Справа № 22-а-2039/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління пенсійного фонду України в м. Борисполі Київської області про визнання дії протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про перерахунок раніше призначеної державної та додаткової пенсії, виплата яких передбачена ст.ст. 50, 54 Закону України від 28 лютого 1991 року «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у редакції, що діяла станом на час звернення до суду (далі Закон №796). Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом аварії на ЧАЕС, та одержує державну та додаткову пенсію, виплата яких передбачена ст..ст. 50, 54 Закону №796. Оскільки відповідач виплачує йому вказану пенсію у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом, та відмовляється провести відповідний перерахунок пенсії, просив суд визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати його здійснити відповідні перерахунки та виплати з 1 березня 2001 року.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2010 року позов задоволено. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу основної та додаткової пенсії відповідно до положень ст.. ст.. 54, 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 1 березня 2001 року.

В апеляційній скарзі УПФУ у м. Борисполі Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в УПФУ м. Борисполі Київської області та отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, повязаного із впливом Чорнобильської катастрофи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст.. 49, ч.4 ст. 54, 50, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% від мінімальної пенсії за віком.

Висновки суду в цій частині відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Однак враховуючи, що дія ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зупинялася Законом України „Про Державний бюджет» на 2007, 2008 роки позов підлягає задоволенню тільки на час протягом якого не зупинялася дія ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не просив відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав пропуску строку передбаченого ст.ст. 99, 100 КАС України тому рішення про задоволення позовних вимог позивача з 01.03.2001 року відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову суду, виклавши абзац третій резолютивної частини у редакції, яка відповідає вимогам закону та виключити з резолютивної частини фразу «та виплачувати в подальшому», оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто за змістом зазначеної статті закону суд захищає порушене право на момент розгляду справи і не може керуватись припущеннями, що в майбутньому право позивача також буде порушене і саме в такому обсязі як на момент вирішення справи.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду від 28 липня 2010 року скасувати та ухвалити нову постанову якою позов задовольнити частково «Зобовязати управління Пенсійного фонду України у м. Борисполі Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_5 державної пенсії у розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2001 року по 28.07.10 року за винятком часу на який дія ст.ст. 50, 54. Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була зупинена Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: Сержанюк А.С.

Судді: Березовенко Р.В.

ОСОБА_2