Справа № 2-а-453/10
Суддя: Босняк М. М.
Дата ухвалення: 2010-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 2-а-453/10
провадження № 2-а-453/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2010 року м.Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: судді Босняка М.М., при секретарі Некрасовій Т.В., за участю позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора ДПС взводу ДПС м.д.м. Мерефа ОСОБА_2 ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до інспектора ДПС взводу ДПС м.д.м. Мерефа ОСОБА_2 ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на наступне. Вона є власником автомобіля ВАЗ 210994 д.н.3. АХ 4602ВА. В червні 2010 року позивачка дізналася, що з її заробітної плати відраховано штраф, за скоєне нею адміністративного правопорушення, а саме: рухалася на автомобілі НОМЕР_1 по автодорозі Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта 28 км. + бООм.в м. Мерефа зі швидкістю 88 км/год. Перевищила швидкість на 28 км/год, чим допустила порушення пункту 12.4 ГІДР України і скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Зазначене правопорушення було зафіксовано приладом Візир 0711201.

В судовому засіданні позивачка просила поновити строк для оскарження постанови АХ 071964 від 29.03.2009року, вимоги заяви підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та відповідні їм правовідносини, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню повністю.

Зі слів позивачки, в червні 2010 року дізналася, що з її заробітної плати відраховано штраф, за скоєне нею адміністративного правопорушення, а саме: рухалася на автомобілі НОМЕР_1, який належить їй на праві власності (а.с.5) по автодорозі Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта 28 км. + 600м в м. Мерефа зі швидкістю 88 км/год. Перевищила швидкість на 28 км/год, чим допустила порушення пункту 12.4 ПДР України і скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Зазначене правопорушення було зафіксовано приладом Візир 0711201 (а.с.6).

Вказаним автомобілем крім позивачки може керувати її син ОСОБА_4.

Позивачка стверджує, що не вчиняла порушення зазначеного у постанові і не перевищувала швидкісних обмежень, так як взагалі транспортним засобом не керує, а тільки є власником, прав на керування автомобілем не має, в зазначеному місці не знаходилась.

Як видно з постанови від 29.03.2009 року вона винесена в місті Мерефа, а правопорушення нібито мато місце на 28км. + 600м. автошляху Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта, таким чином, постанова винесена всупереч ч.З ст. 258 КУпАП не за місцем вчинення, а в іншому місці, по проходженню певного часу.

Відповідно до ст.14'1 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючи в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функцію фото і кінозйомки, відеозапису, чи засобами, що мають фото кінозйомки, відеозапису притягаються власники транспортних засобів.

Однак з матеріалів справи вбачається, що зйомка проводилася за допомогою приладу «Візир». При цьому результат зйомки використовувати як доказ можна, але тільки як додатковий, оскільки з нього немоасіуіво встановити особу, що керувала автомобілем, місце скоєння правопорушення, розміщення автоііобіля на дорозі та місцезнаходження самого інспектора. До того ж з цих же причин можна постаЕнтн шд сумнів час фіксації та швидкість руху порушника (інспектор або службове авто ДАІ під час с сгги: м огли рухатися до (від) автомобіля позивача).

5 матеріалах справи відсутні копія протоколу про адміністративне правопорушення, а також фото фіксашл гхгзож'рушення скоєного позивачем.

Згідво Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України від 25.03.2009

року ва -І- чзс Візир» не має державного сертифіката відповідності - документа, який може підтвг^дг-.знтт? правомірність (легальність) застосування даного пристрою як автоматичної системи котрак

Кзм тсс:, г.-цх зілно до п.1 Методичних рекомендацій по роботі з радіолокаційним відео запис>Ю"?їм ?«з?Гнс«г=*гі? швидкості «Візир» (вх.№7669 ДАІ МВС України) визначається призначення та реж>асг реалі ~: гг)гтаду: стаціонарний та патрульний.

Тобто зазначені у вказаному протоколі дані про те, що фотоматеріал отримано за допомогою працюючого в автоматичному режимі спеціального технічного засобу РВВШ «Візир» не є достовірними, оскільки в ньому відсутній взагалі автоматичний режим роботи.

Також відповідно до п.4 вказаних вище Методичних рекомендацій, роботу приладу забезпечує працівник (інспектор), який його отримав у черговій частині, перевірив його працеспроможність та здійснив настроювання (тобто, повинен мати спеціальні знання). Про це також зазначено у п. 13.2 Наказу МВС України «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоїнспекції МВС України» від 13.11.2006 року. Саме тому у постанові повинно бути зазначено, хто проводив фіксування, що зроблено не було.

Крім того, згідно п. 11 ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» здійснювати візуальне спостереження в громадських місцях із застосуванням фото-, кіно- і відео зйомки, оптичних радіоприладів мають право тільки оперативні (вичерпний перелік яких зазначений в ст.5 вказаного закону) підрозділи для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності, передбачених ст.6 цього Закону, з якої вбачається, що фіксування адміністративних правопорушень не є підставою для проведення оперативно-розшукової діяльності.

Згідно ч.З ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

При накладенні стягнення, відповідно до вимог п.2 ст.ЗЗ КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність. При винесенні оскаржуваної постанови цього зроблено не було та посадовою особою, яка винесла постанову, вимоги закону не враховані.

При винесенні постанови було грубо порушено права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Справа про адміністративне правопорушення розглядалася за відсутності особи, яка притягалася до відповідальності.

Крім того, факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до чинного законодавства не був підтверджений будь-якими доказами відповідачем. Адже, згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно п. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Тому, постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 105, 1712 КАС, ст.ст.256, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Поновити позивачу строк для оскарження постанови АХ 071964 від 29.03.2009року.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АХ №071964 від 29 березня 2009 року, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень..

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5