Справа № 2-а-6323/10/2570
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-6323/10/2570 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"10" листопада 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Данилової М.В.,

при секретарі судового засідання Герасимчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ніжинського міжрайонного Управління водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2011 року у справі за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ніжині до прокурора Ніжинської міжрайонної прокуратури, за участю третьої особи Ніжинського міжрайонного Управління водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів про визнання припису нечинним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до прокурора Ніжинської міжрайонної прокуратури, в якому просив визнати нечинним припис прокурора Ніжинської міжрайонної прокуратури № 5849 від 30.12.2010 р «Про усунення порушень вимог законодавства».

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2011 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість постанови суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та постановити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Управління водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів є страхувальником в силу ст. 6 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Судом встановлено, що позивач встановив третій особі страховий тариф в розмірі 0,5%, посилаючись на те, що основним видом діяльності Управління водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів є код 01.41.0 - надання послуг у рослинництві облаштування ландшафту, а у відповідності до «Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання», - за кодом економічної діяльності 01.41.0 визначається за 24 класом ризику, то відповідно до ст. 1 Закону України № 2272 «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»- страховий тариф передбачено - 1,1 %, проте стаття 2 вищезазначеного закону для окремих галузей економічної діяльності, в тому числі і за економічною діяльністю Ніжинського міжрайонного Управління водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів - визначає пільговий страховий тариф за даним 24 класом ризику в розмірі 0,5%.

30.12.2010 р. прокурором Ніжинської міжрайонної прокуратури винесено припис №5849, в якому зазначено, що дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ніжині щодо встановлення страхового внеску в розмірі 0,5% страхувальнику Ніжинському міжрайонному Управлінню водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів є неправомірними, оскільки страхувальник є бюджетною організацією, у звязку з чим вимагалося усунути зазначене порушення шляхом вжиття заходів щодо визначення суми зайво сплачених третьою особою коштів та встановити Управлінню водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів пільговий тариф страхових внесків в розмірі 0,2% .

Не погоджуючись з висновками оскаржуваного припису, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його нечинним.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний припис винесений з порушенням законодавства, а тому повинен бути визнаний нечинним. Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зазначив, що Управління водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів не має ознак бюджетної установи в розумінні ст. 2 Бюджетного кодексу, а тому не має права відповідно до ст. 4 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на пільговий страховий тариф в розмірі 0,2 %. Такий висновок суду обґрунтований тим, що відповідно до довідки Управління статистики в Ніжинському основним видом діяльності Ніжинського міжрайонного управління водного господарства є код 01.41.0 - надання рослинництві облаштування ландшафту.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві визначає закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Згідно зі ст. 47 цього Закону, страхові тарифи, диференційовані по галузях економіки (видах економічної діяльності) залежно від класу професійного ризику виробництва, встановлюються законом.

Законом, який встановлює відповідно до класів професійного ризику виробництва такі страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є Закон України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Порядок визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1223 від 13.09.2000 року визначено процедуру віднесення підприємств, установ та організацій до відповідного класу ризику за відповідними кодами за Загальним класифікатором галузей економіки України.

Галузі економіки іменуються відповідно до Класифікації видів економічної діяльності.

Судом встановлено, що Ніжинське міжрайонне Управління водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів є страхувальником та згідно з довідкою Управління статистики в Ніжинському районі № 03 від 09.01.2007 року основним видом діяльності є код 01.41.0 надання послуг в рослинництві, облаштування ландшафту. За цим кодом КВЕД відноситься до 24 класу ризику та відповідно до ст. 1 Закону України № 2272 «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»- страховий тариф передбачено - 1,1 %. Статтею 2 вищезазначеного закону для окремих галузей економічної діяльності, в тому числі і за економічною діяльністю Ніжинського міжрайонного Управління водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів встановлено пільговий страховий тариф за даним 24 класом ризику в розмірі 0,5 %.

Таким чином, встановлення позивачем страхового тарифу Управлінню водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів розмірі 0,5% здійснено відповідно до вимог законодавства.

Виходячи з цього, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний припис прокурора, в якому зазначено, що встановлення страхового внеску в розмірі 0,5% страхувальнику Ніжинському міжрайонному Управлінню водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів є неправомірними, оскільки страхувальник є бюджетною організацією, у звязку з чим необхідно усунути зазначене порушення шляхом вжиття заходів щодо визначення суми зайво сплачених третьою особою коштів та встановити Управлінню водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів пільговий тариф страхових внесків в розмірі 0,2% є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги третьої особи стосовно того, що страхувальник є бюджетною організацією в розумінні ст. 2 Бюджетного кодексу, а тому відповідно до ст. 4 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»має право на пільговий страховий тариф в розмірі 0,2 % не приймаються судом до уваги у звязку з тим, що відповідно до Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1223 від 13.09.2000 року страхові тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання встановлюються залежно від класифікації видів економічної діяльності. Зважаючи на те, що основним видом діяльності страхувальника є код 01.41.0 надання послуг в рослинництві, облаштування ландшафту, що підтверджується належними доказами, підприємство відноситься до 24 класу ризику. Іншого порядку визначення класу ризику страхувальника законодавство не передбачає.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції задоволення адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються так, як є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Ніжинського міжрайонного Управління водного господарства Деснянського басейнового Управління водних ресурсів залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 січня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України

Головуючий суддя

Судді