Справа № 813/4118/15
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року № 813/4118/15

о 16 год., 07 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області, представник ОСОБА_1
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Ютранс», представники ОСОБА_2, ОСОБА_3
простягнення коштів з рахунків у банках в сумі 398761,72 грн.

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість відповідача перед бюджетом виникла внаслідок порушення вимог ПК України, є узгодженою і у встановлені законом строки не сплачена.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задоволити позов повністю з підстав зазначених у позовній заяві.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, з підстав що надані копії податкових декларацій є нечитабельними, також загальна сума боргу вказаних декларацій не відповідає сумі заборгованості яку позивач зазначив в позовній заяві, тому позивачем не доведено факт несплати суми боргу зазначеної в позовній заяві, в звязку з вищенаведеним просили суд відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав суду копії:

- корінця податкової вимоги форми «Ю» від 03.04.2015 року № 803-23, згідно якого загальна сума податкового боргу за узгодженими грошовими зобовязаннями, визначена в цій податковій вимозі, за станом на 02.04.2015 року становить 6430,65 грн., у тому числі основний платіж 5630,65 грн., штрафні (фінансовими) санкції 800,00 грн., пеня 0,00 грн.;

- даних про банківські рахунки відповідача;

- зворотного боку облікової картки платника податків за платежем єдиний податок з юридичних осіб;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 27.03.2015 року на суму 55002,00 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 05.05.2015 року на суму 3951,28 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 22.05.2015 року на суму 31661,64 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 22.05.2015 року на суму 28394,88 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 22.05.2015 року на суму 36612,81 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 22.05.2015 року на суму 34777,08 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 22.05.2015 року на суму 51266,40 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 22.05.2015 року на суму 68869,90 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 22.05.2015 року на суму 41957,31 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 22.05.2015 року на суму 19378,77 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 22.05.2015 року на суму 55561,04 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку юридичної особи від 22.05.2015 року на суму 15961,60 грн.

Докази, які б підтверджували, що згадана податкова вимога відповідачем оскаржувалась в справі відсутні, відповідно, визначені по ній зобовязання є узгодженими.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно п.п. 14.1.156. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно п.п. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14 цього ж Кодексу, податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим же Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний, крім іншого, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим же Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 20.1.28. п. 20.1. ст. 20 цього ж Кодексу, органи державної податкової служби мають право, крім іншого, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно п. 54.1. ст. 54 цього ж Кодексу, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 54.11. ст. 54 цього ж Кодексу, не підлягає оскарженню грошове зобовязання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п. 59.1. ст. 59 цього ж Кодексу, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 87.11. ст. 87 цього ж Кодексу, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно п. 95.1. ст. 95 цього ж Кодексу, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Згідно п. 95.3. ст. 95 цього ж Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом враховуються обґрунтування представника позивача, оскільки заборгованість відповідача, станом на дату розгляду справи, становить 398761,72 грн., що підтверджується вищевказаними доказами, а також зворотнім боком облікової картки платника, податковими деклараціями платника єдиного внеску юридичних осіб та довідкою ДПІ у Сихівському районі м. Львові ГУ ДФС у Львівській області, згідно даних інтегрованих карток та відомостей про сплату по відповідачу станом на 08.06.2015 року обліковується заборгованість в сумі 398761,72 грн., за платежем єдиний податок з юридичних осіб, є узгодженою та підлягає стягненню.

Докази про сплату відповідачем суми заборгованості, що є предметом даного спору у справі відсутні.

Судом не враховуються заперечення позовних вимог відповідачів, оскільки згідно п. 54.1. ст. 54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації, а тому заперечення відповідача щодо нечитабельності визначених податкових зобовязань в податкових декларацій є безпідставними.

Судом також не враховуються заперечення відповідачів стосовно розбіжності суми боргу, яка стягується позивачем (398761,72 грн.) та загальної суми боргу по наданих податкових деклараціях (443394,71 грн.), оскільки сума боргу яка зазначена позивачем згідно зворотного боку облікової картки платника податків виникла на підставі самостійно задекларованих платником податків зобовязань, сума грошового зобовязання та/або пені вважається узгодженою, а тому не підлягає оскарженню податкове зобовязання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позовні вимоги Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про стягнення заборгованості з відповідача в сумі 398761,72 грн, підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94 КАС України не застосовується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютранс» (, вул. Хуторівка, 32/96, м. Львів) в користь Державного бюджету України податковий борг з рахунків у банках за платежем єдиний податок з юридичних осіб в сумі 398761,72 грн.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 14.09.2015 року.

Суддя Гавдик З.В.