Справа № 811/19/13-а
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2013-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2013 року Справа № 811/19/13-а

17 год. 40 хв.

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравчук О.В.,

при секретарі судового засідання Побочій О.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підриємця ОСОБА_3

до відповідача Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми „Р № НОМЕР_1 від 22 серпня 2012 року та № НОМЕР_2 від 22 серпня 2012 року.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що за результатами документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 серпня 2008 року по 31 березня 2011 року податковим органом неправомірно встановлено порушення позивачем приписів Закону України „Про податок на додану вартість, а також Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян. Відтак, безпідставно винесено і оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви та просила суд задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Відповідач, не погоджуючись із позовом, надав до суду письмові заперечення, у яких, стверджуючи про нікчемність правочинів, укладених між позивачем і окремими його контрагентами, наголосив на правильності позиції податкового органу щодо винесення оскаржуваних повідомлень-рішень.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідно до частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України складення постанови у повному обсязі було відкладено до 4 березня 2013 року із проголошенням вступної та резолютивної частини постанови в тому самому судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи.

Розглянувши подані представниками позивача і відповідача документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради 13 червня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця (Т. І, а.с. 95), та є, зокрема, платником податку на додану вартість (Т.І, а.с. 96).

Відповідно до реєстраційної картки ФОП ОСОБА_4 зареєстровано такі види діяльності:

- 29.24.4 ремонт і технічне обслуговування інших машин та устаткування загального призначення;

- 50.30.2 Роздрібна торгівля автомобільними деталями та приладдям;

- 50.30.3 Посередництво в торгівлі автомобільними деталями та приладдям;

- 52.63.0 Роздрібна торгівля поза магазинами, не віднесена до інших групувань (Т.І, а.с. 150).

Посадовими особами Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби у період з 25 липня 2012 року по 27 липня 2012 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 1 січня 2008 року до 31 березня 2011 року.

За результатами такої перевірки податковим органом складено акт №318/17-1/НОМЕР_3 від 3 серпня 2012 року (Т.І, а.с. 19-35).

Відповідно до висновків вказаного акту, перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема, статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» та Додатку №7 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, а також підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

На підставі акту перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 від 22 серпня 2012 року, яким позивачу збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 54364,44 грн (із них за основним платежем 43491,55, за штрафними (фінансовими) санкціями 10872,89 грн) (Т.І., а.с. 15)

- № НОМЕР_4 від 22 серпня 2012 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 32618,67 грн (Т.І., а.с. 16).

Як вбачається зі змісту акту перевірки, висновок про порушення позивачем вищевказаних вимог законодавства ґрунтується на твердженнях про нікчемність угод, укладених ФОП ОСОБА_4 із контрагентами ТОВ „Синергія С та ТОВ „Міксбуд у 2010 році. В свою чергу, в основу позиції про нікчемність таких угод відповідачем покладено дані, зазначені у постанові старшого слідчого з ОВС СВ ПМ ДПА у Кіровоградській області про призначення позапланових документальних перевірок від 11 серпня 2011 року. Так, відповідно до змісту вказаної постанови, без мети здійснення господарської діяльності було створено, зокрема ТОВ „Сінергія-С та ТОВ „Міксбуд, які у певні періоди були заявлені контрагентами позивача за договорами купівлі-продажу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з такого.

Як встановлено судом, згідно поданих ФОП ОСОБА_4 до податкового органу декларацій з податку на доходи фізичних осіб та з податку на додану вартість за перший-четвертий квартал 2010 року та за січень, лютий, березень, квітень, липень, жовтень 2010 року відповідно, позивачем було придбано товари у ТОВ „Міксбуд та ТОВ „Синергія С.

Так, 8 січня 2010 року позивачем було придбано запасні частини у ТОВ Міксбуд на загальну суму 18228,00 грн (із них ПДВ 3038 грн). Оплата за вказаним договором була проведена того ж дня, що посвідчується квитанціями до прибуткового касового ордеру (а.с.70). Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною № 28 та податковою накладною № 0000028 (Т.І, а.с. 69,71).

У лютому 2010 року позивачем було придбано у ТОВ „Міксбуд запчастини на загальну суму 38611,85 грн (із них ПДВ 6435,31 грн). Готівкову оплату за даним договором було проведено 5, 8-10 лютого 2010 року, що посвідчується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру (Т.І., а.с.73). Товар ФОП ОСОБА_4 отримано, за даними видаткової та податкової накладних, 5 лютого 2010 року (Т.І, а.с.72,74).

У березні 2010 року позивачем за готівкові кошти було придбано у ТОВ „Міксбуд автозапчастини на загальну суму 40101,65 грн (із них ПДВ 6683,61 грн). На посвідчення реальності такої угоди позивачем також надано до суду копії видаткової накладної, квитанцій до прибуткового касового ордеру та податкової накладної (Т.І, а.с.75-80).

З тим самим контрагентом у квітні 2010 року ФОП ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу автозапчастин на загальну суму 40029,40 грн (із них ПДВ 6538,23 грн); оплата за даний товар була здійснена за готівкові кошти (Т.І, а.с.82-83). Отримання товару посвідчується відповідними видатковою та податковою накладними (Т.І, а.с. 81,84).

У липні 2010 року з ТОВ „Синергія С позивачем було укладено договір купівлі-продажу автозапчастин на загальну суму 36566,40 грн (із них ПДВ 6094,40 грн). Вказаний товар придбано позивачем за готівкові кошти (Т.І, а.с. 86). Товар ФОП ОСОБА_4 отримано, за даними видаткової та податкової накладних, 23 липня 2010 року.

Так само, у ТОВ „Синергія С у жовтні 2010 року позивачем за готівкові кошти придбано автозапчастини на суму 26628,00 грн (із них ПДВ 4438,00 грн) (Т.І, а.с. 88-90).

У грудні 2010 року позивачем за договором купівлі-продажу було придбано у ТОВ „Синергія С автозапчастин на суму 60624 грн (із них ПДВ 10104,00 грн). Оплата за вказаним договором була проведена того ж дня, що посвідчується квитанціями до прибуткового касового ордеру. Факт поставки товару підтверджується відповідними прибутковою та податковою накладною (Т.І, а.с.91,94).

Відсутність товарно-транспортних накладних на поставку товарів за вказаними договорами, представник позивача пояснила тим, що товар перевозився власним транспортом контрагента, який використовується у його господарській діяльності.

Представник позивача у судовому засіданні зазначила також, що товар у вказаних контрагентів придбавався з метою його подальшої реалізації. Так, на підтвердження цього позивачем надано до суду витяги із журналів-ордерів і бухгалтерські відомості та податкові накладні, з яких судом встановлено, що частина придбаного у ТОВ „Міксбуд та ТОВ „Синергія С була у подальшому реалізована позивачем (Т.І, а.с.188-250;Т.ІІ, а.с.1-2); нереалізований товар зберігається ФОП ОСОБА_4 в орендованому ним приміщенні (Т.І., а.с. 151).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що зобов'язання за договорами між ФОП ОСОБА_4 та його контрагентами ТОВ „Міксбуд та „Синегрія С мали місце в обєктивній дійсності та виконувались сторонами у повному обсязі, тобто були укладені з метою здійснення передбаченої законодавством підприємницької діяльності; наявність у позивача та умислу на укладення таких правочинів з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, відповідачем не доведено. Натомість судом встановлено факт здійснення відповідних господарських операцій, а тому вказані правочини не можуть розглядатися як нікчемні з мотивів їх завідомої суперечності інтересам держави і суспільства відповідно до статті 228 Цивільного Кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідні суми податку на додану вартість із вказаними контрагентами включалися позивачем до суми податкового кредиту та відображалися у податкових деклараціях за належні звітні періоди (Т.І, а.с.37-68; Т.І, а.с. 156-174).

Так, відповідно до положень підпункту 1.7. пункту 1 Закону України „Про податок на додану вартість, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

В свою чергу, за змістом підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 вказаного Закону податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 43491 грн за звітні періоди з січня по квітень 2010 року, а також липень, жовтень та грудень 2010 року за господарськими операціями з контрагентами ТОВ „Міксбуд та „Синергія С.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_4 від 22 серпня 2012 року, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб у сумі 32618,67 грн, суд зазначає наступне.

Як видно з матеріалів справи, оскаржуване податкове-повідомлення рішення також ґрунтується на висновках податкового органу про фіктивність господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ „Міксбуд та „Синергія С та про безпідставне завищення ФОП ОСОБА_4 валових витрат від здійснення підприємницької діяльності за відповідними угодами на загальну суму 217457,75 грн.

Відповідно до статті 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» №13-92 від 26.12.1992 року та додатку № 7 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, до податкової декларації за звітний податковий період включаються тільки прямі валові витрати, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді валового доходу в будь-якій формі від визначного виду діяльності та підтверджені документально та виключно факт одержання доходу може бути підставою для включення до валових витрат звітного періоду не всіх підряд видатків, а тільки тієї її частини, яка прямо цьому доходу відповідає.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу, адже вище було встановлено, що правочини, укладені між позивачем та ТОВ „Міксбуд і „Синергія С, мали реальний характер та відповідають своєму економічному змісту.

Крім того, судом також враховуються правові позиції Європейського суду з прав людини, викладені у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03), які відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами як джерела права, за якими платник податку не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судовому засіданні правомірності рішень відповідачем не доведено, зокрема, не знайшли підтвердження факти щодо нікчемності правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами ТОВ „Міксбуд та ТОВ „Синергія С, а відтак суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Згідно частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Позивачем документально підтверджена сплата судового збору в розмірі 869,83 грн (Т.І, а.с. 2-3), тому зазначена сума підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2,17, 71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції № НОМЕР_1 від 22 серпня 2012 року, яким позивачу збільшено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 54364,44 грн (із них за основним платежем 43491,55, за штрафними (фінансовими) санкціями 10872,89 грн).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції № НОМЕР_4 від 22 серпня 2012 року, яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 32618,67 грн.

Присудити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 869,83 грн (вісімсот шістдесят девять гривень, вісімдесят три копійки), зобов'язавши Головне управління Державної казначейської служби в Кіровоградській області стягнути 869,83 грн (вісімсот шістдесят девять гривень, вісімдесят три копійки) з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання з рахунку Кіровоградської обєднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області Державної податкової служби.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови, складеної у повному обсязі. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подала, до суду апеляційної інстанції.

Постанову у повному обсязі складено 4 березня 2013 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_5