Справа № 803/2389/15
Суддя: Александрова Марія Ананіївна
Дата ухвалення: 2015-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Справа № 803/2389/15

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Александрової М.А.,

розглянувши у місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Укр-Петроль " до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2015 року Приватне підприємство "Торгівельна компанія "Укр-Петроль " (ПП "ТК "Укр-Петроль ") звернулося з адміністративним позовом до Ковельської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (Ковельська ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05 серпня 2015 року № 580310 про збільшення суми грошового зобовязання з акцизного податку на 43 273 грн. 50 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Ковельською ОДПІ була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій декларації з акцизного податку ПП "ТК "Укр-Петроль" за травень 2015 року, про що складено акт від 17 липня 2015 року № 133/21/36905994 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Укр-Петроль " за травень 2015 року".

Перевіркою встановлено порушення позивачем статті 213, статті 214, підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215, статті 216 Податкового кодексу України (ПК України) та наказу Міністерства фінансів України № 14 від 23 січня 2015 року "Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку", що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за травень 2015 року в сумі 28 849 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Ковельською ОДПІ 05 серпня 2015 року було прийняте податкове повідомлення-рішення № 580310, яким позивачу збільшено суму грошового зобовязання з акцизного податку на 43 273 грн. 50 коп., в тому числі за основним платежем 28 849 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 14 424 грн. 50 коп.

Позивач вважав, що висновки акту перевірки не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам закону, а податкове повідомлення-рішення є протиправним з тих підстав, що в межах камеральної перевірки неможливо встановити, чи були реалізовані підакцизні товари (нафтопродукти) для комерційного використання, а здійснення роздрібного продажу нафтопродуктами через мережу автозаправних станцій (АЗС) не позбавляє права позивача здійснювати оптовий продаж нафтопродуктів.

З наведених підстав позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ від 05 серпня 2015 року № 580310

В поданих до суду письмових запереченнях проти адміністративного позову від 03 вересня 2015 року (а. с. 22-23) відповідач адміністративний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні з тих підстав, що встановлені під час перевірки порушення базувалися на здійсненому аналізі податкової звітності позивача, а через мережу АЗС здійснюється лише роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві і такі операції є обєктом оподаткування підакцизним податком, а тому у звязку із виявленим перевіркою заниженням акцизного податку відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення.

Представники сторін в судове засідання не прибули, проте сторонами подано до суду письмові клопотання від 03 вересня 2015 року № 2388/03-06-011 і № 384 від 17 вересня 2015 року про розгляд справи за відсутності представників (а. с. 24, 33).

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не прибули, при цьому ними заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників, а дану справу можливо розглянути і вирішити на підставі наявних у ній доказів, тому суд приходить до висновку, що судовий розгляд справи необхідно здійснювати в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду даної справи рішення субєкта владних повноважень відповідача перевірялося на відповідність вимогам частини третьої статті 2 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини другої цієї ж статті в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, Ковельською ОДПІ була проведена камеральна перевірка даних, задекларованих ПП "ТК "Укр-Петроль " у податковій декларації з акцизного податку за травень 2015 року, про що складено акт від 17 липня 2015 року № 133/21/36905994 "Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у декларації з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Укр-Петроль " за травень 2015 року" (а. с. 6, 7).

Перевіркою встановлено, що за результатами аналізу податкової звітності ПП "ТК "Укр-Петроль " виявлено неправомірне відображення в рядках 5.4 і 6.4 додатку 6 до декларації з акцизного податку за травень 2015 року вартості від реалізації товарів для комерційного призначення в сумі 576 988 грн. 41 коп.; зроблено висновок про порушення позивачем статті 213, статті 214, підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215, статті 216 ПК України та наказу Міністерства фінансів України № 14 від 23 січня 2015 року "Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку", що призвело до заниження акцизного податку, який підлягає сплаті до бюджету за травень 2015 року в сумі 28 849 грн.

На підставі вказаного акту перевірки Ковельською ОДПІ 05 серпня 2015 року було прийняте податкове повідомлення-рішення № 580310 про збільшення позивачу суми грошового зобовязання з акцизного податку на 43 273 грн. 50 коп., в тому числі за основним платежем 28 849 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 14 424 грн. 50 коп. (а. с. 5).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України передбачено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобовязання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний податок непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України визначено, що платниками акцизного податку є, зокрема, особа субєкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно з підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України об'єктом оподаткування є операції, зокрема, з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

До підакцизних товарів відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.

Підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що реалізація підакцизних товарів (продукції) будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Реалізація субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших субєктах господарювання громадського харчування. У підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Кодексу зазначені нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне.

Отже, з наведеної норми слідує, що обовязковою умовою реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є передача цих товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Відповідно до Національного стандарту України ДСТУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05 липня 2004 року №130, роздрібна торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг. Оптова торгівля це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання повязаних із цим послуг.

Згідно із Порядком заповнення та подання декларації акцизного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 23 січня 2015 року № 14 (зареєстровано в Міністерстві України 30 січня 2015 року за № 105/26550), Додаток 6 "Розрахунок суми акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів" до декларації акцизного податку заповнюється в такому порядку: графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків; графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання; у графі 5 "Вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн. (гр.3 - гр.4)" вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку.

З аналізу наведеного вбачається, що окремою графою виділено вартість підакцизних товарів, реалізованих для комерційного використання, та які не включаються у базу оподаткування акцизним податком.

Як встановлено судом з додатку 6 "Розрахунок суми акцизного податку з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів" (а.с. 13) до декларації акцизного податку за травень 2015 року, поданої позивачем 19 червня 2015 року за реєстраційним № НОМЕР_1 до Ковельської ОДПІ, у графі 4 відображена сума від реалізації підакцизних товарів (бензини моторні, інші нафтопродукти, скраплений газ) для комерційного використання. В декларації акцизного податку за травень 2015 року зазначене місцезнаходження пункту продажу товарів Волинська область, Любомльський район, село Вишнів, вулиця Київська 2, 16 (а. с. 8-12).

Порядок відпуску нафтопродуктів на АЗС врегульовано Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та звязку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 вересня 2008 року за № 805/15496).

Відповідно до пункту 10.3 даної Інструкції відпуск нафтопродуктів здійснюється: 1) за готівку; 2) за відомостями; 3) за талонами; 4) за платіжними картками.

Пунктом 216.9 статті 216 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до пункту 1 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1442, ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоровя споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Тобто, вказані Правила регулюють саме порядок роздрібної торгівлі нафтопродуктами та не регулюють правовідносин з їх оптового продажу.

На думку суду, здійснення роздрібного продажу нафтопродуктами через мережу АЗС не позбавляє права позивача здійснювати оптовий продаж нафтопродуктів для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання.

Як встановлено судом з акту перевірки (а.с. 6, 7), контролюючим органом при проведенні камеральної перевірки ПП "ТК "Укр-Петроль" досліджувався лише розрахунок податкових зобовязань з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (додаток 6 до декларації акцизного податку за травень 2015 року).

Тобто, первинні документи бухгалтерського та податкового обліку позивача, на підставі яких були сформовані показники декларації акцизного податку за травень 2015 року, Ковельська ОДПІ під час камеральної перевірки позивача не досліджувала.

Суд вважає, що висновки податкового органу, зроблені під час камеральної перевірки, про заниження позивачем акцизного податку за травень 2015 року, є передчасними та такими, що ґрунтуються на припущеннях.

Крім того, при вирішенні даного спору суд враховує, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій) (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і повязані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (підпункт 75.1.2 пункту 75 .1 статті 75 ПК України).

Отже, під час проведення камеральної перевірки контролюючий орган не може використовувати документи первинного обліку платника податків, проводити вивчення та оцінку укладених таким платником податків угод, оскільки дані про укладення зазначених угод не відображаються у податковій звітності.

Згідно із вказаним актом камеральної перевірки перевірці підлягала податкова звітність позивача з акцизного податку за травень 2015 року, однак контролюючим органом фактично було перевірено порядок визначення складу податкових зобовязань та повнота їх нарахувань, що відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України є предметом документальної, а не камеральної перевірки. Під час проведеної відповідачем камеральної перевірки неможливо було зробити висновок про реалізацію нафтопродуктів для комерційного чи некомерційного використання, тому суд вважає, що викладені у вказаному акті камеральної висновки про порушення позивачем статті 213, статті 214, підпункту 215.3.4 пункту 215.3 статті 215, статті 216 ПК України є передчасними та ґрунтуються на припущеннях.

З наведених підстав адміністративний позов підлягає задоволенню повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Ковельської ОДПІ від 05 серпня 2015 року № 000580310.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України (в редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, частину першу статті 94 КАС України викладено у такій редакції: якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що даний позов було подано до суду 25 серпня 2015 року, тому при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд застосовує частину першу статті 94 КАС України в редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Отже, на користь позивача слід присудити з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп., сплачений платіжним дорученням № 9158 від 21 серпня 2015 року (а. с. 2).

Керуючись частиною шостою статті 128, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 05 серпня 2015 року № 580310 про збільшення Приватному підприємству "Торгівельна компанія "Укр-Петроль"суми грошового зобовязання з акцизного податку на 43 273 грн. 50 коп.

Присудити з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства "Торгівельна компанія "Укр-Петроль" судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп. (сто вісімдесят дві гривні сімдесят копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.А.Александрова