Справа № 809/2957/15
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2015-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2015 р. Справа № 809/2957/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боршовського Т.І.

за участю секретаря судового засідання Ферштей А.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представник третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Богородчанського районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Управління Державної казначейської служби України у Богородчанському районі Івано-Франківської області

до Державної податкової інспекції в Богородчанському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області,

про скасування рішень № /191 від 13.07.2015 року, № /192 від 13.07.2015 року, № /193 від 13.07.2015 року, № /194 від 13.07.2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Богородчанський районний центр зайнятості звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Богородчанському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про скасування рішень про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № /191 від 13.07.2015 року, № /192 від 13.07.2015 року, № /193 від 13.07.2015 року, № /194 від 13.07.2015 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем проведено оплату єдиного внеску з дотриманням строків, встановлених пунктом 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», про що свідчать подані в казначейську службу платіжні доручення. Проте, наголошує позивач, оплата коштів по вказаних дорученнях не була вчасно проведена з вини відділення казначейської служби в Богородчанському районі. Таким чином, позивач вважає, що у відповідача, з огляду на положення частини 12 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», не було правових підстав для застосування до нього як платника штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне сплату єдиного внеску.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити.

Державна податкова інспекція в Богородчанському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (надалі ДПІ в Богородчанському районі) в письмових запереченнях проти позову від 17.08.2015 року, адміністративний позов не визнає, вважає його безпідставним, а тому просить в його задоволенні відмовити. Відповідач вказує на те, що відповідно до пункту 10 частини 1 статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", днем сплати єдиного внеску вважається, зокрема, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів. Списання коштів та надходження до бюджету єдиного внеску здійснено з простроченням термінів сплати, тому до позивача правомірно було застосовано штрафні санкції у розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених сум та нарахована пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожен день прострочення платежу на підставі статті 25 вказаного вище Закону.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та просила суд в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Управління Державної казначейської служби України у Богородчанському районі Івано-Франківської області (надалі - УДКСУ в Богородчанському районі) пояснила суду про те, що казначейська служба не вчинила жодних порушень при виконанні платіжних доручень позивача, оскільки ні наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 року № 758, ні укладеним між ними договором про обслуговування, не передбачено строків оплати за платіжним дорученням. Також представник третьої особи вказала на те, що позивачем вчасно подані в казначейську службу платіжні доручення про перерахування єдиного внеску, на рахунку позивача були кошти на їх оплату, однак в звязку з недостатнім наповненням єдиного казначейського рахунку, їх оплата була проведена третьою особою після отримання погоджень Міністерства фінансів України погоджень.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства (надалі КАС) України в судовому засіданні 31.08.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, судом встановлено таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", позивач є платником єдиного внеску, що й не заперечується сторонами у справі. Згідно з вказаною нормою, платниками єдиного внеску є роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абзац перший частини п`ятої статті 9 зазначеного Закону передбачає, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Згідно з частиною восьмою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", платники єдиного внеску, в тому числі позивач, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів вважається, - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів (пункт 1 частини десятої статті 9 цього Закону).

Судом встановлено, що позивачем зформовані платіжні доручення на сплату єдиного соціального внеску, а саме: № 1556 від 03 жовтня 2013 року на суму 7915,11 грн. (з зарплати за 2 половину вересня 2013 року), № 1561 від 04 жовтня 2013 року на суму 1877,68 грн. (з премії за серпень 2013 року), № 1576 від 15 жовтня 2013 року на суму 7457,90 грн. (з зарплати за 1 половину жовтня 2013 року), № 1711 від 04 листопада 2013 року на суму 293,45 грн. (з лікарняних), № 5 від 17 січня 2014 року на суму 9502,10 грн. (з заробітної плати за 1 половину січня 2014 року); № 190 від 07 березня 2014 року на суму 3130,00 грн. (з премії до 8 березня 2014 року), № 196 від 14 березня 2014 року на суму 4466,03 грн. (з заробітної плати за 1 половину березня 2014 року), № 199 від 14 березня 2014 року на суму 17250,00 грн. (з заробітної плати за 1 половину березня 2014 року).

Вказані платіжні доручення отримані УДКСУ в Богородчанському районі в день, якими вони датовані з огляду на відсутність на них відбитків штампу про їх одержання іншим числом, що й підтверджено в судовому засіданні представником третьої особи. Однак кошти на оплату єдиного внеску, вказані в платіжних дорученнях, списані з рахунку позивача та перераховані на спеціальний рахунок органу доходів і зборів лише 31 жовтня 2013 року (платіжні доручення №№ 1556, 1561, 1576), 29 листопада 2013 року (платіжне доручення № 1711), 24 січня 2014 року (платіжне доручення № 5), 31 березня 2014 року (платіжні доручення №№ 190, 196, 199), що підтверджується відповідними відбитками штампів казначейської служби на вказаних платіжних дорученнях.

13 липня 2015 року ДПІ в Богородчанському районі було прийнято рішення про застосування до Богородчанського районного центру зайнятості штрафів і нарахування пені за несвоєчасну сплату (перерахування) єдиного внеску, а саме:

№ /191, яким до позивачу застосовано штраф в розмірі 1565,8 грн. за період з 22.10.2013 року по 31.10.2013 року та нараховано пеню в розмірі 156,58 грн.;

№ /192, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 496,45 грн. за період з 21.11.2013 року по 29.11.2013 року та нараховано пеню в розмірі 44,03 грн.;

№ /193, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 217,66 грн. за період з 21.01.2014 року по 24.01.2014 року та нараховано пеню в розмірі 8,71 грн.;

№ /194 від 13.07.2015 року, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 1223,54 грн. за період з 21.03.2014 року по 31.03.2014 року та нараховано пеню в розмірі 134,59 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує те, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем як суб'єктом владних повноважень, а тому при вирішенні даного спору воно перевіряється на відповідність вимогам частини третьої статті 2 КАС України.

Пунктом 6 частини першої статті 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено право органів доходів і зборів застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом. Так, відповідно до частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 цього Закону, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, орган доходів і зборів накладає на платника єдиного внеску штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум; на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Водночас, правомірність рішення відповідача як суб'єкта владних повноважень визначається не лише наявністю у нього повноважень, визначених Законом, а й використанням повноваження з метою, з якою воно надано; обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідач, заперечуючи проти позову, не довів правомірність рішень № /191 від 13.07.2015 року, № /192 від 13.07.2015 року, № /193 від 13.07.2015 року, № /194 від 13.07.2015 року про застосування до позивача штрафу та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, а тому, на думку суду, ці рішення прийнято: безпідставно без врахування вимоги законодавця щодо звільнення платників від відповідальності за прострочення перед отримувачем з вини банківської установи; необґрунтовано та недобросовісно - без урахування усіх обставин, зокрема, без врахування факту вчасності подачі позивачем до казначейської служби платіжних доручень про сплату єдиного внеску та відсутності вини позивачу у їх невчасному надходженні до бюджету, непропорційно - без врахування необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача, повязаними зі стягненням з нього додаткових коштів, за відсутності факту складу правопорушення, і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

До такого висновку суд дійшов перевіряючи обставини виконання позивачем як платником єдиного внеску встановленого пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" обов'язку в частині забезпечення своєчасної сплати такого внеску.

Зокрема, як встановлено судом з поданих позивачем вищевказаних копій платіжних доручень, поданих відповідачем копій звітів позивача про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за вересень-жовтень 2013 року, грудень 2013 року, лютий 2014 року, виписок з облікової картки платника за 2013-2015 роки, позивачем забезпечено сплату єдиного внеску в строки та розмірі згідно вимог частини 8 статті 9 вказаного Закону.

Згідно із пунктом 1.30 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Пунктом 22.4 статті 22 цього Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Відповідно до пункту 11.7 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 грудня 2012 року № 1407, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 17 січня 2013 року за №130/22662 (далі - Порядок № 1407), подані розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Казначейства щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам. За правильність оформлення та достовірність інформації, наведеної у платіжному дорученні, відповідає розпорядник бюджетних коштів (одержувач бюджетних коштів). У разі невідповідності дати подання даті платіжного доручення у полі "Одержано банком" платіжного доручення на всіх примірниках обов'язково проставляються дата подання та підпис казначея. Після проведення платежу на платіжних дорученнях, за якими проведено оплату, ставиться відмітка у вигляді відбитка штампа казначея "Оплачено" (додаток 32 до цього Порядку).

У платіжних дорученнях № 1556 від 03 жовтня 2013 року, № 1561 від 04 жовтня 2013 року, № 1576 від 15 жовтня 2013 року, № 1711 від 04 листопада 2013 року, № 5 від 17 січня 2014 року; № 190 від 07 березня 2014 року, № 196 від 14 березня 2014 року, № 199 від 14 березня 2014 року відсутні відбитки штампу, як це передбачено пунктом 11.7 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 грудня 2012 року № 1407, про їх одержання відділом державної казначейської служби іншим числом, ніж вони датовані. Представник третьої особи в судовому засіданні визнала факт того, що вказані платіжні доручення подані позивачем УДКСУ у Богородчанському районі в той день, якими вони датовані.

Однак кошти на оплату єдиного внеску, вказані в платіжних дорученнях, списані з рахунку позивача та перераховані на спеціальний рахунок органу доходів і зборів лише 31 жовтня 2013 року (платіжні доручення №№ 1556, 1561, 1576), 29 листопада 2013 року (платіжне доручення № 1711), 24 січня 2014 року (платіжне доручення № 5), 31 березня 2014 року (платіжні доручення №№ 190, 196, 199), що підтверджується відповідними відбитками штампів казначейської служби на вказаних платіжних дорученнях.

Як встановлено судом з поданих позивачем копій виписок з рахунку позивача № 1023, відкритого в УДКСУ у Богородчанському районі, з якого згідно довідки № РЦЗ-1983-03/12-15 від 31.08.2015 року здійснюється оплата заробітної плати та єдиного внеску, розшифровок до розподілу коштів на фінансування позивача, на вказаному розрахунковому рахунку станом на 03.10.2013 року, 04.10.2013 року, 15.10.2013 року, 04.11.2013 року, 17.01.2014 року, 07.03.2014 року, 14.03.2014 року були кошти, необхідні для виконання вищевказаних платіжних доручень по сплаті єдиного внеску. Вказані обставини в судовому засіданні визнала представник третьої особи. Також пояснила суду про те, що в звязку з недостатнім наповненням єдиного казначейського рахунку, їх оплата була проведена третьою особою після отримання з Міністерства фінансів України погоджень на проведення оплати.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 березня 2012 року № 309, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012 року за № 419/20732 (надалі - Порядок № 309), органи Казначейства звіряють поданий розпорядником Реєстр та підтвердні документи на предмет відповідності даних, уключених до Реєстру. Підтвердні документи, надані розпорядником бюджетних коштів, опрацьовуються органом Казначейства: за захищеними видатками, які не потребують проведення процедур закупівель, - протягом 1 операційного дня; за захищеними видатками, які потребують проведення процедур закупівель (крім капітальних видатків), - до 3 операційних днів; за іншими поточними видатками, крім захищених, - до 3 операційних днів; за капітальними видатками - до 5 операційних днів. Відлік строку опрацювання підтвердних документів органом Казначейства починається з дати, вказаної у полі "Одержано Державною казначейською службою України (органом Державної казначейської служби України)" Реєстру та/або Реєстру бюджетних фінансових зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів (далі - Реєстр фінансових зобов'язань), враховуючи день подання Реєстру та/або Реєстру фінансових зобов'язань.

Згідно з частиною другою статті 55 Бюджетного кодексу України, захищеними видатками Державного бюджету України визначаються видатки загального фонду, зокрема, на нарахування на заробітну плату (єдиний внесок для позивача нараховується на заробітну плату згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування").

Таким чином, платіжні доручення № 1556 від 03 жовтня 2013 року, № 1561 від 04 жовтня 2013 року, № 1576 від 15 жовтня 2013 року, № 1711 від 04 листопада 2013 року, № 5 від 17 січня 2014 року; № 190 від 07 березня 2014 року, № 196 від 14 березня 2014 року, № 199 від 14 березня 2014 року УДКСУ в Богородчанському районі зобов'язане було опрацювати протягом операційного дня.

Суд вважає, що кошти, призначені для сплати єдиного внеску, всього в розмірі 51892,27 грн., не були перераховані на рахунок органу доходів і зборів з вини УДКСУ в Богородчанському районі, оскільки позивач повністю виконав свій обов'язок зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а відтак несвоєчасне їх списання та надходження на рахунки відповідача не пов'язані із бездіяльністю позивача.

Частиною дванадцятої статті 25 Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" встановлено, що у разі порушення банком, що обслуговує отримувача, строків завершення переказу цей банк зобов'язаний сплатити отримувачу пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними. В цьому випадку платник не несе відповідальності за прострочення перед отримувачем.

Тобто зазначений Закон передбачає, що у разі вчинення платником єдиного внеску усіх дій, пов'язаних зі сплатою єдиного внеску, у межах строків, встановлених законом для його сплати, такий платник звільняється від відповідальності, якщо переказ коштів здійснено несвоєчасно з вини банку (у даному випадку - з вини органу Казначейства).

Із змісту статті 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Богородчанський районний центр зайнятості своєчасно, до закінчення граничного строку сплати, подав платіжні доручення для перерахування єдиного соціального внеску всього в розмірі 51892,27 грн., що свідчить про належне виконання позивачем зобов'язань зі сплати єдиного соціального внеску в порядку та у строки, визначені законодавством України, а відтак даний платник не несе відповідальності за невчасне списання коштів з його рахунку казначейською службою, яка його обслуговує, в тому числі й у вигляді нарахування йому штрафів та пені та прострочення сплати такого внеску.

Частиною 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

При розгляді та вирішенні такої адміністративної справи адміністративний суд повинен враховувати, що в розумінні частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суб'єктів владних повноважень повинні прийматися (вчинятися) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вказане узгоджується з нормою статті 8 Конституції України щодо дії в Україні принципу верховенства права та з нормою частини 2 статті 19 Конституції відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, застосування при розгляді судом спору між особою та державою дії принципу верховенства права повинно мати не теоретичний та ілюзорний характер як засади, яка не має безпосередньої реалізації при вирішенні такої справи, а в практичний та ефективний спосіб. Зокрема, як зазначено в рішенні «Ейрі проти Ірландії» від 9 жовтня 1979 року, - "Права, які гарантує Конвенція, повинні бути не теоретичними чи нереальними, а такими, що мають реальну силу і можуть бути здійснені на практиці" (пункт 24 рішення).

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № /191 від 13.07.2015 року, № /192 від 13.07.2015 року, № /193 від 13.07.2015 року, № /194 від 13.07.2015 року прийняті Державною податкової інспекції Богородчанському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області без встановленої законом підстави, необґрунтовано, недобросовісно та непропорційно без дотримання справедливого балансу між цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, та правами платника позивача.

Таким чином, позов Богородчанського районного центру зайнятості належить задовольнити: визнати протиправними рішення Державної податкової інспекції в Богородчанському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області № /191 від 13.07.2015 року, № /192 від 13.07.2015 року, № /193 від 13.07.2015 року, № /194 від 13.07.2015 року та їх скасувати.

Судом не встановлено підстав для розподілу судових витрат згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними рішення Державної податкової інспекції в Богородчанському районі Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області № /191 від 13.07.2015 року, № /192 від 13.07.2015 року, № /193 від 13.07.2015 року, № /194 від 13.07.2015 року та їх скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_4

Постанова складена в повному обсязі 07.09.2015 року.