Справа № 2а/0470/2919/12
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2012-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/2919/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Українське державне підприємство поштового звязку "Укрпошта" в особі Дніпропетровської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" до Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції ОСОБА_2 - державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції про визнання протиправним та скасування постанови ВП №30910712, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2012 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» (далі УДППЗ «Укрпошта») до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції; ОСОБА_2 державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції від 19.01.2012 року ВП №30910712 щодо стягнення з українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на користь держави виконавчого збору в розмірі 185,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.02.2012 року УДППЗ «Укрпошта» отримано постанову Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції від 19.01.2012 року ВП №30910712 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення на користь держави виконавчого збору в розмірі 185,52 грн., яку вважає неправомірною та незаконною, оскільки державний виконавець не зясувавши обставини отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження позивачем, державний виконавець Борисова С.В. не вжив заходів примусового виконання рішення передбачених Інструкцією про проведення виконавчих дій та Закону України «Про виконавче провадження», не переконавшись в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження і в здійсненні ним дій, спрямованих на добровільне виконання рішення, виніс оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 29.02.2012р. відкрито провадження у справі №2а/0470/2919/12, призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 06.03.2012р.

В судове засідання зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх повністю задоволити.

Представники виконавчої служби, належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду, в засідання суду не зявилися, причин неприбуття не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали.

У звязку із неявкою в судове засідання відповідачів розгляд справи відкладено на 12.03.12р.

12.03.2012 року представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду, вдруге в засідання суду не зявилися, причин неприбуття не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки (ч.2 ст. 49 КАС України).

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне розглянути дану справу у письмовому проваджені на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши надані документи і матеріали адміністративного позову, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

21.10.2011 року постановою ВП №29461234 державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито провадження з виконання виконавчого листа №2-25/11 виданого 12.07.2011 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на користь держави держмита у розмірі 1855,28 грн..; встановлений строк добровільно виконати рішення суду до 28.10. 2011 року. 19.01.2012 року було виконано оскаржувану постанову.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999 року (зі змінами та доповненнями) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

У відповідності до ст. 31 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999 року копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається зі справи постанова ВП №29461234 вручена позивачу 01.11.2011 року наручно, про що свідчить штамп Дніпропетровської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на супровідному листі до постанови ВП №29461234.

Після отримання вищезазначеної постанови, позивачем негайно на виконання вимог постанови погашено заборгованість зі сплати держмита в сумі 1855,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4167 від 02.11.2011 року.

Виконати постанову ВП №29461234 у межах добровільного строку (до 28.10.11 року) позивач не мав змоги, оскільки отримав цю постанову лише 01.11.11 року.

Позивачем на адресу Кіровського відділу державної виконавчої служби ДМУ 14.11.2011 року направлено лист №01-1-288 про сплату державного мита та ІТЗ, який відповідач отримав 16.11.2011 року, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання пошти.

Згідно ч.3 ст.27 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999 року у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Не зважаючи на те, що відповідачу було відомо про сплату позивачем боргу, державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 19.01.2012 року постановою ВП №30910712 відкрито виконавче провадження з виконання постанови №29461234 виданої 31.10.2011 року Кіровським ВДВС Дніпропетровського МУЮ про стягнення з УДППЗ «Укрпошта» на користь держави виконавчого збору в розмірі 185,52 грн.

З огляду на усе вищевикладене вбачається, що відповідач на момент винесення постанови ВП №30910712 від 19.01.2012 року знав про сплачений борг, а також знав, що боржник пропустив встановлений в постанові строк виконання рішення з поважних причин, тому, що отримав постанову вже після закінчення добровільного строку виконання рішення суду.

У відповідності до п. 1.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. №74/5 (далі Інструкція) державний виконавець уживає заходів примусового виконання, якщо боржник не виконує добровільно рішення у встановлений виконавцем строк відповідно до статті 24 Закону. Заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на грошові кошти боржника; звернення стягнення на інші види майна боржника; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника й передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; відібрання дитини; інші заходи, передбачені рішенням.

Пунктом 4 Інструкції передбачений порядок та умови здійснення виконавчого провадження, а саме:

державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

При цьому до отримання відомостей про одержання боржником копії постанови для захисту прав стягувача державний виконавець може вжити заходів щодо забезпечення виконання, передбачені частиною шостою статті 24 Закону.

Постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток.

У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Позивачем було надано суду докази несвоєчасного отримання постанови та направлення на адресу відповідача повідомлення про причину пропущення строку виконання рішення та повідомлення про сплату боргу.

Крім того, відповідачем не наведено, а судом не встановлено дій здійснення примусового виконання рішення суду.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачі не виконали покладений на них обовязок щодо доведення перед судом правомірності прийнятого ним рішення, доказів, які витребовувались судом не надали.

Згідно з ч.2 ст. 82 Закону України №606-ХІV від 21.04.1999 року боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Отже, вищенаведеним підтверджується те, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв в порушення вимог Закону України Про виконавче провадження, оскаржувана постанова винесена ним незаконно, у звязку із чим у суд скасовує постанову про відкриття виконавчого провадження Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції від 19.01.2012 року ВП №30910712 щодо стягнення з українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на користь держави виконавчого збору в розмірі 185,52 грн.

Керуючись ст.ст.160-163, 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» в особі Дніпропетровської дирекції українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» до Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції; ОСОБА_2 державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції про визнання протиправною та скасування постанови ВП №30910712 задоволити.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції від 19.01.2012 року ВП №30910712 щодо стягнення з українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» на користь держави виконавчого збору в розмірі 185,52 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1