Справа № 2а-3636/11/1370
Суддя: Тертичний Віталій Григорович
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2011 р. № 2а-3636/11/1370

12 год. 21 хв. м. Львів, вул. Чоловського, 2

Зал судових засідань № 5

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Тертичного В.Г.

при секретарі судового засідання Козьміна А.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (дов. від 21.03.2011 року),

від відповідача ОСОБА_2 (дов.№1/10-0 від 11.01.2011 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ЕВТ-Центр»до Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ЕВТ-Центр»звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 15.03.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Державною податковою інспекцією у Камянка-Бузькому районі Львівської області проведено планову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.06.2009 року по 30.09.2010 року та валютного та іншого законодавства за період з 01.06.2009 року по 30.09.2010 року. За результатом проведеної перевірки складено акт від 23.02.2011 року № 49/23-0/36153200, на підставі якого відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 15.03.2011 року.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю. Пояснили, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі акту, винесеного з порушенням чинних нормативно-правових актів, а саме Наказу ДПАУ № 984 від 22.12.2010 року «Про порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства».

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що позивачем порушено норми п.п. 8.1.1 та п.п.8.1.2, п.8.1 ст. 8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок оформлення органами державної податкової служби результатів документальних перевірок щодо дотримання законодавства визначається Наказом ДПАУ № 984 від 22.12.2010 року «Про порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства» (далі по тексту Наказ).

Відповідно до ч. 3 розділу 1 Наказу, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, а у разі відсутності порушень - довідка. Акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Згідно ч. 4 розділу 1 Наказу, Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; ч. 5 за результатами документальної перевірки в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби; ч. 6 факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Камянка-Бузькому районі Львівської області проведено планову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.06.2009 року по 30.09.2010 року та валютного та іншого законодавства за період з 01.06.2009 року по 30.09.2010 року. За результатом проведеної перевірки складено акт від 23.02.2011 року № 49/23-0/36153200, на підставі якого відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 15.03.2011 року.

Податковим повідомленням рішенням № /0 від 15.03.2011 року позивачу визначено податкове зобовязання у розмірі 3047,31 грн.

Судом встановлено, що вищевказаний акт 23.02.2011 року № 49/23-0/36153200 складений службовими особами відповідача без додержання вищенаведеним вимог, передбачених Наказом ДПАУ № 984 від 22.12.2010 року «Про порядок оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства». Як вбачається з п. 3.5.1.1. розділу 3.5.1 «Перевірка повноти обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб»даного акту, в ньому вказано лише посилання на законодавство, яке, як на думку ревізорів відповідача, порушив позивач, проте не зазначено обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, як того вимагає ч. 5 Наказу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, Відповідачем в порушення ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України у встановленому законом порядку не доведено правомірності свого податкового повідомлення-рішення № /0 від 15.03.2011 року, відтак воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Щодо понесених позивачем судових витрат, то відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України вони присуджуються йому з державного бюджету України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 69-71, 86, 94, 98, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Камянка-Бузькому районі Львівської області № /0 від 15.03.2011 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «ЕВТ-Центр» (місцезнаходження: 80454, Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Убині, вул. Шкільна, буд. №9-В, код ЄДРПОУ - 36153200) 3 (три) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 07.06.2011 року.

Суддя Тертичний В.Г.

З оригіналом згідно

Суддя Тертичний В.Г.