Справа № 2-а-61/10/0270
Суддя: Чудак Олеся Миколаївна
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

12 квітня 2011 р. Справа № 2-а-61/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чудак Олесі Миколаївни,

розглянувши без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу заяву ОСОБА_1 про зобовязання прокуратуру Вінницької області подати звіт про виконання окремої ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2010 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Жмеринської міжрайонної прокуратури Вінницької області, прокуратури Вінницької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

14 січня 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Жмеринської міжрайонної прокуратури Вінницької області, прокуратури Вінницької області про визнання процесуальних дій міжрайонної прокуратури при невиконанні нею постанов Жмеринського районного суду Вінницької області протиправними й нечинними та визнання дій й бездіяльності прокуратури Вінницької області щодо перевірки його заяв і скарг протиправними.

У поданій 28 січня 2010 року до суду письмовій заяві позивачем збільшено вимоги, а саме, висловлено прохання визнати дії та бездіяльність Жмеринської міжрайонної прокуратури при наданні відповідно до Закону України «Про звернення громадян»відповіді ОСОБА_1 про те, що постанова про закриття кримінальної справи від 22 травня 2007 року відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України (КПК України) - протиправними та нечинними (а.с. 37).

В письмовій заяві від 01 лютого 2010 року за вхідним №1811 ОСОБА_1 вказано іще три вимоги, а саме: визнати протиправними та нечинними дії й бездіяльність Жмеринської міжрайонної прокуратури при незаконному утриманні його на запобіжному заході; зобовязати Жмеринську міжрайонну прокуратуру скасувати запобіжний захід та негайно оголосити це йому під розпис; визнати протиправними та нечинними дії й бездіяльність Жмеринської міжрайонної прокуратури при тяганині в провадженні кримінальної справи, порушеної 17 квітня 2006 року, тобто провадження в ній всупереч статті 120 КПК України протягом чотирьох років (а.с.39).

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2010 року по заявленим вимогам відкрито провадження і адміністративна справа призначена до розгляду.

За результатами розгляду даної справи Вінницьким окружним адміністративним судом провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Жмеринської міжрайонної прокуратури щодо визнання протиправними та нечинними процесуальних дій Жмеринської міжрайонної прокуратури при невиконанні нею постанов Жмеринського міськрайонного суду; визнання протиправними та нечинними дій й бездіяльності Жмеринської міжрайонної прокуратури при незаконному утриманні його на запобіжному заході; зобовязання Жмеринську міжрайонну прокуратуру скасувати запобіжний захід та негайно оголосити це під розпис ОСОБА_1; визнання протиправними та нечинними дій й бездіяльності Жмеринської міжрайонної прокуратури при тяганині в провадженні кримінальної справи, порушеної 17 квітня 2006 року, тобто провадження в ній всупереч статті 120 КПК України протягом чотирьох років закрито, про що винесено відповідну ухвалу.

Щодо решти позовних вимог про визнання дій та бездіяльності Жмеринської міжрайонної прокуратури при наданні відповіді ОСОБА_1 від 21 серпня 2009 року та дій й бездіяльності прокуратури Вінницької області щодо перевірки його заяв і скарг протиправними, судом ухвалено постанову про відмову в позові.

Однак, разом з цим, 08 квітня 2010 року Вінницьким окружним адміністративним судом відносно прокуратури Вінницької винесено окрему ухвалу про вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що спричинили порушення закону.

Усі вказані рішення суду після закінчення строків на апеляційне оскарження набрали законної сили.

25 березня 2011 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про зобовязання субєкта владних повноважень - прокуратуру Вінницької області подати звіт про виконання окремої ухвали.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2011 року з розгляду даної заяви призначено судове засідання.

Учасники процесу в засідання 12 квітня 2011 року не зявилися, хоча про час і дату повідомлялися завчасно та належним чином, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 01 квітня 2011 року (а.с.165) та розписка про одержання копії ухвали від 04 квітня 2011 року (а.с.164). Прокуратура Вінницької області причини неявки їх представника не повідомила, витребовуваних ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2011 року доказів не надала.

Суд, в свою чергу, визначаючись щодо неявки сторін виходив по-перше, з того, що в силу вимог частини девятої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), за правилами якої ОСОБА_1 25 березня 2011 року звернувся до суду, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви, а по-друге, враховуючи можливість зі сторони позивача провести засідання у його відсутність, а зі сторони відповідача відсутність клопотання про відкладення судового засідання з розгляду поданої заяви, - ухвалив за доцільне провести засідання у відсутність учасників процесу без фіксування судового засідання технічним засобом, відповідно до частини першої статті 41 КАС України.

Відтак, розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд виходив з наступного.

Статтею 267 КАС України передбачено, що однією з форм судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах є зобов'язання суб'єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду.

Так, відповідно до частин першої та другої вказаної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту та накласти на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штраф у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат.

Частиною девятою статті 267 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або на порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду. Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною судовою постановою.

Відповідно до частини пятої статті 257 КАС України процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, тобто в ході судового засідання.

Системний аналіз зазначених положень КАС України свідчить про те, судовий контроль за виконанням рішення суду можливий лише щодо рішення, яким позовні вимоги вирішені по суті, тобто відносно постанови, прийнятої за результатами розгляду адміністративної справи, і лише в тому випадку, якщо постанова ухвалена не на користь суб'єкта владних повноважень.

Як свідчать матеріали справи, за результатами її розгляду Вінницьким окружним адміністративним судом в частині вимог прийнято ухвалу від 08 квітня 2010 року про закриття провадження, а в частині вимог ухвалено постанову від 08 квітня 2010 року про відмову в позові.

З огляду на такі обставини, судовий контроль за виконанням рішень відповідно до статті 267 КАС України Вінницьким окружним адміністративним судом не встановлювався, оскільки він стосується лише постанови, а не ухвали, і крім того, враховуючи відмову в позові виключає можливість зобов'язання суб'єкта владних повноважень до вчинення певних дій.

Що ж стосується окремої ухвали, то даний вид рішень не можливо віднести до кінцевих, якими б вирішувалися вимоги по суті та закінчувався розгляд адміністративної справи.

Передбачений статтею 166 КАС України, яка знаходиться в главі 5 цього Кодексу «Судові рішення»вид ухвал є особливим, призначеним для вирішення інших питань під час розгляду справи, а саме, під час або за результатами якої виявлено порушення закону. Так, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Така позиція відповідає статті 158 КАС України, згідно з якою судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови. Судове рішення, яким суд зупиняє чи закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або приймає рішення щодо інших процесуальних дій, клопотань, викладається у формі ухвали.

Наведені правові положення позбавляють суд підстав та процесуальної можливості здійснити судовий контроль за виконанням окремої ухвали, що автоматично визначає безпідставність поданої ОСОБА_2 заяви від 25 березня 2011 року та, відповідно, здійснення судового контролю за виконанням окремої ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2010 року.

Разом з цим, суд вважає в межах даного розгляду за можливе вказати, що окремою ухвалою наголошено на положеннях статті 33 Конституції України, згідно з якими кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

17 квітня 2006 року Жмеринським міжрайонним прокурором радником юстиції ОСОБА_3 по факту викрадення електричної енергії шляхом її вільного використання без приладів обліку, що мало місце 08 жовтня 2005 року в домоволодінні ОСОБА_1 в селі Сербінівці Жмеринського району Вінницької області порушено кримінальну справу №06060104 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 188-1 Кримінального кодексу України (КК України).

Постановою в.о. слідчого СВ Жмеринського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 від 15 вересня 2006 року ОСОБА_1 притягнено як обвинуваченого і предявлено йому обвинувачення в злочині, який передбачений частиною першою статті 188-1 КК України, про що йому обявлено.

Крім того, постановою в.о. слідчого СВ Жмеринського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 від 15 вересня 2006 року відносно позивача обрано запобіжний захід підписку про невиїзд.

Постановою заступника Жмеринського міжрайонного прокурора юристом 1 класу ОСОБА_5 від 22 травня 2007 року кримінальна справа №06060104 провадженням закрита.

Однак, при цьому, протягом останніх чотирьох років (і на час винесення ухвали) запобіжний захід підписка про невиїзд щодо ОСОБА_1 не скасована і в установленому законом порядку не знята, що є порушенням його конституційних прав.

Дані обставини стали підставою для звернень позивача із заявами до прокуратури Вінницької області з проханням посприяти реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством України його прав та інтересів з боку порушення їх Жмеринською міжрайонною прокуратурою.

В свою чергу до Жмеринської міжрайонної прокуратури позивач звертався зі скаргами про поновлення прав і захисту його законних інтересів, порушених посадовими особами Жмеринської міжрайонної прокуратури при порушенні і розслідуванні кримінальної справи.

Зокрема, користуючись правом визначеного Законом України «Про звернення громадян»позивач звернувся з заявою до прокуратури Вінницької області щодо невідповідності вимогам кримінально-процесуального законодавства постанови Жмеринської міжрайонної прокуратури про закриття кримінальної справи від 22 травня 2007 року.

Дана заява супровідним листом №04/1-389-06 від 17 липня 2009 року направлена до Жмеринської міжрайонної прокуратури для розгляду по суті та прийняття рішення згідно вимог законодавства.

За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 21 серпня 2009 року №3953 в.о. Жмеринського міжрайонного прокурора О.П.Попеско надано відповідь в якій зазначено, що при винесені постанови від 22 травня 2007 року про закриття кримінальної справи порушень вимог статей 130, 214 КПК України ними не допущено.

Не погодившись з наданою відповіддю позивач звернувся із скаргою до прокуратури Вінницької області щодо обґрунтування отриманої ним відповіді з Жмеринської міжрайонної прокуратури стосовно порушень вимог статті 214 КПК України.

Старшим прокурором відділу прокуратури області ОСОБА_6 розглянувши матеріали кримінальної справи №06060104 встановлено, що постанова про закриття кримінальної справи від 22 травня 2007 року винесена передчасно і не мотивовано, без посилання на статтю 213 КПК України та з порушенням порядку, передбаченого статтею 214 КПК України, в результаті чого ним винесена постанова від 09 жовтня 2009 року про скасування постанови про закриття кримінальної справи.

Аналізуючи вищевикладене, вбачалося, що Жмеринською міжрайонною прокуратурою порушено вимоги чинного законодавства, а саме в частині обєктивного розгляду заяви позивача та надання змістовної відповіді на неї, проведення необхідної перевірки. При цьому, важливо зазначити, що суд не дає оцінку прийнятим Жмеринською міжрайонною прокуратурою процесуальних документів та здійснення процесуальних дій в порядку КПК України. Суд звертає увагу на необхідність надання обґрунтованої відповіді на звернення ОСОБА_1, що потягло за собою порушення його конституційних прав, зокрема, на свободу пересування.

При встановленні фактів несумлінного ставлення до перевірок звернень, а також неналежного і невчасного виконання доручень прокуратур вищого рівня винні в цьому прокурорські працівники несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України.

Таким чином, за результатом встановлених обставин, окремою ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2010 року ухвалено про них довести до відома прокурора Вінницької області для вжиття відповідних заходів спрямованих на усунення причин та умов, що сприяли виникненню виявлених порушень, зазначених в ухвалі.

Про вжиті заходи відповідно до вимог частини першої статті 166 КАС України ухвалено повідомити Вінницький окружний адміністративний суд у місячний термін з моменту отримання окремої ухвали.

Так, за вхідним №11200 до суду надійшов лист прокуратури Вінницької області від 01 червня 2010 року, яким повідомлено, що прокуратурою за результатами розгляду ухвали Жмеринському міжрайонному прокурору внесено лист-зауваження з вказівкою усунути недоліки, викладені в судовому рішенні та вжити заходів до недопущення подібних недоліків у подальшій роботі, забезпечення вимог кримінально-процесуального закону під час винесення процесуальних рішень у кримінальних справах, дотримання вимог Закону України «Про звернення громадян».

Дані обставини свідчать про виконання зі сторони прокурора Вінницької області вимог окремої ухвали та виключають необхідність реагування суду за її невиконання.

Отже, враховуючи все вище наведене, суд вважає, що ОСОБА_1 помилково ототожнюється можливість застосування положень статті 267 КАС України до окремої ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2011 року. Це різні правові інститути адміністративно-процесуального законодавства, які мають свій порядок реалізації та сфери застосування.

Керуючись ст.ст. 41, 267, 165, 186, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобовязання прокуратуру Вінницької області подати звіт про виконання окремої ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2010 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Жмеринської міжрайонної прокуратури Вінницької області, прокуратури Вінницької області про визнання дій та бездіяльності протиправними, -відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя (підпис) Чудак Олеся Миколаївна

з оригіналом згідно

Суддя

Секретар