Справа № 2-а-240/10
Суддя: Балан М. В.
Дата ухвалення: 2010-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-240/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2010 року м. Кілія

18 листопада 2010 року

м. Кілія.

Кілійський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Балана М.В.. при секретарі Урсул Г.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кілія справу в порядку адміністрати¬вного судочинства за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Первомайської роти ДПС по обслуговуванню доріг державного значення УДАІ УМВС України в Миколаївській області про вилитий протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної ві-дповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду з адміністративною по¬зовною заявою до І Іервомайської роти ДПС по обслуговуванню доріг державного значення УДЛІ УМВС України в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови № 101204 від 30.05.2009 року, згідно з якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення пе¬редбаченою ст. 122 ч. 1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді 340 гривень штрафу.

В судовом) засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 06.08.2009 року, він отри¬мав поштою винесену інспектором ДПС 2-го взводу Первомайської роти ДПС УМВС України в Микола¬ївській області ОСОБА_2 30.05.2009 року постанову № 101204, згідно з якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч. І КУпАП і накладено стягнення у вигляді 340 гривень штрафу. З зазначеної постанови вбачається, що 30.05.2009 року, о 16 юдині 32 хви¬лині, він на керуючі власним автомобілем НОМЕР_1 на 285 км. автодороги М05 «Київ -ОСОБА_3», перевищив максимальну встановлену швидкість руху на даній ділянці дороги на 30 км/год. (до¬зволена швидкість 1 10 км/год., а він рухався зі швидкістю 140 км/год.). Вказане правопорушення було зафіксовано вимірювачем швидкості «Візир» № 0812363. Згідно із супровідним листом оскаржувана пос¬танова була направлена йому не протягом трьох днів, як це передбачено діючім законодавством а лише 07.07.2009 року, а відповідно до штампу на поштовому конверті взагалі 24.07.2009 року. Він не заперечує, що / вказаний / постанові день та час дійсно на власному авто пересувався по автодорозі М05 «Київ -ОСОБА_3», але за час руху ніяких порушень ГІДР не вчиняв, а у зв'язку з тим, що вказана постанова виноси¬лась без його участі, він був позбавлений можливості довести свою невинність під час розгляду адмініст-ративної справи, чим також були порушені його права надані діючім законодавством. На підставі наведе¬ною просить позов задовольнити у повному обсязі.

Представники Первомайської роти ДПС по обслуговуванню доріг державного значення УДЛІ УМВС України в Миколаївській області - суб'єкта владних повноважень, які про дату, час та місце слу¬хання справи були повідомленні належним чином, в судове засідання неодноразово не з'являлися, про поважність причин неявки суд не повідомляли, письмових заперечень на адміністративний позов, або заяв про розі ляд справи у їх відсутність не подавали, у зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, що повністю відповідає вимогам ч. 4 ст. 128 КАС України.

Заслухавшії пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази та розглянувши спра¬ву у межах заявлених позовних вимог, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Гак судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 30.05.2009 року о 16:32:33 годині на власному автомобілі НОМЕР_1 рухався по автодорозі М05 «Київ -ОСОБА_3», та знаходився на ділянці визначеній 285 км.

З дослідженої в с/довому засіданні постанови про притягнення до адміністративної відповідаль¬ності № 101204, від 30.05.2009 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адмініст¬ративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді 340 гри¬вень штрафу, вбачається, що 30.05.2009 року у м. Первомайськ. Миколаївської області інспектором ДПС 2-го взводу І Іервомайської роти ДПС УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2 було розг¬лянуто матеріали про адміністративне правопорушення. Під час розгляду було встановлено наступне: 30.05.2009 року о 16 годині 32 хвилині водій керував автомобілем НОМЕР_2 на 285 км. автодорої и М05 ОСОБА_3, перевищив максимальну встановлену швидкість руху на даній ділянці ав-тодорої и І 10 км/год. на 30 км/год., рухаючись зі швидкістю 140 км/год., чим допустив порушення пункту і 2.6 І 1ІДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Серій¬ний помер прилад) вимірювач швидкості Візир 0812363. Копія постанови за вих. № 6012 від 07.07.2009 року відправлена порушнику.

До зазначеної постанови додається фотознімок, на якому зафіксований автомобіль НОМЕР_2, який пересікає ділянку дороги зазначеної знаком 285 км. та містяться надписи: «30.05.09; 16:32:33 Скорость 140 км/ч: 0812363».

Стаття 122 ч. 1 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годин/.

Зі ідно зі ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупереджеиим СУДОМ. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративном) суді, до ПІДСУДНОСТІ якого вона віднесена цим Кодексом. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному суді будь-якої інстанції в порядку, передбаченому цим Кодек¬сом.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зі ідно н. 1 ч. 1 сі. 18 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсуд¬ні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у спра¬вах про притягнення до адміністративної відповідальності.

1 Іостанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.З Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 рок>).

Зазначена постанова перевірялась судом на предмет дотримання суб'єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обгрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено. до¬бросовісно, розсудливо).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року з наступними змінами і доповненнями "Про практику розгляду судами скарг на постанови по справах про адміністрати¬вні правопорушення" суд, розглядаючи такі справи, повинний перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом: чи є в діях даної особи ознаки провини, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність і його провина в його здійсненні: чи не сплинув строк для притягнен¬ня до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), що виносив постанову про тяжкість скоєного правопорушення і наявність обтяжуючих обставин; чи накладене стяг¬нення з урахуванням пом'якшуючих обставин, майнового положення особи.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачає, що ніхто не може бу¬ти підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в по-

рядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворою додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 14-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення Кодексу України про адміністративне правопорушення, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забез¬печення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

У відповідності до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення дово-диться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фак¬тичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обстави¬ни, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про ад-міністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідально-сті. потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та тех¬нічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відео¬запису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забез¬печення безпеки дорожньою руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доку¬ментами.

У відповідності до ч. 6 ст. 258 Кодексу про адміністративні правопорушення України Кодексу у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що маки і. функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня винесення такої постанови.

Відповідно до вимог ст. 268 Кодексу про адміністративні правопорушення України оособа. яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допо-могою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перек-ладача, якщо не володіс мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністратив-ної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляд) справи.

З припису Заступника Генерального прокурора України № 07/1/2 -т 165 вих. - 19 вілд 02.07.2009 рок> на ім'я начальника Департаменту ДАІ МВС України про усунення порушень закону при притягненні осіб до адміністративної відповідальності, дослідженного у судовому засіданні вбачається, що за інформацією ДП «Укрмепрестстандарт». вимірювач швидкості «Візир» не відноситься до спеціальних технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, оскільки він має лише обмежені функції для автоматизації процесу вимірювань і не може працювати без участі оператора. Таким чином, застосування цього технічного засобу як підстави для без протокольної форми фіксації адміністративних правопорушень та розгляду справ у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суперечіть вимогам ст. ст. 258. 254, 268 КУпАП і суттєво порушує конституційні права громадян. Заступника Генерального прокурора України вимагає припинити практику винесення постанов / справах про адміністративні правопорушення, зафіксовані за допомогою вимірювача швидкості «Візір». без складання протоколів та без участі осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 288 Кодексу про адміністративні правопорушення України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової

особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящий посадовій особі), або і; районний, районний у місті, міській чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

У відповідності до ст. 289 Кодексу про адміністративні правопорушення України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розгля¬дати скаргу. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Доказів / підтвердження зазначеного у постанові від 30.05.2009 року правопорушення, передбаче¬ного сі. 122 ч. 1 КУпАГІ та вчиненого позивачем - ОСОБА_1 - відповідачем, суб'єктом владних повноважень, суд) не надано, обставини, що встановлені в судовому засіданні, не були спростовані від¬повідачем, оскільки суду не було надано жодних доказів в підтвердження обставин, викладених у поста¬нові про адміністративне правопорушення, а сама постанова є такою, що суперечить чинному законодав-

С і В) .

Окрім того постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була відправлена від¬повідачем на адресу позивача з порушенням строків встановлених у ч. 6 ст. 258 Кодексу про адміністративні правопорушення України, що підтверджується супровідним листом № 6012 від 07.07.2009 року та штампом на поштовому конверті з відміткою дати - 24.07.2009 року.

Згідно ч. З ст. 2 КАС України - у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у ме¬жах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням по¬вноваження з метою, з якою не повноваження надано; 3) обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обста¬вин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) доб¬росовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедли¬вій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприя¬тливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рі¬шення (дія): 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопору¬шення г своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАІ І орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопо¬рушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушений вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи нале¬жним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається відпові¬дач у зазначеній постанові по справі про адміністративне правопорушення не є належним та достатнім доказом для встановлення наявності адміністративного правопорушення та вини особи у його скоєнні, як того вимагає закон, в зв'язку з чим, адміністративний позов підлягає задоволенню, а вказана постанова скас) вапню.

Отже, для винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у відповідача не було підстав.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАГІ. з огляду па встановлені обставини та відповідні положення законодавства, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАГІ провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате під¬лягає закриттю за відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Кон-ституцією та законами України. З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що оскаржува¬на позивачем постанова прийнята з порушенням діючого законодавства.

Як зазначено у ст. 293 КУпЛП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на поста¬нову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без за¬доволення: 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що в даному випадку факт допущення порушень положень законодавства про дорожній рух ОСОБА_1 не знайшов свого підтверджен¬ня, в зв'язку з чим вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зет. 162 КЛС України при вирішенні справи по суті, суд може задовольнити адміністра¬тивний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів > сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних

повноважень.

Оскільки відповідно до ст. 288 КУпАП, оскарження постанов у справах про притягнення до адміністративної відповідальності здійснюються в порядку Кодексу адміністративного судочинст¬ва України, але з рахуванням особливостей, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що резолютивна частина постанови про справі повинна бути викладе¬на в редакції, яка узгоджується І положеннями ст. 293 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 6-12, 160, 161, 163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 101204 від 30.05.2009 року, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП і накладено стягнення у вигляді 340 гривень штрафу, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. І КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4