377/17-2/НОМЕР_2, яким встановлено порушення СПД ФО ОСОБА_2 п. 292.1, п. 292.3 ст. 292, п.п. 293.3.1 п. 293.3, п. 293.1 ст. 293 Податкового кодексу України заниження суми доходу за звітний (податковий) 2012 рік в розмірі 48700,00 грн. за рахунок внесення на розрахунковий рахунок готівкових надходжень обігових коштів.

На підставі акта перевірки від 18.04.2013 року ДПІ у Галицькому районі м. Львова прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 30.04.2012 року про визначення (далі згідно тексту самого податкового повідомлення-рішення) ОСОБА_5 податкового зобов'язання з єдиного податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 1631,85 грн., в тому числі за основним зобов'язанням - 2435,00 грн., штрафними (фінансовими) санкціями 608,75 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 15.01.2013 року СПД ФО ОСОБА_2 подано до ДПІ у Галицькому районі м. Львова податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2012 рік. У відповідності до поданої декларації, сумою доходу за звітний період, що оподатковується за ставкою 5 %, є сума в розмірі 1002969,07 грн. З даного доходу позивачем сплачено 50148,45 грн. податку за ставкою 5 %.

Аналогічною є і сума доходу за звітний період, що оподатковується за ставкою 5 %, зазначена у книзі обліку доходів і витрат особи, яка працює на умовах сплати єдиного податку, за 2012 рік СПД ФО ОСОБА_2

Судом з наданих документів та пояснень представника позивача, даних ним в судовому засіданні, встановлено, що СПД ФО ОСОБА_2 одержує лише один вид доходу від здачі власного нерухомого майна в оренду.

Так, долученими до матеріалів справи копіями звітів про дебетові та кредитові операції по рахунку СПД ФО ОСОБА_2 у ПАТ КБ "Приватбанк" за 2012 рік підтверджено надходження на рахунок позивача оподаткованих ним в подальшому за ставкою 5 % коштів - оплати за оренду приміщення в м. Львові по вул. Валовій, 4, за кожен місяць 2012 року.

Водночас, з аналізу представлених звітів вбачається, що 02.03.2012 року з рахунку СПД ФО ОСОБА_2 було здійснено платіж в розмірі 28000,00 грн. з призначенням - поповнення картки гр. ОСОБА_3, безвідсоткова фінансова позика, що не повязана з підприємницькою діяльністю. 23.03.2012 року кошти в аналогічному розмірі було внесено на рахунок позивача через гр. ОСОБА_3 як готівкові надходження обігових коштів.

Також, 12.07.2012 року та 13.08.2012 року позивачем було знято з рахунку по 85000,00 грн., а 19.07.2012 року та 22.08.25012 року через гр. ОСОБА_3 повернено відповідно 15000,00 грн. та 5700,00 грн. як готівкові надходження обігових коштів.

Тобто, кошти, що подальшому поступили на рахунок позивача, попередньо з нього ж і були знятими, як безвідсоткова позика коштів.

З наявного матеріалах справи договору безпроцентної позики грошей від 01.01.2012 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник), вбачається, що позикодавець протягом календарного року передає, а позичальник приймає та зобов'язується повернути кошти в межах 100000,00 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника. Згідно п. 3 договору, позика є безпроцентною.

Аналогічний договір укладено між позивачем та СПД ФО ОСОБА_6

У відповідності до п. 292.1 Податкового кодексу України, доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно із п. 292.3 Податкового кодексу України, до суми доходу платника єдиного податку включається вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг).

Безоплатно отриманими вважаються товари (роботи, послуги), надані платнику єдиного податку згідно з письмовими договорами дарування та іншими письмовими договорами, укладеними згідно із законодавством, за якими не передбачено грошової або іншої компенсації вартості таких товарів (робіт, послуг) чи їх повернення, а також товари, передані платнику єдиного податку на відповідальне зберігання і використані таким платником єдиного податку.

Ставки єдиного податку, згідно з п. 293.1 Податкового кодексу України, встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відсоткова ставка єдиного податку встановлюється у розмірі для третьої і четвертої груп платників єдиного податку 5 відсотків доходу - у разі включення податку на додану вартість до складу єдиного податку. (п.п. 293.3.1 п. 293.3 ст. 293 Податкового кодексу України).

З урахуванням листа ДПС України від 23.08.2012 року щодо власних коштів, внесених фізичною особою-підприємцем - платником єдиного податку на власний поточний рахунок в установах банків для здійснення підприємницької діяльності (закупівлі товарів (матеріалів, комплектуючих) та відображення цих коштів в книзі обліку доходів та витрат, всі кошти, що надійшли на розрахунковий рахунок, відкритий фізичною особою для здійснення підприємницької діяльності, включаються до валового доходу фізичної особи-підприємця платника єдиного податку.

Водночас, судом встановлено, що кошти, які було внесено на рахунок СПД ФО ОСОБА_2 в банку, не були його доходом від підприємницької діяльності, а були коштами, поверненими за умовами договору про надання безвідсоткової позики від 01.01.2012 року.

В свою чергу, кошти, що були передані позивачем у позику гр. ОСОБА_3, було отримано СПД ФО ОСОБА_2 від підприємницької діяльності та належним чином відображено в податковому обліку та оподатковано за передбаченою для нього 5% ставкою.

В разі включення вказаних коштів в сумі 48700,00 грн. до валових доходів (обсягу виручки) 2012 року, такі кошти були б двічі оподатковані, що суперечить принципам податкового законодавства України, викладених в ст. 4 Податкового кодексу України.

Крім того, дана позиція суду викладена також у рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 року у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03) в якому суд зазначив, що такі вимоги стануть надмірним тягарем для платника податку, що порушить справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Крім того, ст. 44 Господарського кодексу України встановлює, що підприємництво здійснюється на основі вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом.

Власникові, у відповідності до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Тобто, позивач має право визначати долю (розпоряджатися) отриманим ним прибутком від підприємницької діяльності на власний розсуд, а тому, судом не виявлено порушень ФОП ОСОБА_2 норм закону в результаті здійснення останнім позики власних коштів та подальшого їх повернення на цей же рахунок.

Щодо представленої суду копії спірного податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 30.04.2012 року, то суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, вказаним податковим повідомленням-рішенням, виставленим на імя СПД ФО ОСОБА_2, збільшено суму грошового зобовязання ОСОБА_5 за платежем єдиний податок з фізичних осіб на загальну суму 1631,85 коп., хоча в графі "Сума грошового зобов'язання" вказано суми 2435,00 грн. (за основним платежем) та 608,75 грн. (штрафними (фінансовими) санкціями. Тобто, має місце невідповідність щодо особі, якій збільшено суму грошового зобовязання та щодо суми такого грошового зобовязання.

Суд вважає таке оформлення податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 30.04.2012 року грубим порушенням податковим органом Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затв. наказ Міністерства фінансів України від 28.11.2012 року за № 1236, допущеним при складанні рішення, що унеможливлює розуміння платником податків, якому таке повідомлення-рішення скеровувалось, своїх зобовязань і, відповідно, є формальною підставою для скасування такого повідомлення-рішення.

Що ж стосується часткового відображення позивачем в книзі обліку доходів і витрат суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи, який працює на умовах сплати єдиного податку за 2012 рік сум повернутих на рахунок СПД ФО ОСОБА_2 коштів, то, на думку суду, це лише є порушенням ведення бухгалтерської звітності і не може бути підставою для визначення позивачу грошового зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що, в свою чергу, зумовило необхідність звернення позивача за захистом свого порушеного права до суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наслідками розгляду справи суд погоджується з твердженнями позивача про відсутність порушення ним норм податкового законодавства, описаних в акті перевірки від 18.04.2013 року.

Висновки відповідача, як органу державної податкової служби, про заниження СПД ФО ОСОБА_2 суми доходу за 2012 рік в розмірі 48700,00 грн., не є обґрунтованими, не знайшли свого підтвердження зібраними у справі належними та допустимими доказами та ґрунтуються на припущеннях.

Водночас, доказування не може базуватись на припущеннях в силу ст.ст. 69-70 КАС України.

Враховуючи наведене, в суду відсутні правові підстави вважати правомірним спірне податкове повідомлення-рішення, якими позивачу збільшено податкове зобов'язання з єдиного податку з фізичних осіб.

А, відтак, відсутні і підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій на підставі ст. 123 Податкового кодексу України.

Звідси, податкове повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова № від 30.04.2013 року підлягає скасуванню.

Оскільки позивачем документально підтверджено сплату судового збору в сумі 114,70 грн., такі судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, слід стягнути з Державного бюджету України в користь СПД ФО ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 33-35, 69-71, 94, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби 30.04.2012 року № НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2, м. Львів, вул. Кубійовича, 33/8) 114,70 грн. сплаченого при подачі позову до суду судового збору.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 186, 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 01.07.2013 року.

Суддя Потабенко В.А.