Справа № 2а-7509/08/1570
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2a-7509/08/1570
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2010 року

о 17год. 20хв.

У залі судових засідань №8

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Ісайко Л.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю б/н від 29.12.2009р.

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №1295/9/10-0 від 25.01.2010р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Одеської товарної біржі до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов Одеської товарної біржі, в якому позивач з урахуванням заяви про зміну позовних вимог (вхід.№3283 від 04.02.2010р.) просить суд скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси від 17.01.2008р. №/0 щодо визначення податкового зобов»язання по податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 705 298,59грн.,з яких 235099,53грн. основний платіж, 470 199,06грн. штрафні (фінансові) санкції, та від 03.03.2008р. №/0 щодо визначення податкового зобов»язання по податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 1 116 918,27грн.,з яких 372 306,09грн. основний платіж, 744 612,18грн. штрафні (фінансові) санкції.

Відповідач Державна податкова інспекція у Київському районі м.Одеси з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, наведених у письмових запереченнях на адміністративний позов (вихід.№16223 від 28.07.2008р.) та у додаткових письмових запереченнях (вихід.№26177 від 17.11.2009р.), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомленьрішень, оскільки відповідно до Статуту позивача, предметом його діяльності є, зокрема, забезпечення умов здійснення біржових операцій та укладення угод, здійснення та реєстрація угод купівлі-продажу як рухомого так і нерухомого майна. Порядок оподаткування операцій з продажу або обміну об»єкта рухомого майна визначений ст..12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-ІV від 22.05.2003р. (зі змінами та доповненнями), а на підставі п.12.3 ст.12 цього Закону якщо об»єкт рухомого майна продається за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, то така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів, отриманих таким платником податку від такого продажу. Отже, за укладеними на Товарній біржі угодами купівлі-продажу рухомого майна, що належить продавцю-фізичній особі, податковим агентом такого платника фізичної особи стосовно оподаткування доходів, одержаних ним від такого продажу, є Одеська товарна біржа. При вибірковій перевірці біржових угод виявлено, що на Одеській товарній біржі зареєстровано 27 договорів купівлі-продажу (біржових угод) рухомого майна (Акт №1-23-02-03876810/1 від 08.01.2008р.) та 6 договорів (біржових угод) купівлі-продажу плавзасобів (Акт №377-17-01-03876810/35 від 20.02.2008р.), укладених між іноземними громадянами продавцями та покупцями фізичними особами, з доходів, отриманих такими платниками податку від такого продажу, податок з доходів фізичних осіб не було утримано. Документів,підтверджуючих статус нерезидента України, до перевірки надано не було. Тому підстави для неутримання податку з доходів фізичних осіб з даних угод відсутні. Таким чином при перевірках встановлено порушення відповідачем п. 1.3, 1.15, п.п. 1.2 ст.1, п.п.3.1.3, п.3.1 ст.3, п.п.4.2.6 п. 4.2 ст. 4, п.7.1 ст.7, пп. 8.1.1. п.8.1 ст. 8, ст. 12, п.17.2 ст.17, п. 19.2 ст. 19, п.22.3 ст.22 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" №889-ІУ від 22.05.2003 року із змінами та доповненнями.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2008р. було відкрито провадження у справі та запропоновано відповідачу у строк до 23.06.2008р. подати до суду письмові заперечення на позов та докази, які спростовують заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 23.06.2008р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в засіданні суду на 29.07.2008р.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08.01.2008р. на підставі направлення від 12 грудня 2007р за № 721/361/23-02, виданого ДПІ у Київському районі м.Одеси, головним державним податковим ревізором-інспектором першого рангу відділу документальних перевірок суб' єктів господарювання-юридичних осіб управління аудиту юридичних осіб ДПІ у Київському районі м.Одеси ОСОБА_3, старшим державним податковим ревізором-інспектором, інспектором податкової служби першого рангу відділу контрольно-перевірочної роботи Управління оподаткування фізичних осіб ДГП у Київському районі м.Одеси ОСОБА_4, старшим державним податковим ревізором-інспектором, інспектором податкової служби першого рангу відділу контрольно-перевірочної роботи Управління оподаткування фізичних осіб ДГП у Київському районі м.Одеси Лабандою Вікторією Валеріївною на підставі ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ ( із змінами та доповненнями) та відповідно до плану-графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання на 4 квартал 2007р. була проведена комплексна документальна планова перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання "Одеською товарною біржою" ( ), вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005р. по 01.10.2007р. відповідно до затвердженого плану перевірки.

За наслідками вказаної перевірки Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси був складений акт від 08.01.2008р. №1-23-02-03876810/1 «Про результати планової виїзної перевірки «Одеської товарної біржі» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2005р по 01.10.2007р.».

На підставі означеного акта перевірки від 08.01.2008р. №1-23-02-03876810/1 Державною податковою інспекцією у Київському районі м.Одеси було винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 17.01.2008р. щодо визначення суми податкового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб у загальному розмірі 705298,59грн. (235099,53грн. основний платіж, 470 199,06грн. штрафні (фінансові) санкції).

Також як встановлено судом та вбачається з матеріалів справі, 20.02.2008р. на підставі направлення від 11 лютого 2008р за № 82 та наказу про проведення позапланової виїзної перевірки від 1 1.02.2008р. № 44-п, виданих ДП1 у Київському районі м. Одеси ОСОБА_5 - старшим державним податковим інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб державної податкової адміністрації в Одеській області, інспектором податкової служби І рангу, ОСОБА_4 - старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Київському районі м. Одеси, інспектором податкової служби II рангу та ОСОБА_6 - старшим державним податковим ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Київському районі м. Одеси, інспектором податкової служби II рангу, на підставі п. 1 ст. 11, ч. 6 п. 1 ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХП із змінами та доповненнями проведена комплексна документальна виїзна позапланова перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання Одеською товарною біржею (), з питання правильності обчислення, повноти і своєчасності перерахування сум податку з доходів фізичних осіб за період з 01.10.2005р. по 30.09.2007р. по листам, отриманим від Ізмаїльської ОДПІ за № 182/7/1702 від 09.01.2008 р., ДПІ у Біляївському районі за № 438/7/17-01 від 12.01.2008р., Білгород-Дністровській ОДПІ за № 227/17-1 від 15.01.2008р., Котовської ОДПІ № 503/7/19-0019 від 18.01.2008р. та №б/н/7/19-0019 від 29.01.2008р. щодо підтвердження надходження сум податку з доходів фізичних осіб утриманого з заробітної плати та договорів купівлі-продажу рухомого майна на запити, надіслані в ході проведення попередньої перевірки (акт від 08.01.2008р. № 1-23-02-03876810/1) та листа ДПА в Одеській області від 30.01.2008р. № 2570/7/17-0209 щодо необхідності проведення позапланової перевірки ОТБ відповідно до затвердженого плану перевірки

За наслідками вказаної перевірки Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси був складений акт №377-17-01-03876810/35 від 20.02.2008р «Про результати перевірки правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб «Одеської товарної біржі» за період з 01.10.2005р по 30.09.2007р.».

На підставі означеного акта перевірки від №377-17-01-03876810/35 від 20.02.2008р Державною податковою інспекцією у Київському районі м.Одеси було винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 03.03.2008р. щодо визначення суми податкового зобовязання по податку з доходів фізичних у загальному розмірі 1116918,27грн. (372306,09грн. основний платіж, 744 612,18грн. штрафні (фінансові) санкції).

Не погоджуючись з винесеними вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями ДПІ у Київському районі м.Одеси №/0 від 17.01.2008р. на загальну суму 705298,59грн. та №/0 від 03.03.2008р. на загальну суму 1116918,27грн., Одеська товарна біржа звернулась до суду з позовом про їх скасування.

Так, на думку суду, оскаржувані позивачем податкові повідомлення - рішення №/0 від 17.01.2008р. на суму 705298,59грн. та №/0 від 03.03.2008р. на суму 1116918,27грн. винесені Державною податковою інспекцією у Київському районі м.Одеси неправомірно, безпідставно та в порушення приписів чинного податкового законодавства України з урахуванням наступного.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом та вбачається з актів перевірки Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси № 1-23-02-03876810/1 від 08.01.2008р. та №377-17-01-03876810/35 від 20.02.2008р. Порядок оподаткування операцій з продажу або обміну об»єкта рухомого майна визначений ст..12 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №889-ІV від 22.05.2003р. (зі змінами та доповненнями), а на підставі п.12.3 ст.12 цього Закону якщо об»єкт рухомого майна продається за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, то така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів, отриманих таким платником податку від такого продажу. Згідно наведеного, укладання на Товарній біржі угод купівлі-продажу рухомого майна, яке належить продавцю-фізичній особі, податковим агентом такого платника фізичної особи стосовно оподаткування доходів, одержаних ним від такого продажу, є Одеська товарна біржа. При вибірковій перевірці біржових угод виявлено, що на Одеській товарній біржі зареєстровано 27 договорів купівлі-продажу (біржових угод) рухомого майна (Акт №1-23-02-03876810/1 від 08.01.2008р.) та 6 договорів (біржових угод) купівлі-продажу плавзасобів (Акт №377-17-01-03876810/35 від 20.02.2008р.), укладених між іноземними громадянами продавцями та покупцями фізичними особами, з доходів, отриманих такими платниками податку від такого продажу, податок з доходів фізичних осіб не було утримано. Документів,підтверджуючих статус нерезидента України, до перевірки надано не було. Тому підстави для неутримання податку з доходів фізичних осіб з означених угод відсутні. Таким чином, під час вказаних перевірок встановлено порушення позивачем, на думку відповідача, вимог п.1.3, 1.15, п.п. 1.2 ст.1, п.п.3.1.3, п.3.1 ст.3, п.п.4.2.6 п. 4.2 ст. 4, п.7.1 ст.7, пп. 8.1.1. п.8.1 ст. 8, ст. 12, п.17.2 ст.17, п. 19.2 ст. 19, п.22.3 ст.22 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" №889-ІУ від 22.05.2003 року із змінами та доповненнями.

Проте, суд не погоджується з означеною позицією ДПІ у Київському районі м.Одеси з урахуванням наступного.

Згідно з п.1.15 ст. 15 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 р. № 889-ІУ (із змінами та доповненнями) податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи нерезидент або його представництво, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Підпунктом 8.1.1 п.8.1 ст.8 вказаного Закону України встановлено, що податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку. визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Відповідно до вимог п. 12.3 ст.12 Закону України № 889-ІУ, якщо об'єкт рухомого майна продається за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, то така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів, отриманих таким платником податку від такого продажу, при цьому п. 12.5 ст. 12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" передбачено, що податковим агентом при нарахуванні доходів (прибутків), визначених цією статтею, є нотаріус, який посвідчує відповідний договір або дійсність підписів сторін угоди за наявності документа про сплату податку сторонами договору.

Відтак, приписами спеціального закону з питань оподаткування податком з доходів фізичних осіб прямо визначено, що податковим агентом по операціях з об'єктами рухомого майна є особи, які здійснюють посередницькі функції по угодах з рухомим майном або нотаріус, який посвідчує відповідний договір або дійсність підписів сторін угоди.

Як вбачається зі змісту положень Закону України „Про товарну біржу" від 10.12.1991р. № 1956-ХП товарна біржа є організацією, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має на меті надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов'язаних з ним торговельних операцій. Товарна біржа не займається комерційним посередництвом і не має на меті одержання прибутку, а забезпечує, зокрема, створення умов для проведення біржової торгівлі, надання членам і відвідувачам біржі організаційних та інших послуг, при цьому, право здійснювати біржові операції на біржі покладено тільки на її членів або брокерів, які зобов'язані провадити розрахунки за своїми угодами відповідно до правил біржової торгівлі, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню і вважаються укладеними з моменту їх реєстрації на біржі. Біржа, як організація, що об'єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні і юридичному оформленні біржових угод, і саме за надання послуг отримує плату, однак, грошові кошти за реалізоване майно на власний рахунок не отримує і з такого рахунку не виплачує.

При цьому, посередник - це повірений за договором доручення, зобов'язаний вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії, або ж комісіонер за договором комісії, зобов'язаний за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента, що передбачено ст.ст.1000, 1011 ЦК України, однак товарна біржа у біржових контрактах не виступала ані повіреним, ані комісіонером, доходи фізичним особам не виплачувала, оскільки ці доходи були виплачені представниками (повіреними) покупця, тобто позивач не мав можливості і не повинен був утримувати податок з доходів фізичних осіб.

Відтак, товарна біржа, як юридична особа, не містить ознак податкового агента у розумінні приписів Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб", оскільки доход продавцям рухомого майна не виплачує, отже податок з доходів фізичних осіб не утримує.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, заперечуючи проти адміністративного позову, відповідач не надав суду належних доказів в підтвердження правомірності та ґрунтовності прийняття оскаржуваних позивачем податкових повідомлень-рішень №/0 від 17.01.2008р. на суму 705298,59грн. та №/0 від 03.03.2008р. на суму 1116918,27грн.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а згідно ч.3 ст. 105 КАС України позивач має право, у тому числі вимагати скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Відтак, беручи до уваги наведене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги Одеської товарної біржі обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з Державного бюджету України на користь Одеської товарної біржі у розмірі, визначеному приписами ч.3 Розділу VІІ КАС України.

Керуючись ч.1 ст.72, ч.1 ст.94, ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Одеської товарної біржі до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси про скасування податкових повідомлень-рішень від 17.01.2008р. №/0 щодо визначення податкового зобов»язання по податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 705 298,59грн., та від 03.03.2008р. №/0 щодо визначення податкового зобов»язання по податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 1 116 918,27грн. задовольнити.

2. Скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м.Одеси від 17.01.2008р. №/0, від 03.03.2008р. №/0.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Одеської товарної біржі (65114, м. Одеса, Люстдорфська дорога, 140А, ) судовий збір у сумі 3(три)грн. 40коп.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили у разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про

апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про

апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано суддею «09» лютого 2010р.

Суддя Харченко Ю.В.

.