Справа № 809/3261/15
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2015 р. Справа № 809/3261/15

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Матуляка Я.П.

при секретарі Візінському М.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у Богородчанському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області, вул.Шевченка,64,смт.Богородчани,Богородчанський район, Івано-Франківська область,77700

до відповідача: ОСОБА_2, вул. Лісова, 4,с. Росільна,Богородчанський район, Івано-Франківська область,77722

про стягнення заборгованості в сумі 18874,46 грн,-

ВСТАНОВИВ:

17.08.2015 року Державна податкова інспекція у Богородчанському районі Головного управління ДФС в Івано-Франківської області звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкового боргу у сумі 18 874,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість перед бюджетом, яка виникла у звязку з несвоєчасною сплатою сум фінансових санкцій, які були застосовані до платника за порушення ним податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також пені нарахованої на цю суму грошового зобов`язання платника, а всього в сумі 18 874,46 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься у матеріалах справи (а.с. 31).

За змістом частини 4 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону від 17.11.2011 року) у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець 17.05.2006 року, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 23-24).

В ході проведення фактичної перевірки господарської одиниці, а саме магазину-кафе "Христі Ол", що розташований за адресою: вул. Перемоги 1А, с. Волосів, що належить ФОП ОСОБА_2, працівниками ДПІ в Івано-Франківській області складено ОСОБА_1 про результати фактичної перевірки від 08.09.2014 року за №090109, яким встановлено порушення пунктів 11,12 та 13 статті 3 та статті 6 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 року із змінами і доповненнями, а саме:

- проведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування обліку кількості товару: реалізовано горілку "Оригінальну" 0,5 л., а в фіскальному чеку не вказано ємкість пляшки.

- незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведенні розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій (згідно денного звіту сума коштів складала 381,50 гривень, а в касі знаходилося 383,50 гривень, відповідно невідповідність становила 2 гривні).

- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані у встановленому порядку, а саме: невідображено облік товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат. Додатково порушено вимоги пункту 177.10 статті 177 ЗУ України №2755-VI із змінами та доповненнями. Сума вартості таких не облікованих товарів, отриманих для реалізації становила 12 291,19 гривень.

За вказані порушення начальником ДПІ в Богородчанському районі до відповідача застосовано штрафні (фінансові) санкції згідно податкового повідомлення-рішення № від 18.09.2014 року на сум 24 668,38 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 12.08.2015 року заборгованість відповідача перед бюджетом по сплаті штрафних (фінансових) санкцій складає 18 874,46 грн. в тому числі пеня на суму 1874.46 грн.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчуванні та послуг», суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

Відповідно до п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Як вбачається з ст. 22 Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

Згідно ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно п.2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженим постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 року, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У відповідності до статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року із змінами та доповненнями, Постанови КМУ №957 від 30.10.2008 року "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" із змінами та доповненнями.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобовязання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України із змінами та доповненнями передбачено: "Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (Збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених ПКУ або іншим законодавством, зокрема якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган."

Пунктом 58.1 статті 58 ПК України із змінами та доповненнями, зазначено, що у разі, коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 ПК України, (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

У відповідності до п. 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення податкового зобов`язання контролюючим органом платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів. Що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом цього строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафна санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 18.09.2014 року отримано відповідачем 18.09.2014 року, згідно корінця податкового повідомлення-рішення. Також згідно статті 25 Закону України "Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону підлягають перерахуванню суб`єктами господарювання до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами доходів і зборів рішення про застосування таких фінансових санкцій. Таке рішення про застосування фінансових санкцій № прийняте позивачем 18.09.2014 року.

Проте відповідач суми штрафних санкцій сплатила частково, а саме у розмірі 17 668,38 грн.

У відповідності до вимог абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (пункт 59.5).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу форми Ф № 9- 25 від 24.11.2014 року, отримання податкової вимоги відповідачем підтверджується підписом відповідача на поштовому відправленні.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що податкове зобовязання в сумі 18 874,46 грн. є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено.

Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості судом не встановлено.

Наявність податкового боргу та його розмір відповідач не спростував, доказів сплати заборгованості суду не представив, чим фактично не заперечив суму заборгованості, яка є предметом спору у даній справі.

Статтею 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Враховуючи наведене, а також те, що вищевказана заборгованість відповідачем на момент розгляду справи не сплачена, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (реєстраційний номер НОМЕР_1) в дохід бюджету податковий борг у розмірі 18 874 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) гривні 46 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Матуляк Я.П.

Постанова складена в повному обсязі 18.09.2015 року.