Справа № 804/10772/15
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2015-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська до Підприємства "Дніпропетровський регіональний центр з ліцензування, атестації та сертифікації у будівництві" про стягнення заборгованості у розмірі 1704,25 грн., -
19.08.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про стягнення з Підприємства «Дніпропетровський регіональний центр з ліцензування, атестації та сертифікації у будівництві» заборгованості у розмірі 1704, 25 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що Підприємство «Дніпропетровський регіональний центр з ліцензування, атестації та сертифікації у будівництві» зареєстровано в УПФУ в Кіровському районі м. Дніпропетровська, як платник внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування. Відповідач не виконав обов'язків покладених на нього законодавством, внаслідок чого виникла заборгованість по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, яка виникла у період з квітня по червень 2015 року на загальну суму 1704, 25 грн.
Позивач у судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи.
Вивчивши матеріали справи та письмові докази, надані сторонами, суд встановив.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Підприємство «Дніпропетровський регіональний центр з ліцензування, атестації та сертифікації у будівництві» засноване Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 05.03.2001 року та не включений до Реєстру неприбуткових установ та організацій, що підтверджується довідкою листом Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області, яка міститься в матеріалах справи.
Згідно зі статтею 6 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається будь-яка з цих пенсій за їх вибором.
Відповідно до частини дев'ятої статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» ( далі - Закон № 1977-ХІІ) різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.
На виконання наведеної норми зазначеного Закону Кабінет Міністрів України прийняв 24.03.2004 року постанову № 372 про затвердження Порядку, який визначає механізм фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної, зокрема, науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право вказані особи.
Відповідно до пункту 2 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом № 1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.
Згідно з пунктом 4 Порядку у разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації чи вищого навчального закладу ІІІ-ІV рівнів акредитації різниця у розмірі пенсії фінансується за рахунок коштів їх правонаступників у порядку, що діяв стосовно цих підприємств, установ, організацій та закладів до моменту ліквідації або зміни власника.
Судом встановлено, що управління ПФУ згідно із Законом № 1977-ХІІ призначило пенсію колишнім науковим працівникам, які працювали у відповідача на посадах, що дають право на призначення пенсії відповідно до статті 24 цього Закону, що підтверджується копіями довідок позивача про підтвердження трудового стажу, які знаходяться у матеріалах справи
Судом на підставі спеціального витягу з ЄДРПОУ станом на 20.08.2015 року встановлено, що відповідач є державним підприємством, яке створено органами державної влади, а саме: Дніпропетровською обласною державною адміністрацією.
Таким чином, відповідач повинен відшкодовувати органам Пенсійного фонду України 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу.
Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед УПФУ в Кіровському районі м. Дніпропетровська по відшкодуванню витрат на виплату пенсій становить 1704, 25 грн., що підтверджується повідомленням про суму витрат на виплату пенсій, що становлять різницю між сумою пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів на 2015 рік.
На час розгляду справи вищезазначена заборгованість відповідачем у добровільному порядку не погашена.
Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих позивачем доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги в є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по справі з Відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов - задовольнити у повному обсязі.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.
У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 18.09.2015 року Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_1 ОСОБА_1 Р.Ю, Ричка