Справа № 808/2603/15
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2015-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року 14 год. 50 хв. Справа № 808/2603/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області

до: ОСОБА_1

третя особа, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Голова комісії з припинення Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ ОСОБА_2

про: стягнення витрат у розмірі 7837, 87 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області до ОСОБА_1, за участі третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Голова комісії з припинення Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ ОСОБА_2, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача кошти у сумі витрат, повязаних з утриманням в Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського державного університету у розмірі 7837, 87 грн.

Сторони про дату та час судового засідання були повідомлені відповідно до вимог КАС України, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.

Позивач та третя особа надіслали на адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Від відповідача жодних заяв або клопотань на адресу суду не надходило.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 2 ст. 128 КАС України встановлено, що неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

За приписами ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ст. 41 КАС України суд під час розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач обґрунтовує заявлені вимоги тим, що ОСОБА_1 розпочав службу в органах внутрішніх справ України курсантом Запорізького юридичного інституту Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Вказує, що після закінчення навчання відповідача призначено наказом ГУМВС України в Запорізькій області №255 о/с від 01.06.2013 на посаду оперуповноваженого СКР Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Однак, наказом ГУМВС України в Запорізькій області від 13.11.2014 № 522 о/с відповідача звільнено в запас Збройних Сил України (із постановленням на військовий облік) за пунктом 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за власним бажанням). Посилаючись на положення Закону України «Про міліцію», Закону України «Про вищу освіту», Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постанови КМУ «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням», Договору № 235 від 01.09.2009 зазначає, що ОСОБА_1 має відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі у розмірі 7837, 87 грн., у звязку із відмовою від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 розпочав службу в органах внутрішніх справ курсантом Запорізького юридичного інститут Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.

Між відповідачем, ЗЮІ та ГУМВС України в Запорізькій області відповідно до Законів України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про міліцію», Указу Президента України від 23.01.1996 №77 «Про заходи, щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 №992 «Про Порядок працевлаштування випускників вищих навчальних закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням» та наказу МВС України від 14.05.2007 №150 укладено Договір № 235 від 01.09.2009 про підготовку фахівця у Запорізькому юридичному інституті ДДУВС за державним замовленням та його працевлаштуванням.

Умовами укладеного Договору між відповідачем, ЗЮІ та ГУМВС передбачені обов'язки та права сторін, зокрема підстави відшкодування вартості навчання в інституті.

Закінчивши ДДУВС відповідач призначений, наказом ГУМВС України в Запорізькій області №255 о/с від 01.06.2013, на посаду оперуповноваженого СКР Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.

Наказом ГУ МВС України в Запорізькій області № 522 о/с від 13.11.2014 згідно п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ ОСОБА_1 звільнено з ОВС.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 має відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі, у звязку із відмовою від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області звернулось із позовом до суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, за наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України №565-XII, міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Згідно зі статтею 9 Закону України №565-XII, на курсантів, слухачів, адюнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Згідно з частиною четвертою статті 18 Закону України №565-XII, підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» від 10.01.2002 №2925-ІІІ (далі іменується - Закону України №2925-ІІІ), навчальні заклади, науково-дослідні установи, підприємства та установи забезпечення включенні до загальної структури МВС України.

Відповідно до пункту 15 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 18 Закону України №565-XII, порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Згідно з частиною другою статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби та спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Таким чином, питання щодо навчання ОСОБА_1 у Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ, подальша служба в органах МВС та наявний спір повязані з проходженням відповідачем публічної служби.

Відповідно до пункту 2 статті 52 Закону України №1060-XII, випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобовязані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 18 Закону України №565-XII, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ (далі іменується Порядок №313), який визначає механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби (далі - особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі - навчальний заклад) через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлює МВС разом з Мінфіном.

Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням або управлінням МВС та особою.

Наказом МВС України №150 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» та відповідно до вимог Законів України №1556-VII, Закону України №565-XII, з метою вдосконалення порядку підготовки фахівців у вищих навчальних закладах МВС України за державним замовленням, затверджено Типовий договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, згідно якого передбачено відшкодування вказаних витрат.

Передбачений такий обовязок і договором, укладеним між відповідачем, ЗЮІ та ГУМВС України в Запорізькій області.

Спільним Наказом МО України, МФ України, МВС України, МТЗ України, АДПС України, УДО України, СБ України № 419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 затверджено Порядок розрахунку витрат, повязаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі іменується Порядок №419).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №419 відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, повязаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Продовольче забезпечення курсантів і слухачів здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації».

Поставлення слухачів та курсантів на продовольче забезпечення, зняття з нього здійснюється відповідно до наказу МВС України від 13.06.1995 №438 «Про введення в дію Норм забезпечення майном продовольчої служби» на підставі продовольчих атестатів або, якщо в органі внутрішніх справ не передбачено їх видачу, запису у грошовому атестаті про виплату компенсації замість продовольчого пайка.

Згідно з пунктом 2.1.2.1 Порядку №419, відшкодування витрат на продовольче забезпечення здійснюється на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках). У довідці-розрахунку відображається вартість харчування, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.

Крім того, відповідно до пункту 2.1.3 Порядку №419, витратами на речове забезпечення є витрати, пов'язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами. Відшкодування витрат на речове забезпечення здійснюється на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично отриманого речового майна та лазне-прального забезпечення.

Норми забезпечення форменим одягом осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та військовослужбовців спеціальних моторизованих частин міліції внутрішніх військ МВС України затверджені наказом МВС України від 15.02.2001 №148 Про заходи щодо виконання постанови Кабінету міністрів України «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової міліції» від 17.11.2001 №1515.

Витрати на комунальні послуги розраховуються відповідно до пункту 2.1.6 Порядку №419. До спожитих курсантом вищого навчального закладу комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія. Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу: тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.; води та водовідведення - 0,2074 куб.м; електроенергії - 2,56 кВт/г.

Таким чином, витрати на комунальні послуги не залежать від того, чи проживав курсант в університеті, чи ні, чи був останній в навчальному закладі цілий день чи лише годину. Розрахунок є середньодобовим, та до довідки на комунальні послуги заносяться кількість діб на місяць, коли курсант перебував в навчальному закладі. Якщо курсант в конкретний день був відсутній в навчальному закладі (хвороба, відпустка, практика тощо), то за цей день комунальні послуги не нараховуються. Тобто, якщо курсант прибув зранку до навчального закладу на заняття, а потім залишив територію університету, то за цей день проводиться нарахування комунальних послуг.

При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році, що відображається у розрахунку витрат на комунальні послуги, доданому до позовної заяви.

Відповідно до пункту 3 наказу МВС України від 31.12.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 1.3 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31.12.2007 №499, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ визначається залежно від посади, спеціального звання, наукового ступеня і вченого звання, тривалості та умов служби.

Відповідно до пункту 2.2.1 зазначеної Інструкції, посадові оклади для курсантів навчальних закладів органів внутрішніх справ встановлюються згідно з додатком 1 до наказу МВС України від 31.12.2007 №499.

Отже, про отримане відповідачем грошове, продовольче, речове та комунальне забезпечення свідчить довідка-розрахунок витрат, повязаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Запорізькому юридичному інституті за 2010-2011 роки.

В матеріалах справи наявна Відомість розрахункової вартості видатків на підготовку курсанта (2010-2011), відповідно до якої витрати на ОСОБА_1 становлять 7837, 87 грн. В даній Відомості міститься особистий підпис ОСОБА_1

Згідно із вказаною довідкою та відомістю відповідач повинен відшкодувати витрати, повязані з його утриманням у навчальному закладі у розмірі 7837, 87 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 18 Закону України №565-XII, курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладені обставини, відповідач повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання, проте зазначені витрати на час розгляду справи ним не відшкодовано добровільно.

Відповідно до пункту 6 Порядку №313, у разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та визнав їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 4, 7 12, 14, 86, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати, пов'язані з його утриманням у Запорізькому юридичному інституті Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ у розмірі 7837 (сім тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 87 коп. користь державного бюджету України (код бюджетної класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження», р/р 0005, , МФО 813015, Банк ГУДКСУ у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В. Сацький