Справа № 2а/0270/4759/11
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2011-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

07 листопада 2011 р. Справа № 2а/0270/4759/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Жданкіна Наталія Володимирівна

при секретарі судового засідання: Терлецький Є. Б.

за участю представників сторін:

Позивача : ОСОБА_1

Відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву у справі:

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Назарет Транс"

до: Хмільницької об'єднаної державної податкової інспекції Вінницької області

про: визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ :

В проваджені Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ТОВ «Назарет Транс»до Хмільницької ОДПІ Вінницької області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу.

2 листопада 2011 р. до суду надійшла заява про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Хмільницькій ОДПІ складати податкове повідомлення-рішення на підставі акту про результати позапланової невиїзної перевірки та направляти (вручати) його товариству.

Заява мотивована, зокрема, тим, що, на думку позивача, наказ про проведення позапланової невиїзної перевірки № 832 від 19.10.11 р. виданий безпідставно, необґрунтовано та протиправно, оскільки податковим органом не дотримано процедури прийняття рішення щодо проведення такої перевірки. Зазначені обставини змусили позивача звернутись з позовом до суду про оскарження наказу, про що повідомлено податковий орган.

Однак, не зважаючи на протиправність призначеної позапланової невиїзної документальної перевірки податковим органом таку перевірку проведено та складено акт, в якому зафіксовані виявлені перевіркою порушення.

З викладеними у акті порушеннями позивач не погоджується, оскільки у ньому відображені показники, що суперечать не лише фактичним обставинам господарської діяльності підприємства, але й висновкам актів попередніх перевірок, які здійснювались відповідачем.

Положення Податкового кодексу України встановлюють, що за наслідками проведеної перевірки та складеного акту орган податкової служби складає податкове повідомлення-рішення, якщо дані перевірки результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобовязань, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Зважаючи на висновки акту перевірки, відповідач буде зобовязаний самостійно визначити суму грошового зобовязання, скласти відповідне податкове повідомлення-рішення та направити (вручити) його позивачу, що дає підстави вважати очевидною небезпеку заподіянню шкоди правам та інтересам товариства.

З метою розгляду поданої заяви призначено судове засідання.

07.11.2011 р. представник позивача у судовому засіданні заяву про забезпечення позову підтримала, посилаючись на обставини викладеній у ній.

Представник відповідача в судовому засіданні проти забезпечення позову заперечив, мотивуючи тим, що наказ видано правомірно, відповідно, перевірка проведена також на підставі та в межах повноважень, визначених законом, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вислухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим ревізором інспектором в період з 19.10.2011 р. по 25.10.11 р. проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «Назарет Транс», за результатом якої складено акт № 80-23-33625929 від 01.11.2011 р., в якому зафіксовані виявлені перевіркою порушення.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу, або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно п.п. «б»пункту 2.1 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказ Державної податкової адміністрації України № 985 від 22.12.2010 р., орган державної податкової служби визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та складає податкове повідомлення-рішення якщо дані перевірки результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Тобто результати перевірки оформлюються актом, що в подальшому, є підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, яке, в свою чергу, повинно бути направлено субєкту господарювання.

Згідно вимог статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

З аналізу наведеної статті вбачається, що обовязковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, яке допускається на протязі всього терміну розгляду справи, є обґрунтоване клопотання сторони в тому рахунку й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На думку суду, подання адміністративного позову предметом якого є визнання протиправними певних дій та оскарження рішення субєкта владних повноважень не є єдиним та беззаперечним доказом того, що дії та рішення були протиправними. При цьому, слід зазначити, що не є предметом дослідження у даній справі правомірність висновків, викладених у акті перевірки, що, в свою чергу, не дає підстав для висновків, наслідком яких стало б прийняття рішення про заборону складати податкове повідомлення-рішення та його направлення позивачу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання, та, відповідно, про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 117,118, 165,254 КАС України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна