Справа № 134/519/14-а
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2015 р. м. Київ К/800/39926/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ситникова О.Ф.,
Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Крижопільському районі Вінницької області

на постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Крижопільському районі Вінницької області (далі - УПФУ в Крижопільському районі Вінницької області) про визнання незаконними дій та призначення пенсії на пільгових умовах,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання права на пенсію на пільгових умовах. В обґрунтування вимог зазначав, що відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Проте, УПФУ в Крижопільському районі Вінницької області відмовило йому у призначенні такої пенсії через відсутність необхідного стажу. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просив суд визнати за ним право на призначення пенсії на пільгових умовах та зобов'язати УПФУ в Крижопільському районі Вінницької області призначити таку пенсію з 01 листопада 2013 року.

Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ. Зобов'язано УПФУ в Крижопільському районі Вінницької області призначити ОСОБА_4 пенсію на пільгових умовах з часу звернення до відповідача, тобто з 01 листопада 2013 року.

У касаційній скарзі УПФУ в Крижопільському районі Вінницької області порушує питання про скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суди не дали належної оцінки обставинам справи та наданим доказам, не звернули уваги на доводи відповідача про відсутність первинних документів, що підтверджують характер роботи позивача, умови праці та його зайнятість повний робочий день. Крім того, відомості про проведення атестації на підприємстві відсутні, а уточнююча довідка не підписана уповноваженими особами, не містить інформації щодо режиму роботи ОСОБА_4 В цій довідці не зазначено до якого розділу Списку №1 віднесено професію помічника машиніста і машиніста каменерізальної машини, на яких працював позивач.

ОСОБА_4 у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, судами правильно встановлені факти, досліджені докази та наведені обґрунтовані висновки. Вказує, що його пільговий стаж повністю підтверджено записами трудової книжки та показами свідків. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Із записів трудової книжки видно, що з 2002 року позивач працював у кооперативі «Гірник», а саме: з 28 грудня 2002 року помічником машиніста МКД-2, а з 10 вересня 2004 року - машиністом МКД-2 в підземних умовах з повним робочим днем. У 2004 - 2010 роках в осінньо-зимовий період робота на шахті проводилась у режимі «неповний робочий день». З 13 травня 2012 року позивача звільнено з роботи. З 25 червня 2012 року ОСОБА_4 прийнято на роботу машиністом каменерізної машини, з 01 серпня 2012 року переведено на посаду помічника машиніста каменерізної машини, з якої він звільнився 02 вересня 2013 року за угодою сторін.

У листопаді 2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-ХІІ, проте УПФУ в Крижопільському районі Вінницької області відмовило йому у призначенні такої пенсії через відсутність даних про проведення атестації його робочого місця та інформації про безпосередню зайнятість позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах.

Вирішуючи спір та залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що період роботи позивача у кооперативі «Гірник» з 28 грудня 2002 року по 22 березня 2010 року слід зарахувати до пільгового стажу на підставі записів трудової книжки. Крім того, відповідальність за своєчасне проведення атестації робочого місця покладена на керівників підприємства і невиконання ними свого обов'язку не може позбавити працівника права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Проте з таким висновком погодитись неможливо.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону №1788-ХІІ, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

При цьому, працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам (частина 2 статті 13 Закону № 1788-ХІІ).

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок застосування Списків № 1 і № 2), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинними на період роботи особи.

Отже, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку застосування Списків № 1 і № 2).

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць (пункт 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2).

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13).

Вирішуючи спір, суди не дали належної правової оцінки доводам відповідача про відсутність відомостей про проведення атестації робочого місця позивача у кооперативі «Гірник» з 2000 року та не дослідили матеріали пенсійної справи ОСОБА_4, в яких є інформація про те, що вперше атестація на підприємстві проводилась у 2005 році (а.с. 14).

Висновки атестації судами також не досліджені і їм не дана оцінка.

Крім того, у 2002-2010 роках діяли Списки, затверджені постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 та від 16 січня 2003 року № 36. Проте, в уточнюючій довідці відсутня інформація, до якого розділу цих Списків відносились професії помічника машиніста та машиніста. При цьому, відомості щодо зайнятості позивача повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці, зазначена у цій довідці, у період з 2004 по 2010 рік спростовується записами трудової книжки (а.с. 10).

Вказані обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні (частина 1 статті 220 КАС України).

Згідно із частиною 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

При новому розгляді справи судам слід звернути увагу на зміст позовних вимог.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, підставою звернення до адміністративного суду є публічно-правовий спір, який виник через прийняття суб'єктом владних повноважень рішення або вчинення ним дій або бездіяльності, що призвело до порушення прав особи.

Із змісту позовної заяви видно, що позивач заявив вимогу визнати його право на призначення пенсії на пільгових умовах, яка не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, а тому під час нового розгляду справи, судам слід уточнити позовні вимоги, з урахуванням приписів статті 162 КАС України.

За таких обставин, судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Крижопільському районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2014 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
О.Ф. Ситников
В.В. Тракало