Справа № 2034/2-а-348/11
Суддя: .Савченко Г. М.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року Справа № 2-а-348/11

Харківський районний суд Харківської області у кладі: головуючого судді - Савченко Г.М.

при секретарі судового засідання - Ямщиковій М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в с. Покотилівка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та виплату державної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Харківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати неправомірними дії відповідача стосовно відмови виплачувати їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років, зобовязати відповідача виплачувати щомісячно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не менше прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до шести років, зобовязати відповідача перерахувати нараховані суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, обумовленими народженням та похованням» до рівня, не менше прожиткового мінімуму на місяць.

Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився. Відповідач надав письмові заперечення та просив розглядати справу у відсутності його представника. При цьому Управлінням праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації зазначено, що позивачу призначена та виплачувалась допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 30.05.2007 року по 01.03.2010р. відповідно до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми».

Суд, на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 30.05.2007 року Управлінням праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації Харківської області позивачу призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на двох дітей, розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, встановлений частиною 1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», що підтверджено копіями відповідних розпоряджень та листом управління праці та соціального захисту населення.

У відповідності до статті 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми від 21.11.1992р. № 2811-ХІІ допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Згідно до п.12 ст.71 Закону України Про державний бюджет на 2007 рік, на 2007 рік зупинено дію ст. 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми.

Відповідно до абзацу 3 ч.2 ст. 56 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік на 2007 рік допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку встановлена у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 90 гривень для незастрахованих осіб та не менше 23 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, для застрахованих осіб, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за № 6-рп/2007 року, у справі за поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29. 36 ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 66, пп. 7, 9, 12, 13,14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46, ст. 71, ст. ст. 98. 101. 103. 111 Закону України Про Державний бюджет У країни на 2007 рік(справа про соціальні гарантії громадян), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 12 ст. 71 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, яким зупинено дію статті 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми".

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації з 09.07.2007 року повинно було призначити, нараховувати та сплачувати позивачці допомогу, у розмірі визначеному ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», яка набула чинності із зазначеної дати, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності пункту 14 статті 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 проживає за адресою: Харківська область. Харківський район, с. Утківка, пров. Залізничний, 21, а тому обов'язок по призначенню та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку покладено на Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, за місцем проживання позивачки.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, що діяла на час звернення позивача до суду, встановлений річний строк звернення до адміністративного суду з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулась до суду 26.08.2009р., та позивачем без поважних причин пропущено строк звернення до суду з позовом про зобовязання відповідача провести донарахування та до виплату недотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 30.05.2007 року по 25.08.2008 року, при цьому позивачем не наведено доказів поважності причини пропуску річного строку звернення до суду. За таких підстав суд не визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною.

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, що діяла на час звернення позивача до суду, визначені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, відповідно до якої пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач в своїх запереченнях на адміністративний позов наполягав на відмові в задоволенні позову з підстав пропущення строку для звернення до адміністративного суду, встановленою ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до суду пропущено строк звернення до суду, то суд не має підстав для задоволення її позовних вимог в цій частині.

З 01.01.2008 року частина 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» була викладена у новій редакції, згідно з Законом України від 28.12.2007 року N 107-УІ, а саме: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Зазначені зміни до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» не визнані неконституційними та не скасовані. Відповідач з 1.01.2008 року керувався вимогами нової редакції частини 1 статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», здійснюючи виплати у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, про що свідчать матеріали справи.

Таким чином, з 1.01.2008 року відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому відсутні підстави для визнання неправомірними таких дій відповідача по нарахуванню та виплаті позивачці допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Тому в цілому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 11,71, 86, 99, 100, 161-163, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, ст.ст. 10- 15 Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми, Законом України Про державний бюджет на 2007 рік, Законом України від 28.12.2007р. № 107-УІ«Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та виплату державної допомоги, - повністю.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Г.М. Савченко