Справа № 22-а-7033/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області про перерахунок пенсії по інвалідності,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла станом на час звернення до суду (далі Закон №796). Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, та одержує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону №796. Оскільки відповідач виплачує йому вказану пенсію у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом, та відмовляється провести відповідний перерахунок пенсії, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його здійснити відповідні перерахунки та виплати.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2010 року позов задоволено повністю. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4, як інваліду 2 групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, які передбачені ст..ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до мінімальної пенсії за віком за період з 27 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року та за період з 01 січня 2010 року по 18 серпня 2010 року.

Зобовязано відповідача провести перерахунок пенсії та здійснювати в подальшому виплату пенсії ОСОБА_4, як інваліду 2 групи, щодо якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, які передбачені ст.. ст.. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чернобильськоїх катастрофи» відповідно до мінімальної пенсії за віком починаючи з 18 серпня 2010 року.

Стягнути з УПФУ у Бориспільському районі Київської області на користь позивача ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 37 гривень.

В апеляційній скарзі УПФУ у Бориспільському районі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 197 КАС України, у звязку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований і проживає у Бориспільському районі, Київської області, перебуває на обліку в УПФУ у Бориспільському районі Київської області та отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, повязаного із впливом Чорнобильської катастрофи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст.. 49, ч.4 ст. 54, 50, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22.05.2008 року п.28 Розділ II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року, яким внесено зміни до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року визнано неконституційними.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти у відповідності з вимогами ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року, дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями, наведеними вище, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду, поскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи вимоги позивача суд не звернув уваги, що в ході судового розгляду відповідач просив суд відмовити в задоволенні адміністративного позову посилаючись в т.ч. і на пропуск строку звернення до суду, що слідує з письмових заперечень відповідача.

В ст. 99 КАС України зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 14.07.2010 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін, на що вказано в ст.100 КАС України.

Приймаючи до уваги, що позивач пропустив встановлений річний строк для звернення до суду, та не надав суду доказів, що пропуск строку стався з поважних причин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_5 допомоги за період з 27 серпня 2009 року по 31 грудня 2009 року та за період з 01 січня 2010 по 18 серпня 2010 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду та ухвалити нову якою, викласти абзац третій резолютивної частини у редакції, яка відповідає вимогам закону та виключити з резолютивної частини фразу «та здійснювати в подальшому виплату», оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто за змістом зазначеної статті закону суд захищає порушене право на момент розгляду справи і не може керуватись припущеннями, що в майбутньому право позивача також буде порушене і саме в такому обсязі як на момент вирішення справи.

Постанова суду в частині зобовязання відповідача відшкодувати позивачу судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 37 грн. 00 коп. на користь ОСОБА_4 з управління пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області, на думку колегії суддів не ґрунтується на вимогах закону в звязку з чим з абзац четвертий резолютивної частини необхідно змінити.

У відповідності до вимог ч. 1, 3 ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2010 року скасувати і ухвалити нову постанову якою позов задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Бориспільському районі Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсії по другій групі інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок «Чорнобильської катастрофи» встановивши її на рівні 8 мінімальних пенсій за віком виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законодавством та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановивши її на рівні 75% від мінімальної пенсії за віком починаючи з 14 липня 2009 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 37 гривен.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України .

Головуючий: Сержанюк А.С.

Судді:

ОСОБА_3

ОСОБА_2