Справа № 537/2966/13-а
Суддя: Маханьков О. В.
Дата ухвалення: 2013-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/2966/13-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2013 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Маханькова О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Скічко Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Кременчуці Полтавської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України м.Кременчука Полтавської області , третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації в Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому вказав, що з 1985 року він працював суддею, заступником голови суду, головою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України Про звільнення суддів №2296-1V від 23 грудня 2004 року наказом № 8 територіального управління державної судової адміністрації в Полтавській області від 21 січня 2005 року він звільнений з посади у звязку з виходом у відставку на підставі п.9 ч.5 ст. 126 Конституції України, ст. 43 Закону України Про статус суддів.

При звільненні у відставку йому було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86% заробітної плати судді. Під час його перебування у відставці розмір його щомісячного довічного грошового утримання неодноразово перераховувався в звязку з зростанням заробітної плати працюючих суддів.

На даний час він отримує довічне щомісячне грошове утримання судді у відставці і призначено воно йому на підставі Закону України Про статус суддів в редакції від 15 грудня 1992 року.

Довідкою за № 2448 від 05 грудня 2012 року Управління державної судової адміністрації в Полтавській області повідомило йому про зміни в розмірі довічного грошового утримання, згідно якої вказано, що його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні /перерахунку/ довічного грошового утримання суддям у відставці, з 1 грудня 2012 року складає:13608.00 гривень, в тому числі: оклад - 9072,00 грн. та щомісячна доплата за вислугу років 50%- 4536,00 грн. З 01 січня 2013 року його суддівська винагорода складає 17205,00 грн., в тому числі: оклад 11470, 00 грн, доплата за вислугу років 5735,00 грн., про що свідчить довідка Територіального управління державної судової адміністрації в Полтавській області за № 49 від 08.01.2013 року.

30 квітня 2013 року позивач звернувся з заявою до відповідача про перерахунок грошового утримання в звязку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці №246 від 07.05.2013 року, йому в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відмовлено.

Просить суд визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці №246 від 07.05.2013 року про відмову йому в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання незаконним та скасувати його; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, Полтавської області з 01.12.2012 року та 01.01.2013 року здійснити перерахунок та виплату йому довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок, наданих ТУ ДСА в Полтавській області № 2448 від 05.12.2012 року, № 49 від 08.01.2013 року виходячи із розміру 86% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання; стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, Полтавської області на його користь заборгованість у вигляді різниці між фактично виплаченим йому щомісячним довічним грошовим утриманням та щомісячним довічним грошовим утриманням, яке повинно було йому виплачене з 01.12.2012року та 01.01.2013 року по день фактичного виконання рішення суду; стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, Полтавської області на його користь сплачений судовий збір у розмірі 34 гривні 41 коп.; допустити постанову суду у випадку задоволення його позову до негайного виконання .

В судове засідання позивач не з*явився, надав клопотання про слухання справи за його відсутністю та розглянути справу в письмовому провадженні. Свій адміністративний позов підтримав повністю. Прохав суд позов задовольнити.

В судове засідання відповідач не з*явився, направив суду заперечення на адміністративний позов, вважає, що вимоги позивача не відповідають нормам матеріального права, оскільки діюче законодавство не передбачає можливість здійснення перерахунку довічного грошового утримання суддів загальної юрисдикції, тому позивач не має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді. Просить суд у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити. Справу розглянути без їх участі.

Вивчивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає що даний адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено , що позивач ОСОБА_1 з 1985 року працював суддею, заступником голови суду, головою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України Про звільнення суддів №2296-1V від 23 грудня 2004 року наказом № 8 територіального управління державної судової адміністрації в Полтавській області від 21 січня 2005 року він звільнений з посади у звязку з виходом у відставку на підставі п.9 ч.5 ст. 126 Конституції України, ст. 43 Закону України Про статус суддів. Згідно розрахунку ТУ ДСА, стаж роботи позивача, який дає право на отримання довічного грошового утримання, складає 23 роки, 4 місяця, 28 днів.

При звільненні у відставку йому було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 86% заробітної плати судді. Під час його перебування у відставці розмір щомісячного довічного грошового утримання неодноразово перераховувався в звязку з зростанням заробітної плати працюючих суддів.

На даний час він отримує довічне щомісячне грошове утримання судді у відставці і призначено воно йому на підставі Закону України Про статус суддів в редакції від 15 грудня 1992 року.

Довідкою за № 2448 від 05 грудня 2012 року Управління державної судової адміністрації в Полтавській області повідомило позивача про зміни в розмірі довічного грошового утримання, згідно якої вказано, що його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні /перерахунку/ довічного грошового утримання суддям у відставці, з 1 грудня 2012 року складає:13608.00 гривень, в тому числі: оклад - 9072,00 грн. та щомісячна доплата за вислугу років 50%- 4536,00 грн. З 01 січня 2013 року його суддівська винагорода складає 17205,00 грн., в тому числі: оклад 11470, 00 грн, доплата за вислугу років 5735,00 грн., про що свідчить довідка Територіального управління державної судової адміністрації в Полтавській області за № 49 від 08.01.2013 року.

30 квітня 2013 року позивач звернувся з заявою до відповідача про перерахунок грошового утримання в звязку з підвищенням заробітної плати судді, працюючого на відповідній посаді. Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці №246 від 07.05.2013 року, йому в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відмовлено.

Зазначені факти не спростовуються жодною із сторін. Спірним є питання про право позивача на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у звязку з підвищенням заробітної плати суддів , працюючих на відповідній посаді .

Відповідно до п.п.6 пункту 2.2 частини П Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого правлінням Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 зі змінами від 30 червня 2011 року, управління, відповідно до покладених на нього завдань, призначає/ здійснює перерахунок/ і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до чинного законодавства.

Згідно з п.п.5 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року за № 384/2011 зі змінами від 29 листопада 2011 року Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань, організовує, координує та контролює роботу головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь у районах, містах і районах у містах щодо призначення /перерахунку/ і виплати пенсій та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

Відповідно до ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, а саме Закон України Про судоустрій і статус суддів звузив обсяг існуючого права суддів загальних суддів.

Однією з гарантій забезпечення незалежності судді, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, а саме: заробітної плати, пенсії, щомісячного довічного грошового утримання тощо, надання їм у майбутньому статуту судді у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Умови призначення і порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на момент призначення його позивачеві встановлювалися законом України Про статус суддів та Постановою Верховної Ради України Про порядок введення в дію Закону України Про статус суддів № 2863-ХП від 15 грудня 1992 року.

Пункт 4 ст. 43 Закону України Про статус суддів, зокрема, передбачав: Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання

Абзацом 3 пункту 1 вищезазначеної Постанови Верховної Ради України /в редакції до 1 січня 2008 року/ було встановлено, що в разі зміни заробітної плати суддів розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється, виходячи з нового розміру заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) визнано неконституційними:

частину третю, перше, друге, третє речення частини пятої

статті 138 Закону України „Про судоустрій і статус суддів від 7 липня

2010 року № 2453VI у редакції Закону України „Про заходи щодо

законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668VI;

статтю 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року

№ 3668VI в частині поширення її дії на Закон України „Про судоустрій і статус суддів від 7 липня 2010 року № 2453VІ;

абзац другий пункту 2 розділу ІІ „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668VI, зі змісту якого вбачається, що виплата суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої, третьої статті 42 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058IV та без проведення інших перерахунків, передбачених законодавством.

Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення:

підлягають застосуванню частини перша, друга статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як такі, що не суперечать Конституції України;

частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: „Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання;

перше, друге, трете речення частини пятої статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Проте підлягають застосуванню перше речення частини пятої статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: „Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку‚ та четверте речення частини пятої статті 138 Закону № 2453 зі змінами, внесеними Законом № 3668, а саме: „Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України;

дія статті 2 Закону № 3668 не поширюється на Закон № 2453;

дія абзацу другого пункту 2 розділу ІІ „Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання).

Згідно з положеннями статті 58 Конституції України передбачено, що

закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8 , має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ зобовязані застосовувати Конституцію України як акт прямої дії.

Виходячи з норм ст.58 Конституції України матеріальні та соціальні гарантії позивача як судді у відставці, які були встановлені на день його виходу у відставку, не можуть бути обмежені або скасовані ані новими законами, ані внесенням змін до чинних законів.

Виходячи з аналізу вищевикладених норм Закону України УІ Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи № 3668 та правових позицій Конституційного Суду України, суд вважає, що обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром, встановленим цим Законом, не може бути поширене на позивача як суддю у відставці, оскільки:

1) виплата щомісячного довічного грошового утримання призначалася йому відповідно до Закону України Про статус суддів від 15 грудня 1992 року, а не відповідно до Закону України Про судоустрій і статус суддіввід 07 липня 2010 року, на який йде посилання у пункті 1 статті 2 розділу І Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи .

2) щомісячне довічне грошове утримання призначено йому до набрання чинності Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи.

Оскільки на день виходу позивача у відставку умови і порядок призначення, виплати та перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці передбачали, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, суд вважає що вимоги позивача стосовно перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, виходячи саме із 86% нового розміру заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, є законним.

У частині 2 ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Керуючись Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого правлінням Пенсійного Фонду України від 30 квітня 2002 року №8-2 зі змінами від 30 червня 2011 року, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року за №384/2011 зі змінами від 29 листопада 2011 року, ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.22, 58, 126 Конституції України, Рішенням Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року№ 3-рп/2013, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України м.Кременчука Полтавської області про визнання рішення протиправним та зобов'язання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання задовольнити.

Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці № 246 від 07.05.2013 року про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання протиправним та скасувати його.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити щомісячного довічного грошового утримання судді з 01 грудня 2012 року і до 01.01.2013року до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого на такій же посаді судді з врахуванням стажу роботи, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання, який склав 23 роки , в розмірі 86 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та з врахуванням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області за вих. № 2448 від 05 грудня 2012 року, з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплатити щомісячного довічного грошового утримання судді з 01.01.2013 року до подальшої зміни суддівської винагороди працюючого на такій же посаді судді з врахуванням стажу роботи, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання, який склав 23 роки , в розмірі 86 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання та з врахуванням довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області за вих. № 49 від 08.01.2013 року, з урахуванням проведених виплат.

Зобов*язати Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці здійснити негайне виконання перерахунку щомісячного довічного грошового утримання у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Державного Бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 40 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий : суддя Маханьков О.В.