Справа № 357/4929/13-а
Суддя: Шовкопляс О. П.
Дата ухвалення: 2013-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/4929/13-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2013 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Шовкопляс О. П. ,

при секретарі Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Голодьківської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2, Головне управління Держземагенства України в Київській області, прокуратура Тетіївського району про визнання незаконними та скасування рішень, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 6 травня 2004 року померла її мати ОСОБА_3, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірною будівлею, що знаходиться в с. Голодьки Тетіївського р-ну Київської області по вул. Крючкова 41 загальною площею 48,0 кв. м. Крім того, у користуванні матері знаходилася неприватизована земельна ділянка площею 0,55 га згідно погосподарської книги, на якій був розташований вищезазначений будинок.

ОСОБА_1 та її сестра, ОСОБА_4, відмовилися від прийняття спадщини на користь їхнього брата, ОСОБА_5. 19.02.2005 року брат отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з житлового будинку з надвірною будівлею, що знаходиться в с. Голодьки Тетіївського р-ну Київської області по вул. Крючкова 41 загальною площею 48,0 кв. м.

На вищезазначеній земельній ділянці знаходиться недобудована господарська споруда, будівництво якої розпочато ще в 1992 році за згодою матері Позивача та усіх членів сімї. Ця споруда не ввійшла до складу спадкового майна.

Ще до оформлення спадщини ОСОБА_1 домовилася з ОСОБА_5, що вона буде добудовувати споруду, після чого оформить її разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована, на своє імя.

Таким чином, ОСОБА_1 з ОСОБА_5 домовилися отримати у приватну власність рівні частини земельної ділянки, що перебувала у користуванні матері. Але невдовзі приїхала дружина брата Позивача ОСОБА_6, яка повідомила, що не дозволить їй отримати у власніть частину земельної ділянки.

В заяві до Голодьківської сільської ради від 17.09.2009 року ОСОБА_1 просила надати їй земельну ділянку площею 0,27 га у власність. 22.09.2009 року заяву до сільської ради подав і ОСОБА_5 В заяві він просив надати йому у власність земельну ділянку площею 0,55 га, тобто всю земельну ділянку, що перебувала у користуванні матері.

Але своїм рішенням № 32 від 22 вересня 2009 року Голодьківська сільська рада виділила ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,27 га (з них: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства). Цим же рішенням ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка площею 0,28 га (з них: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства). З цього моменту ОСОБА_1 розпочала процедуру приватизації виділеної їй земельної ділянки.

9 червня 2011 року комісією, до складу якої входили представники сільської ради, управління Держкомзему у Тетіївському районі, відділу містобудування, архітектури та розвитку інфраструктури Тетіївського району та суміжні користувачі (в тому числі ОСОБА_5, який відмовився від підпису), здійснювалося встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки, що закріплено у відповідному акті від 9 червня 2011 року.

Даний акт було затверджено рішенням Голодьківської сільської ради № 30 від 29.06.2011 року «Про затвердження акту встановлення меж земельних ділянок між громадянином ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_7М.»

Враховуючи зазначені документи, рішенням Голодьківської сільської ради № 47 від 4.11.2011 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

13.02.2012 року Головне управління Держкомзему у Київській області направило до Голодьківської сільської ради клопотання про скасування рішення № 47 від 4.11.2011 року. Крім того, 1.03.2012 року прокурор Тетіївського району направив до Голодьківської сільської ради протест, в якому також вимагає скасувати вказане рішення.

Розглянувши зазначені документи, Голодьківська сільська рада ухвалила рішення № 21 від 6.03.2012 року «Про розгляд клопотання Головного управління Держкомзему у Київській області №7 від 13.02.2012 року «Про скасування рішення Голодьківської сільської ради від 4.11.2011 № 47» та Протесту прокурора Тетіївського району №240 вих-12 від 1.03.2012 року на рішення Голодьківської сільської ради № 47 від 4.11.2011 року». Даним рішенням було скасовано рішення Голодьківської сільської ради від 4.11.2011 № 47.

В рішенні Голодьківської сільської ради №25 від 10.04.2012 року «Про юридичну адресу земельної ділянки, яка рахується за ОСОБА_1М.» було зазначено, що у звязку з тим, що присадибна ділянка покійної ОСОБА_3 поділена на двох: ОСОБА_5 та ОСОБА_1М, потрібно присвоїти порядковий номер на земельну ділянку, яка рахується за ОСОБА_1 так, як за земельною ділянкою ОСОБА_5 залишилася адреса Крючкова 41. Таким чином земельній ділянці, яка рахується за ОСОБА_1 був присвоєний порядковий номер 41А по вулиці Крючкова.

Але 8.08.2012 року Голодьківська сільська рада прийняла ряд рішень: № 48 «Про скасування рішення № 32 від 22.09.2009 року»; № 49 «Про скасування рішення № 30 від 29.06.2011 року «Про затвердження акту встановлення меж земельних ділянок між громадянином ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_1М.»; № 50 «Про скасування рішення № 25 від 10.04.2012 року «Про юридичну адресу земельної ділянки, яка рахується за ОСОБА_1М.»

Про рішення № 21 від 6.03.2012 року, № 48 від 8.08.2012 року, № 49 від 8.08.2012 року, № 50 від 8.08.2012 року ОСОБА_1 повідомлено не було. 25.10.2012 Позивач звернулася за правовою допомогою адвоката. В цей же день він направив адвокатський запит до Голодьківської сільської ради, я якому просив надати копії документів, що стосуються виділення земельних ділянок, розподілу земельних ділянок, а також, усіх скарг, заяв та інших документів, які надходили до сільської ради з приводу виділення та розподілу земельних ділянок по вулиці Крючкова 41 та 41А. Відповідь на адвокатський запит з доданими оскаржуваними рішеннями Позивач отримала 2.11.2012 року. Таким чином, про порушення свого права ОСОБА_1 дізналася лише 2.11.2012 року.

Позивач не погоджується з рішеннями Голодьківської сільської ради № 21 від 6.03.2012 року, № 48 від 8.08.2012 року, № 49 від 8.08.2012 року, № 50 від 8.08.2012 року оскільки вони прийняті з порушеннями норм законодавства України та просить визнати їх протиправними та скасувати.

В судовому засідання позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі.

Представник Відповідача, голова Голодьківської сільської ради ОСОБА_8, заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що оскаржувані рішення Голодьківської сільської ради прийняті у відповідності до чинного законодавства України, підстав для їх скасування немає.

Третя особа ОСОБА_5 та його представник також просили відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що оскаржувані рішення були прийняті законно.

Прокуратура Тетіївського району Київської області свого представника в судове засідання не направила. До суду надійшла заява, в якій представник прокуратури Тетіївського району Київської області просить розглядати справу без його участі.

Головне управління Держземагенства України в Київській області свого представника в судове засідання не направило. Про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, причина неявки невідома, заперечень не надходило.

Суд, заслухавши осіб, що беруть участь у справі та дослідивши наявні в ній докази, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що після смерті своєї матері ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовилися від прийняття спадщини на користь їхнього брата, ОСОБА_5 У користуванні матері знаходилася неприватизована земельна ділянка площею 0,55 га згідно погосподарської книги, на якій був розташований житловий будинок з надвірною будівлею, що знаходиться в с. Голодьки Тетіївського р-ну Київської області по вул. Крючкова 41 загальною площею 48,0 кв. м. Відповідно до довідки, виданої Голодьківською сільською радою, покійна мати Позивача до дня смерті мала у користуванні земельну ділянку площею 0,55 га, розташовану за адресою: вул. Крючкова, 41, згідно погосподарської книги. Договір оренди даної земельної ділянки з ОСОБА_3 не укладався, земельна ділянка приватизована не була.

В заяві до Голодьківської сільської ради від 17.09.2009 року ОСОБА_1 просила надати їй у власність земельну ділянку площею 0,27 га. 22.09.2009 року заяву до сільської ради подав і ОСОБА_5 В заяві він просив надати йому у власність земельну ділянку площею 0,55 га, тобто всю земельну ділянку, що перебувала у користуванні матері.

Рішенням № 32 від 22 вересня 2009 року Голодьківська сільська рада виділила ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,27 га (з них: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства). Цим же рішенням ОСОБА_5 була виділена земельна ділянка площею 0,28 га (з них: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства).

29.06.2011 року Голодьківська сільська рада прийняла рішення № 30 «Про затвердження акту встановлення меж земельних ділянок між громадянином ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_7М.»

Враховуючи зазначені документи, рішенням Голодьківської сільської ради № 47 від 4.11.2011 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

13.02.2012 року Головне управління Держкомзему у Київській області направило до Голодьківської сільської ради клопотання про скасування рішення № 47 від 4.11.2011 року. Крім того, 1.03.2012 року прокурор Тетіївського району направив до Голодьківської сільської ради протест, в якому також вимагає скасувати вказане рішення.

Розглянувши зазначені документи, Голодьківська сільська рада ухвалила рішення № 21 від 6.03.2012 року «Про розгляд клопотання Головного управління Держкомзему у Київській області №7 від 13.02.2012 року «Про скасування рішення Голодьківської сільської ради від 4.11.2011 № 47» та Протесту прокурора Тетіївського району №240 вих-12 від 1.03.2012 року на рішення Голодьківської сільської ради № 47 від 4.11.2011 року». Даним рішенням було скасовано рішення Голодьківської сільської ради № 47 від 4.11.2011.

10.04.2012 року Голодьківська сільська рада прийняла рішення № 25 «Про юридичну адресу земельної ділянки, яка рахується за ОСОБА_1М.», відповідно до якого у звязку з тим, що присадибна ділянка покійної ОСОБА_3 поділена на двох: ОСОБА_5 та ОСОБА_1М, потрібно присвоїти порядковий номер на земельну ділянку, яка рахується за ОСОБА_1 так, як за земельною ділянкою ОСОБА_5 залишилася адреса Крючкова 41. Таким чином земельній ділянці, яка рахується за ОСОБА_1 був присвоєний порядковий номер 41А по вулиці Крючкова.

Але, незважаючи на те, що в клопотанні Головного управління Держкомзему у Київській області та протесті прокурора Тетіївського район йшла мова лише про скасування рішення № 47 від 4.11.2011 року, 8.08.2012 року Голодьківська сільська рада прийняла ряд рішень: № 48 «Про скасування рішення № 32 від 22.09.2009 року»; № 49 «Про скасування рішення № 30 від 29.06.2011 року «Про затвердження акту встановлення меж земельних ділянок між громадянином ОСОБА_5 та громадянкою ОСОБА_1М.»; № 50 «Про скасування рішення № 25 від 10.04.2012 року «Про юридичну адресу земельної ділянки, яка рахується за ОСОБА_1М.»

В судовому засіданні встановлено, що про рішення № 21 від 6.03.2012 року, № 48 від 8.08.2012 року, № 49 від 8.08.2012 року, № 50 від 8.08.2012 року ОСОБА_1 повідомлено не було. Зазначені рішення Позивач отримала лише після того, як до Голодьківської сільської ради звернувся із адвокатським запитом адвокат, що надавав правову допомогу ОСОБА_1 Ці рішення вона отримала лише 2.11.2012 року. Таким чином, про порушення свого права ОСОБА_1 дізналася лише 2.11.2012 року. Отже, строк звернення до адміністративного суду, що встановлений статтею 99 КАС України, пропущено не було.

Відповідно до п. б ст. 12 ЗК України до повноважень сільських рад належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб.

Відповідно до ст. 121 ЗК України у редакції від 02.07.2009 р., що діяла на момент виділення земельної ділянки ОСОБА_1, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у селах у розмірі 0,25 гектара.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України в редакції від 11.01.2005 р., яка діяла на момент державної реєстрації права власності на житловий будинок ОСОБА_5, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди; при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. Але договір оренди укладено не було.

Згідно з ч. 2 ст. 377 ЦК України в редакції від 26.07.2005 р., яка діяла на момент державної реєстрації права власності на житловий будинок ОСОБА_5, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Отже, рішення Голодьківської сільської ради № 32 від 22 вересня 2009 року (яке було скасоване рішенням № 48 від 8.08.2012 року), яким ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було виділено земельні ділянки площею 0,27 га (з них: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства) та 0,28 га (з них: 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства) відповідно, було законним. У Голодьківської сільської ради не було жодних правових підстав скасовувати рішення № 32 від 22.09.2009 року, № 30 від 29.06.2011 року, № 25 від 10.04.2012 року.

Крім того, суд вважає, що Голодьківська сільська рада не мала законних підстав для скасування своїх власних, ненормативних актів з огляду на рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування).

Дане рішення було прийняте у звязку з конституційним поданням Харківської міської ради з питання стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування.

У пункті четвертому даного рішення зазначено, що проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституції України іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Виходячи з цього тлумачення проведенного Конституційним Судом України, слід вважати, що рішення Сумської міської ради № 47 від 04.11.2011 року, № 32 від 22.09.2009 року, № 30 від 29.06.2011 року, № 25 від 10.04.2012 року. не носять локального характеру, вони не розраховані на широке коло осіб, а містять приписи лише стосовно однієї фізичної особи ОСОБА_1 і має разове застосування, а тому їх слід вважати ненормативними актами.

У пункті 5 зазначеного рішення Конституційного Суду зазначається, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду (частина друга статті 144). Цьому конституційному положенню відповідають Закон, у частині десятій статті 59 якого визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У цьому ж пятому пункті рішення Суду зроблений системний аналіз поведінки органів прокуратури з органами місцевого самоврядування з цих питань в контексті Закону України «Про прокуратуру». Зокрема зазначено, що цим законом установлено, що при виявленні порушень закону прокурор у межах своєї компетенції має право опротестувати акти виконавчих органів місцевих рад залежно від характеру порушень. Протест прокурора приноситься до органу, який видав цей акт і зупиняє його дію, прокурору надається право звернутися з заявою до суду про визнання акта незаконним, і подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

У звязку з наведеним Конституційний Суд України дійшов висновку, що за змістом частини другої статті 144 Конституції України, частини десятої статті 59 Закону рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються прокурором у встановленому Законом України «Про прокуратуру» порядку з одночасним зверненням до суду.

Далі у цьому пункті Суд зазначив, що із змісту частини другої ст. 144 Конституції та частини десятої статті 59 вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, як вважає Конституційний Суд України, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або за ініціативою інших заінтересованих осіб змінити або скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України)

Конституційний Суд України зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність ( стаття 3 ) Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до прийнятих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Підсумовуючи аналіз норм Конституції та Закону, Конституційний суд України у своєму рішенні зазначив наступне: «Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання»

Зважаючи на позицію Конституційного Суду України з цього питання необхідно зробити висновок, що Голодьківська сільська рада при прийнятті рішення № 21 від 06.03.2012 року, № 48 від 8.08.2012 року, № 49 від 8.08.2012 року, № 50 від 8.08.2012 року, якими скасовує свої ж попередні рішення стосовно ОСОБА_1 діяла не в межах своїх повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Оскільки рішення Голодьківської сільської ради № 47 від 04.11.2011 року, № 32 від 22.09.2009 року, № 30 від 29.06.2011 року, № 25 від 10.04.2012 року відносно ОСОБА_1 є ненормативними правовими актами, вони були звернені до окремого субєкта, мали разове застосування і з приводу них виникли відповідні правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, що підтверджується матеріалами справи, Голодьківська сільська рада, за таких обставин, не мала права скасовувати свої власні рішення.

За таких обставин рішення Голодьківської сільської ради № 21 від 06.03.2012 року, № 48 від 8.08.2012 року, № 49 від 8.08.2012 року, № 50 від 8.08.2012 року не можна вважати законними, у звязку з чим вони підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.144 Конституції України, ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009р. №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини 14 статті 46, частин 1, 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Голодьківської сільської ради № 21 від 06.03.2012 року " Про розгляд клопотання Головного управління Держкомзему у Київській області № 7 від 13.02.2012 року "Про скасування рішення Голодьківської сільської ради від 04.11.2011 року № 47" та протеусту прокурора Тетіївського району № 240 вих - 12 від 01.03.2012 року на рішення Голодьківської сільської ради № 47 від 04.11.2011 року .

Визнати протиправним та скасувати рішення Голодьківської сільської ради № 48 "Про скасування рішення № 32 від 22.09.2009 року".

Визнати протиправним та скасувати рішення Голодьківської сільської ради №49 "Про скасування рішення № 30 від 29.06.2011 року".

Визнати протиправним та скасувати рішення Голодьківської сільської ради № 50 "Про скасування рішення № 25 від 10.04.212 року".

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_9