Справа № 2-а-558/10
Суддя: Бершадська О. В.
Дата ухвалення: 2010-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-558/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2010 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Столярчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Поляруш Віталія Михайловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до інспектора Поляруш Віталія Михайловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення. На його обґрунтування зазначив, що згідно постанови серії АВ № 031511 від 19.10.2009 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн. за порушення п 12.4 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність по ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно постанови, він, 19.10.2009 року, о 22:28 в с. Н. Кропивна керуючи автомобілем Мазда, д/з ВА04 75 АІ перевищив швидкість на 26 км. Швидкість вимірювалась приладом Беркут 0601061. Із вказаним порушенням він не згоден, а постанову про адміністративне правопорушення вважає такою, що прийнята з порушеннями чинного законодавства України та підлягає скасуванню. Так, приладом Беркут 0601061 зафіксовано показання швидкості його автомобіля 86 км/год, але ж бортовий компютер автомобіля показував швидкість 72 км/год., що було в межах допустимої норми. Крім того, ст. 14-1 КУпАП передбачає, що для її застосування необхідно, щоб фіксація велася технічними засобами, які працюють в автоматичному режимі. Швидкість вимірювалась приладом Беркут 0601061, за результатами якого і була винесена постанова АВ №031511. Однак, даний прилад не є автоматичним засобом фото чи відеофіксації, оскільки він знаходився у співробітника ДАІ в руках. Тому, посилаючись на вказані обставини, просив суд визнати дії інспектора незаконними, скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АВ №031511 від 19.10.2009 року про накладення штрафу у сумі 260 грн., а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, в звязку із відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.

Відповідач - інспектор Поляруш В.М., повідомлявся в порядку ч.9 ст. 35 КАС України (а.с.32), в судове засідання не з»явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності, та надав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову, а його постанову залишити без змін. Зазначив, що швидкість вимірювалась спеціальним технічним дистанційним вимірювачем швидкості руху Беркут, який по своїм технічним властивостям, до технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки не відноситься. До даного приладу є Свідоцтво про повірку робочого засобу №22-2/0903701, яке чинне до 16.06.2010 року. Вказане свідоцтво було предявлено позивачу.

Суд ухвалив: справу вирішувати на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню , з наступних підстав.

Пунктом 2 ч.1 ст. 18 КАС України ( із змінами згідно Законом № 808-VI від 25.12.2008 року) передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень , які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання ( перебування, знаходження) позивача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку , визначеному КАС України , з особливостями , встановленими цим Кодексом.

Позивач ( особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАЇ, ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адмінвідповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи , щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу. Особа, яка оскаржила постанову, звільняється від сплати державного мита.

В судовому засіданні встановлено, що 19.10.2009 року посадовою особою, яка має спеціальне звання інспектором Поляруш Віталієм Михайловичем винесена постанова серії АВ № 031511, згідно до якої позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП , в зв»язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн. ( а.с. 3 ). Згідно вказаної постанови , позивач, 19.10.2009 року, о 22:28 в с. Н. Кропивна керуючи автомобілем Мазда, д/з ВА04 75 АІ перевищив швидкість на 26 км. Швидкість вимірювалась приладом Беркут 0601061.

Суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням порядку, передбаченого Законами України « Про міліцію», « Про дорожній рух», ПДР України, КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, а тому підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП, перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.12.4. ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

В суді з»ясовано, що швидкість руху вимірювалась приладом «Беркут №0601061. Згідно інформації наданої Державною службою спеціального звязку та захисту інформації України від 01.06.2009 року №8/1-1676, вимірювальний прилад Беркут для проведення державної експертизи або сертифікації у сфері захисту інформації не надавався, експертного висновку або сертифіката відповідності у сфері захисту інформації не має. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що пристрій Беркут не відноситься до спеціальних технічних засобів, за допомогою яких дозволено здійснювати фіксування правопорушень, тому суд не приймає заперечення відповідача із вказаних вище підстав.

Крім цього, в порушення вимог зазначених норм, інспектором в постанові не зазначено свідків, які б підтвердили факт вчинення позивачем зазначеного вище адмінправопорушення, так як, вказані факти є обов"язковим доказом вказаного правопорушення, що підтверджує вину правопорушника.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Згідно ч.2 ст.33 КУпАП п ри накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно п.1.11. Розпорядження МВС України № 466 від 21.05.2009р. «Про організацію роботи підрозділів ДАІ з профілактики правопорушень із застосуванням засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» передбачено, що працівники Державтоінспекції під час винесення постанови про накладення стягнення за адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватися вимог статей 33, 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що при складанні постанови про адміністративне правопорушення стосовно позивача суб'єктом владних повноважень - інспектором ДПС - вчинено низку порушень, а саме , в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясовані всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено винність позивача у вчинені порушення, будь-які письмові докази на підтвердження порушення позивачем ПДР; крім цього, письмові пояснення позивача при складанні протоколу про адміністративну відповідальність на окремому аркуші не відбиралися, жодні свідки правопорушення, не допитувалися.

З огляду на встановленні в судовому засіданні обставини та визначенні відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, суд приходить до висновку, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вимоги позивача є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст.122, п.1 ст. 247, ст. 288, 289 , 293 КУпАП, ст. ст.10-11, 71, 86, 100, 160-164 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АВ №031511 від 19.10.2009 року відносно ОСОБА_1, винесену інспектором Поляруш Віталієм Михайловичем про накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 260 грн., а провадження закрити, в звязку із відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження , а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України- з дня складення в повному обсязі, тобто із 22 березня 2010 року. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2