Справа № 2-а-1338/2010
Суддя: Альошина Н. М.
Дата ухвалення: 2010-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа №2-а- 1338 / 2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2010 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді - Альошиної Н. М.,

при секретарі -Сахненко Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Миргороді Полтавської області про визнання дій неправомірними, зобовязання провести перерахунок пенсії та стягнення заборгованості з виплати пенсії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Миргороді Полтавської області в якому просив суд визнати неправомірними дії відповідача по відмові йому в перерахунку пенсії незаконними та зобовязати відповідача провести перерахунок основної та додаткової пенсії відповідно до положень ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 28.02.1991року № 796 - XII та ст..28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 - ІУ від 09.07.2003р. відповідно до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність починаючи з 22 травня 2008 року з урахуванням положень ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 28.02.1991 року № 796 - XII та ст.28,42 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та стягнути з відповідача заборгованість з виплати пенсії, починаючи з 22 травня 2008 року, як різницю між виплаченими пенсіями та сумою, що має бути встановлена відповідно до мінімуму основної та додаткової пенсій, перерахованих відповідно до положень ст.50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 28.02.1991 року № 796 - XII та ст..28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058 - ІУ від 09.07.2003р. з урахуванням положень ч.3 ст.67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На обгрунтування позовних вимог посилався на те, що він являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом І групи, каліцтво якого повязано з виконання обовязків по ліквідації аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». має право на отримання основної пенсії в розмірі «...що в любому випадку не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком основної та додаткової в розмірі 100,% мінімальної пенсії за віком. Пенсію він отримував, але в значно меншому розмірі, чим це встановлено вищезгаданими нормами законодавства.

В листопаді 2006 року він звернувся до УПФУ в м. Миргороді з вимогою провести перерахунок його пенсії відповідно до діючих норм законодавства. Перерахунок пенсії та виплата заборгованості була проведена тільки за період з листопада 2006 року по 11.12.2007 року відповідно до постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.09.2008р., але з дати призначення пенсії йому при нарахуванні застосовується мінімальна пенсія за віком - 415,11грн., положення ст. 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок -Чорнобильської катастрофи» не застосовується.

Він звернувся з відповідною заявою до УПФУ в м. Миргороді про усунення вищевказаних порушень, відповіддю від 09.04.2010 року №33- В/ 02 йому було відмовлено у проведенні перерахунку.

Розрахунок пенсії відповідач проводить із розрахунку мінімальної пенсії за віком в розмірі 415,11грн., що складає розмір мінімальної пенсії за віком станом на грудень 2007 року.

З червня 2008року мінімальна пенсія за віком становить 481грн., з 01.07.2008р. 482грн., з 01.10.2008р. - 498грн.,з 01.11.2009р. - 573грн., з 01.01.2010р. -695грн., з 01.04.2010р. 706грн., з 01.07.2010р. 709грн.

Фактично Відповідачем не проводиться ніякої індексації пенсії в звязку із зміною рівня мінімальної пенсії за віком за вказаний період, починаючи з 22 травня 2008 року по сьогоднішній день, як того вимагає ст. 67 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено проведення індексації пенсії у звязку із зміною прожиткового мінімуму, в даному випадку прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, що відповідає розміру мінімальної пенсії за віком.

Даний порядок індексації розміру його пенсії відповідно до ст. 67 ЗУ«Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» проводиться в порядку, встановленому частиною другою статті 42 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне старування».

Таким чином, він вважає, що УПФУ в місті Миргород Полтавської області порушує вимоги ст. 28, 42 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до проведеного перерахунку за період з 22 травня 2008 року йому недоплата по пенсії складає 43.770,75 грн., але дані положення закону відповідачем не застосовувалися.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився за станом здоровя та просив в своїй заяві розглянути справу без нього, свій позов підтримав, та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду відповідну заяву.

В матеріалах справи маються письмові заперечення, в яких відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись па те, що пенсія позивачеві призначена згідно діючого законодавства та просив розглянути справу у його відсутності.

Суд вивчивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного;

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи. Положеннями статті 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12) його віднесено до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, його хвороба пов'язана з впливом аварії на ЧАЕС та має 1 групу інвалідності довічно (а.с.7-8) та перебуває на обліку у відповідача як пенсіонер - чорнобилець.

З червня 2008року відповідно до наданої довідки № 671 відповідачем УПФУ в м. Миргороді виплачується пенсія позивачеві у зменшеному розмірі.

Так відповідачем була виплачена позивачу додаткова пенсія в розмірах, які не відповідають нормам Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їй посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: за 1 групою інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах: інвалідам І групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи променеву хворобу 100 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р. N 231 -V встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог ч. З ст. 46 Конституції України пенсії та інші види соціальних виплат та допомог, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, визначаються Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

За змістом абзацу третього ст. 1 вказаного Закону державні соціальні гарантії = встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму.

Відповідно до вимог Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум встановлюється для встановлення мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України і щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Суд зазначає, що визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомог.

Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених по Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2007 року № 107-УІ , «Про Державний бюджет України на 2009 рік» від 26.12.2008 року №835-УІ встановлено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність за; 2008 рік: з червня 2008року - 481грн., з 01.07.2008р. 482грн., з 01.1 0.2008р. - 498грн.,з 01.11.2009р. - 573грн., з 01.01.2010р. -695грн., з 01.04.2010р. 706грн., з 01.07.2010р. 709грн.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по 1 групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по І групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності-120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;по III групі інвалідності-! 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвапідам-70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1,призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах: інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися Іншими нормативно-правовими актами.

Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008, № 10-рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статей 50. 54. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано неконституційними.

Таким чином, положення п. 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28.12.2006 р. № 107Л1. втратило чинність 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, тому відповідач з 22 травня 2008 року цід час обчислення пенсії та додаткової пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинен був керуватися статтями 50. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 06.06.96 р. N 230/96-ВР та статтею 67 Закону України «Про статус І соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 р.

Оскільки позивачеві слід визначити пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Суд вважає, що дії відповідача по виплаті основної та додаткової пенсій за період з 22 травня 2008р. у розмірах, які не відповідають встановленим статтями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є такими, що порушують конституційні права позивача на здоров'я та належний соціальний захист.

На підставі вищевикладеного та встановленого, суд дійшов до висновку, що позивач має право на отримання пенсії в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах встановлених чинним законодавством, а саме 100 процентів мінімальної пенсії за віком з 22 травня 2008 року.

Відповідно до ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від

05.10.2006 р. N 231 -V встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Крім того, ч. І ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що індексації підлягають суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тобто суми пенсій.

Тому, суд вважає що в цім частині позовні вимоги позивача піддягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення різниці між раніше виплаченими та перерахованими пенсіями не підлягають задоволенню, оскільки ця сума не була нарахована позивачеві, а суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено такі повноваження.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 70, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України; ст.ст. 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; Законом України "Про державний бюджет України на 2008, 2009,2010 рік", Постановою Кабінету Міністрів України № 530,654 від 28.05.2008 року, від 16.07.2008 року, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р .№10-рп/2008, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в місті Миргороді Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії відповідно до мінімального розміру пенсії за віком, що встановлена Законом України "Про державний бюджет України на 2008 - 2010 рік" неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в місті Миргороді Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 в залежності від встановлення нового розміру прожиткового мінімуму у розмірі 10- ти мінімальних пенсій за віком основної та додаткової пенсії у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести виплати за період з 22 травня 2008 року, з урахуванням здійснених виплат.

В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Копію постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя