Справа № 2а-3561/11/1230
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Степіна О.С.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2011 року справа №2а-3561/10/1230

приміщення суду за адресою: 83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Юрко І.В.

суддів Компанієць І.Д. , Блохін А. А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Луганська на постанову Жовтневого районного суду м.Луганська від 27 грудня 2011 року у справі № 2а-3561/11/1230 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Луганська про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 21.10.2010 року до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Луганська про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, яким просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії як інваліду 2 групи, збільшивши її розмір в 2,5 рази відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005 року з 29.10.2007 року.

Постановою Жовтневого районного суду м.Луганська від 27 грудня 2011 року позов задоволено у повному обсязі.

Відповідач не погодився з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Колегія суддів розглядає дану справу відповідно вимогам ст. 197 КАС України у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесений до 1 категорії як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалід 2-ї групи по захворюванню, повязаному з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії А № 423316 та довідкою МСЕК серії 2-20 СМ № 023741 (а. с. 13, 16 ).

У вересні 2010 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до позовних вимог. Листом від 24.09.2010 року №539/О-7 відповідачем відмовлено у збільшенні пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 року № 1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивачу державну та додаткову пенсію розраховано згідно рішення суду з 22.05.2008 року, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсії за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком (а. с. 11).

Право вибору пенсійних виплат передбачене статтею 10 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 9 липня 2003 року і означає, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії: за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Пунктом 13 розділу XV вказаного закону, у разі якщо особа має право на отримання пенсії, «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором.

Позивачу була призначена за його вибором пенсія за 2 групою інвалідності, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до Постанови КМ України № 1293 від 27 грудня 2005 року «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала законної сили 1 січня 2006 року, збільшено розмір пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: у 3,5 рази - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та пенсію у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей, у 2,5 рази - пенсію по інвалідності учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках, громадянам, евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, та пенсію у звязку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи членам їх сімей.

Збільшення розміру пенсії здійснюється без урахування передбачених законодавством надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством.

Зазначеною постановою було встановлено, що: мінімальний розмір пенсії, передбачений частиною четвертою статті 54 Закону, не може бути нижчим: для інвалідів з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 540 гривень, II групи - 500 гривень, III групи - 467 гривень; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 440 гривень, II групи - 400 гривень, III групи - 370 гривень.

Колегія суддів зазначає, що перерахунок призначеної пенсії за зазначеною постановою КМ України носить разовий характер та виплачувалася з дотриманням норм законодавства, в розмірі, визначеному постановою КМ України № 1293 від 27 грудня 2005 року.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в редакції Закону України № 2001-ХІІ від 19 грудня 1991 року, зі змінами та доповненнями станом на час існування спірних правовідносин, визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоровя та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до 1 категорії встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинною до 31 грудня 2007 року) визначено, що особам, віднесеним до 1 категорії, інвалідам 2 групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, яка була чинною до 31 грудня 2007 року) передбачено, що розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обовязки громадянина.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, тільки Законом України визначається розмір пенсії, а порядок її обчислення регулюється відповідними постановами КМ України.

Згідно ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.11.2008 року у справі № 22а-12292/08 залишено без змін постанову Луганського окружного адміністративного суду від 12.08.2008 року, яким управління Пенсійного фонду було зобовязано зробити перерахунок та виплату пенсії позивачу в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 75 % мінімальної пенсії з 22.05.2008 року (а.с. 7-5).

За частиною 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд першої інстанції постановив рішення при відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини у справі та постанова прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, що в свою чергу є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 24, 89, 94, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Луганська на постанову Жовтневого районного суду м.Луганська від 27 грудня 2011 року у справі № 2а-3561/11/1230 задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м.Луганська від 27 грудня 2011 року у справі № 2а-3561/11/1230 скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.Луганська про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції, постановлена у порядку письмового провадження, набирає законної сили через пять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя І.В. Юрко

Судді А.А.Блохін

ОСОБА_3