Справа № 2-а-206/10
Суддя: Тімонова В. М.
Дата ухвалення: 2010-03-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а-206/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2010 року Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Тімонова В.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України у Балаклійському районі щодо відмови здійснити йому перерахунок пенсії, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи;

зобовязати відповідача здійснити йому, як учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС перерахунок пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ч.1 ст.50,.с.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду ІІ групи в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком для непрацездатних громадян, та додаткової пенсії в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком для непрацездатних громадян період з 01 січня 2008 року по 31 грудня 2008 року в сумі 37 177,23 грн. та з 01 січня 2009 року в сумі 42 746,52 грн.

зобовязати відповідача і в наступні роки нараховувати та виплачувати йому пенсію згідно прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України.

Також позивач просить допустити негайне виконання постанови суду.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має ІІ групу інвалідності, та отримує державну пенсію відповідно до п.4 ст.54 зазначеного Закону та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до ст.50 цього ж Закону.

Зазначеними статтями передбачено, що у всіх випадках розміри основної пенсії для інвалідів ІІ групи захворювання, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової - 75 % мінімальної пенсії за віком.

В звязку з тим, що розмір фактично виплачуваної йому пенсії є значно нижчим, ніж передбачено законодавством, він звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Балаклійському районі Харківської області з заявою зробити перерахунок та виплату, в чому йому було відмовлено.

Таким чином відповідачем було порушено його права, гарантовані Конституцією та законами України.

У звязку з викладеним позивач просить зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії по інвалідності та додаткової пенсії відповідно до вимог закону.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В своїх письмових запереченнях відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Обгрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначив, що позивач дійсно перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, отриманого при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Відповідач вважає, що порушень при призначенні позивачу пенсії з боку Управління не має. Розмір пенсії, яку отримує позивач, відповідає чинному законодавству. Тому відповідач не погоджується із позивачем стосовно застосування для розрахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії величини мінімальної пенсії за віком, оскільки пенсія позивачу була призначена згідно Закону України ««Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Також відповідач вказує на пропущення позивачем строку для звернення до адміністративного суду.

Враховуючи наявність відповідних заяв від позивача та відповідача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 27 червня 2006 року є інвалідом ІІ групи внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується медичними довідками серії ХАР-05 № 010270 від 27.06.2006 року, 3 ХАР-05 № 002822 від 13.09.2006 року, посвідченням серії А № 012178 від 08.01.1993 року та вкладкою до посвідчення № 005190 від 05.06.1997 року. ( а.с. 5-,10-11 )

Позивач одержує пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року.

28.01.2010 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі із заявою про перерахунок та виплату йому державної та додаткової пенсій у розмірах, встановлених статтями 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с. 7).

04.02.2010 року Управління Пенсійного фонду у Балаклійському районі Харківської області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, вказуючи на відсутність підстав для такого перерахунку та правомірність визначення розміру пенсій (а.с. 8-9).

Судом встановлено, що позивач з 27.06.2006 року отримує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, отриманого при виконанні обовязків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за нормами Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

:Times New Roman;tag3:12pt;">Відповідно до частини 1 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 06.06.1996 року пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до вищенаведеної статті в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком.

nt-family:Times New Roman;tag3:12pt;">Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах:

-інвалідам I групи - 100 % мінімальної пенсії за віком;

-інвалідам II групи - 75 % мінімальної пенсії;

-інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 % мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, вихідним критерієм для обчислення основної та додаткової пенсії, особам, щодо яких встановлено звязок Чорнобильською катастрофою, визначено мінімальну пенсію за віком.

Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що обчислення і призначення вказаного виду пенсії провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (після внесення змін Законом України від 17.11.2005 № 3108-IV - відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

family:Times New Roman;tag3:12pt;">Згідно ч.3 ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006 року встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

y:Times New Roman;tag3:12pt;">Згідно вимог частини 3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

За змістом абзацу 3 pan>статті 1 цього Закону державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

nt-family:Times New Roman;tag3:12pt;">Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно ч.1 ст. ;2 Закону України "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги сімям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат, виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в Законі «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів соціальних виплат та допомоги.

Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок пенсій, визначених в статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року на 2009 рік був затверджений прожитковий мінімум, визначений у розмірі, що діяв у грудні 2008р.

Статтею 58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" від 26.12.2007 року № 489-5 з 1 жовтня 2008 року затверджено прожитковий мінімум в розмірі 498 гривень.

Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» з 04.11.2009 року було затверджено прожитковий мінімум - 573 грн.

Таким чином, позивачу, нижній розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів прожиткового мінімуму.

Судом встановлено, що пенсія позивачу була призначена, виходячи із розміру 19,91 грн.

Таким чином, відповідачем було порушено законне право позивача на отримання державної пенсії та додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю, в належному розмірі.

Як вбачається із письмових пояснень Управління Пенсійного фонду України у Балаклійському районі, відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу державної та додаткової пенсії керувався постановами Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», № 894 від 13.07.2004 року «Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи», № 1293 від 27.12.2005 року «Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», та № 654 від 16.07.2008 року «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян»,

New Roman;tag3:12pt;">Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно -правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України або іншому нормативно-правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами при нарахуванні та виплаті позивачу пенсії відповідач повинен був керуватися ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і нормами відповідного Закону України про визначення мінімальної пенсії за віком на момент виплати, а не Постановами Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг прав позивача, встановлених законом. Відповідно до нової редакції Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2008 року вихідним критерієм розрахунку пенсії по інвалідності та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю особам, щодо яких встановлено звязок із Чорнобильською катастрофою визначено прожитковий мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до змін, внесених до ч.3 та 4 ст. 54 Закону передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:

по І групі інвалідності 220 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по ІІ групі інвалідності 200 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по IIІ групі інвалідності - 180 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

-family:Times New Roman;tag3:12pt;">Згідно нової редакції ст. 50 цього ж закону встановлено, що о собам, віднесеним до категорії 1,призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам І групи у розмірі - 30 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІ групи 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; інвалідам ІІІ групи 15 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 р. від 22 травня 2008 року зміни внесені Законом України «Про Державний України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України» tify" style="font-family:Times New Roman;tag3:12pt;">до ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано неконституційними.

tag2:Times New Roman;tag3:12pt;">Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з наведеного, відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу державної та додаткової пенсії з 22 травня 2008 року повинен був керуватися ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідокЧорнобильської катастрофи» в редакції Закону від 06.06.1996 року, згідно яких вихідним критерієм для обчислення пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю, було визнано мінімальну пенсію за віком.

З урахуванням викладеного суд вважає, що перерахунок пенсії позивачу, як інваліду ІІ групи, має бути проведений за 2008 рік з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, виходячи із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Що стосується позовних вимог щодо перерахунку пенсії за 2009 рік, суд приходить до висновку, що зазначені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки в 2009 році залишаються діючими норми ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Просоціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 06.06.1996 року, згідно яких вихідним критерієм для обчислення пенсії по інвалідності та додаткової пенсії, за шкоду, заподіяну здоровю, було визнано мінімальну пенсію за віком.

З урахуванням викладеного, відповідач з 01 січня 2009 року повинен нараховувати позивачу державну та додаткову пенсії, виходячи з розмірів, наведених в ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону від 06.06.1996 року.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обов'язку щодо нарахування та виплати позивачу пенсії в належному розмірі, с уд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі, по не виконанню з 22 травня 2008 року приписів ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, ;які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка призвела до порушення прав позивача на своєчасне нарахування та отримання державної та додаткової пенсії в належних розмірах.

="justify">Ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд не може погодитися з розрахунком, проведеним відповідачем щодо обчислення пенсії позивача та з посиланнями відповідача на те, що застосування до спірних правовідносин ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суперечить вимогам частини 3 цієї статті, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 тієї ж статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим законом.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання пенсії, передбаченої ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як коефіцієнт для визначення розміру пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки цей закон передбачає в якості критерію визначення розміру пенсії, що на думку суду, не суперечить вимогам частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вимоги про зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області здійснити виплату пенсії у визначеній позивачем грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування пенсії замість органу, якому надані такі повноваження

Щодо захисту права позивача на отримання в майбутньому пенсії відповідно до встановленого прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на день фактичного виконання нарахування виплат суд приходить до висновку, що зазначені вимоги не підлягають задоволенню за таких підстав.

З n="justify" style="font-family:Times New Roman;tag3:12pt;">положень ст.2 КАС України вбачається, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

У звязку з цим, суд вважає неможливим розглядати вимоги щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчиняти дії в майбутньому у зв'язку з вірогідним настанням певних наслідків, оскільки у суду на час розгляду справи відсутні підстави для прийняття рішення стосовно законності таких дій, і тому суд відмовляє у задоволенні зазначеної вимоги.

Суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду із адміністративним ily:Times New Roman;tag3:12pt;">позовом, передбачений ч.2 ;ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи із наступного.

ze:12pt;">Виходячи з системного аналізу ст. ст. 50, 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», mily:Times New Roman;tag3:12pt;"> п.3 ч.ч. 2, 3 ;ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що на вимоги позивача щодо здійснення перерахунку основної та додаткової пенсії строки позовної давності не поширюються та річний строк звернення до адміністративного суду не застосовується.

Roman;tag3:12pt;">Крім того, відповідно до ч.2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, вимоги позивача повинні розглядатися без обмеження строку, за який вони заявлені.

Що стосується вимог допустити негайне виконання постанови, то суд не вбачає підстав для задоволення зазначених вимог.

font-size:12pt;">На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 11, ;12 , 18, 71, 122, 128, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.8, 19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захистгромадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року, ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року, ст. 58, п. 28 розділу family:Times New Roman;tag3:12pt;">ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, ст. 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року, Законом України « Про становлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 року, суд