Справа № 760/17687/14-а
Суддя: Лозинська М. І.
Дата ухвалення: 2014-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-723/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лозинська М.І. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій та бездіяльності незаконними та неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.08. 2014 року звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо призначення, нарахування та виплати йому додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ; зобов'язати Головне Управління пенсійного Фонду України в м. Києві зробити нарахування, перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 23 листопада 2011 року по день ухвалення рішення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є інвалідом III групи із числа учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що підтверджено рішенням медико-соціальної експертної комісії від 21.06.2000 року та отримує державну пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», додаткову пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач зазначає, що в порушення діючого законодавства, відповідач - Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві відмовляється від перерахунку пенсії Позивача з посиланням на те, що нарахування та виплати його пенсії здійснюються на підставі документів, що містяться в матеріалах пенсійної справи, та відповідно до чинного законодавства України, зокрема, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28.05.2008 року, де встановлено, що особам, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам III групи виплачується у розмірі 15 відсотків до прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою суду Солом»янського районного суду м.Києва від 20 серпня 2014 року відкрито скорочене провадження.

13 жовтня 2014 року відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України подано заперечення на позов через канцелярію суду у яких Головне Управління Пенсійного фонду України заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що позивачу виплачується пенсія відповідно до норм чинного законодавства, а саме постанови Кабінету Міністрів України « Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому відповідач вказує на те, що відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи - шість місяців, який обчислюється з дня коли особа дізналась чи могла дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а тому позивачем пропущеним шестимісячний строк звернення до суду і даними вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку скороченого провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Згідно із ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року позовні вимоги за період з 21 червня 2000 по 14 лютого 2014 року залишено без розгляду.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши підстави заявленого позову та заперечення відповідача, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню 14 лютого по 14 серпня 2014 року в межах шестимісячного строку звернення до суду із позовом з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом III групи із числа учасників ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, що підтверджено рішенням медико-соціальної експертної комісії від 21.06.2000 року та отримує державну пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», додаткову пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи». Положеннями статті 14 Закону № 796-ХІІ його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Виходячи із змісту ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: - інвалідам III групи - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 17 ч. 1 с. 87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки, запобігання виникненню та ліквідації надзвичайних ситуацій та наслідків стихійного лиха.

Згідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України.

Статтею 63 Закону України «Про статусі і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Починаючи з 01.01.2014 р., Закон України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону України від 06.07.2014 р. №1534-18 не містить жодної норми, яка б обмежувала у 2014 р. пряме застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема ст. ст. 50, 54 вказаного Закону.

Проте, Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014 р. в редакції Закону України від 03.08.2014 р. №1622-18, встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», тобто до 16 серпня 2014 року застосуванню підлягають норми статті 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зі змісту ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови в проведені перерахунку та виплати щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та основної пенсії в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсій за віком згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 14.02.2014 року по 14.08.2014 року ( день звернення до суду із позовом, що підтверджується штампом поштового зв`язку про відправлення рекомендованого листа) є протиправними.

Також, суд звертає увагу, що зазначена в адміністративному позові вимога позивача про зобов'язання відповідача перераховувати в подальшому пенсії у зазначених розмірах відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - не може бути задоволена в судовому порядку, так як КАС України не передбачено можливості захисту прав та інтересів осіб, які станом на момент звернення до суду не порушені.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Також суд вважає, що вимоги позивача щодо звернення до Верховного Суду України з клопотанням про вирішення питання внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 « Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» задоволенню не підлягають, оскільки не відноситься до одного із видів способів захисту порушеного права та направлення такого звернення є правом суду , а не його обов`язком.

На підставі вищевикладеного та керуючись Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік », ст. ст. 2,8,10,11,13,17-19,69-71, 86, 99, 100, 104, 158-163, 167, 256 КАС України, Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій та бездіяльності незаконними та неправомірними та зобов'язати вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи» щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 14.02.2014 року до 14.08.2014 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В порядку пункту 1 частини 1 статті 256 КАС України допустити постанову до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного адміністративного суду України через районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання ії копії.

Суддя