Справа № 2 -а- 740/11
Суддя: Козловська Л. Д.
Дата ухвалення: 2011-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 -а- 740/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2011 р. Суддя Герцаївського районного суду Чернівецької

області ОСОБА_1

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі про бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі та зобов»язання здійснити підвищення до пенсії, -

В СТАНОВИВ:

Позивачка 8 лютого 2011 року звернулась до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі Чернівецької області (далі - УПФ) про бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі та зобов»язання здійснити підвищення до пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що в розумінні ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (далі - Закон) від 18 листопада 2004 року вона має статус дитини війни, а відтак, її пенсія відповідно до статті 6 Закону повинна збільшитись на 30 % мінімальної пенсії за віком. Оскільки з липня місяця 2010 року по - грудень місяць 2010 року вимоги Закону відповідачем не виконані, а її звернення до останнього про збільшення пенсії залишено без задоволення, просила задовольнити її вимоги.

Відповідачем подано письмове запереченні проти позову посилаючись на те, що позивачка на час звернення до суду - 8 лютого 2010 року втратила право на звернення через пропуск нею строку передбаченого ст. 99 КАС України. Разом з тим, починаючи з 22.05.2008 року фінансування витрат щодо дітей війни провадиться в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання соціального захисту громадян" від 28.05.2008 р. № 530 в межах асигнувань затверджених державним бюджетом та інших коштів на вказані цілі в управлінні не має. Також вважає, що мінімальна пенсія за віком, про яке йдеться в статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застосовується виключно до пенсій, що призначаються за цим Законом і не стосується дітей війни.

Оцінивши обставини справи з урахуванням наданими сторонами письмових доказів, вважаю, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Герцаївському районі і отримує пенсію за віком та в розумінні Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, а відтак на неї розповсюджуються всі пільги передбачені зазначеним Законом.

Зокрема, статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» (в редакції від 09.07.2007р.) передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Визначення поняття «мінімальної пенсії за віком», закріплено у частині першій статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з якої випливає, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік», розміри державних соціальних гарантій, що визначаються залежно від прожиткового мінімуму, встановлюються відповідними законами України, цим Законом, та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України (стаття 52).

За наведених обставин, виходячи з загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, позивачка, має право на отримання державної соціальної підтримки - підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком оскільки така надбавка передбачена статтею 6 Закону.

При цьому, суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо неможливості здійснення доплати до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком через відсутність коштів, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів, як на підставу невиконання своїх зобовязань які встановлені статтею 46 Конституції України та статтею 6 Закону.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, виходячи з вищенаведеного, прихожу до висновку що вимоги позивачки в частині зобовязання відповідача виплатити їй підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком передбачену статтею 6 Закону підлягають часткового задоволенню, а саме, за період з 08 серпня 2010 року по 31 грудня 2010 року.

На підставі ст.ст. 46, 64, 124 Конституції України, ст.ст. 1, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», керуючись ст.ст. 183-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Герцаївському районі Чернівецької області підвищити ОСОБА_2 пенсію на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 08 серпня 2010 року по 31 грудня 2010 року з урахуванням проведених виплат.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення в порядку ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги через Герцаївський районний суд Чернівецької області.

Суддя :