Справа № 805/2748/15-а
Суддя: Козаченко А.В.
Дата ухвалення: 2015-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

805/2748/15-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2015 р. Справа № 805/2748/15-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Козаченко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області до Орендного підприємства “Костянтинівський завод скловиробів імені 13-ти розстріляних робітників” про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Орендного підприємства “Костянтинівський завод скловиробів імені 13-ти розстріляних робітників” про стягнення коштів.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ним було виставлено відповідачу до відшкодування за період з 01.12.2014р. по 28.02.2015р. заборгованість на покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 та за Списком №2 на загальну суму 463 070, 11грн.

Так як вищевказана сума відповідачем у добровільному порядку сплачена не була, позивач просив стягнути з відповідача відповідну заборгованість на загальну суму 463 070, 11грн.

Представники сторін до судового засідання не з’явивились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, заяв щодо відкладення розгляду справи через канцелярію суду не надали.

В силу ч. 2 ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

З урахуванням ч. 6 ст. 128 КАС України, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, на підставі наявних в матеріалах справи доказів в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до пункту 12 “Прикінцевих положень” Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону (крім норм, зазначених в абзаці шостому пункту 1 цього розділу) та Положення про Пенсійний фонд України, яке затверджує Президент України. Бюджет Пенсійного фонду України в зазначений період затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до преамбули Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закон № 1058-IV) визначено, що цей закон визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Пунктом 2 Перехідних положень зазначеного Закону визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення”.

Відповідно до пункту 6 “Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1, (далі – Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного Фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

На підставі пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного Фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в таких розмірах: для підприємств-платників – 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.8 Інструкції передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного Фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.9 Інструкції, відшкодування сум і фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного Фонду за місцем його реєстрації.

Відповідач є юридичною особою, ЄДРПОУ 00293189, відповідно до пункту 2.1.1 Інструкції є платником єдиного внеску.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача по сумам відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на підставі положень Закону України “Про пенсійне забезпечення” за період з 01.12.2014р. по 28.02.2015р. становить 463 070, 11 грн., з яких 338 397, 52грн. – за Списком № 1; 124 672, 59грн. – за Списком № 2, підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 та Списком № 2, копією карткок особового рахунку по Списку № 1 та Списку № 2, копіями довідок про отриману пенсію зі Списку № 1 та Списку № 2 тощо.

Суд звертає увагу, що на час прийняття рішення по справ сторони не надали доказів сплати боргу відповідачем.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог до відповідача про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі положень Закону України “Про пенсійне забезпечення” в сумі 463 070, 11 грн., з яких 338 397, 52грн. – за Списком № 1; 124 672, 59грн. – за Списком № 2, у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі наведеного, керуючись статтями 17-20, 69-72, 86, 94, 158-164, 167, 254, 257 КАС України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області до Орендного підприємства “Костянтинівський завод скловиробів імені 13-ти розстріляних робітників” про стягнення коштів- задовольнити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Козаченко А.В.