Справа № 22-а-803/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про стягнення недотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні ОСОБА_4 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про зобовязання проведення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги на оздоровлення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії та просив суд зобовязати провести перерахунок та виплату недоплаченої суми даної допомоги за 2008 рік в розмірі 2505 грн.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2009 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано відмову Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області у проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_4 одноразової допомоги на оздоровлення протиправною та зобовязано виплатити йому одноразову грошову допомогу на оздоровлення за 2008 рік в розмірі 2525 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у судді першої інстанції, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, користується правами та пільгами, передбаченими Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в тому числі відповідно до ст.48, виплати щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. В порушення наведеної норми Закону відповідачем виплачувалася щорічна допомога на оздоровлення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року у твердій грошовій сумі за 2008 рік - 100 грн.

Разом з тим, у 2008 році фінансування пільг, компенсацій та доплат постраждалим громадянам проводиться відповідно до обсягів, затверджених Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік» положення якого обмежували розміри щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 6-рп визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік», яким було передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з бюджетними призначеннями та ураховуючи вимоги ст. 95 Конституції України та Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України встановив розміри щорічної допомоги на оздоровлення, згідно ст.48 ч.4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи":

Так, виплати за 2008 рік відповідачем проводились згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року №562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосування Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Частина 2 статті 95 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу, та норми якої є нормами прямої дії, цілком однозначно передбачає, що всі видатки держави, їх цільове призначення, визначаються виключно в Законі про державний бюджет на відповідний бюджетний рік.

Згідно з ст. 75 Конституції України Верховна ОСОБА_3 України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Конституції України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі залежно від предмету правового регулювання. Немає також закону України, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Частина 2 ст. 95 Конституції України визначає, що виключно законом України про Державний бюджет України визначаються видатки держави на загальні суспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституції України зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

За змістом частини третьої статті ст. 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України. Відповідно до ч. 2 ст. ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, за наявності декількох законів, норми які по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Задовольняючи позов суд, першої інстанції виходив з того, що позивач відповідно до вимог ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5-х мінімальних заробітних плат.

Законом України «Про державний бюджет України на 2008 рік» мінімальна заробітна плата визначена в такому розмірі : з 01 січня 2008 року -515 гривень, з 01 квітня 525 гривень, з 01 жовтня 545 гривень, з 01 листопада 605 гривень.

18 червня 2008 року позивачу нарахована допомога на оздоровлення в розмірі 100 грн. Враховуючи рівень мінімальної заробітної плати на той час (525), допомога на оздоровлення позивачу повинна становити 2625 гривень.

За таких обставин та враховуючи що відповідачем виплачувалася щорічна допомога на оздоровлення значно нижче, ніж це передбачено вищенаведеним законом, ухвалюючи постанову, суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги позивача.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи. Постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Враховуючи, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.04.2009 року ухвалена судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2009 року залишити без змін.

Копію постанови направити особам, які брали участь у справі.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: