Справа № 481/200/14-а
Суддя: Васильченко Н. О.
Дата ухвалення: 2014-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/200/14-а
Провадж.№ 2-а/481/9/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2014 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - Васильченко Н.О.,

за участі секретаря - Юхименко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 27.01.2014 року про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УДАІ УМВС України в Кровоградській області вказавши в ньому, що за постановою серії ПС1 №313164 винесеної інспектором ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 27.01.2014 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 450 грн. В постанові зазначено, що 27.01.2014 року, на автодорозі Стрий-Знамянка, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Мітцубісі Паджеро» з номерним знаком ВЕ6385 АХ, поза межами населеного пункту рухався без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху України.

Заперечуючи проти вказаних дії відповідача, позивач наголошує в позові на те, що 27.01.2014 року при русі власним автомобілем марки «Мітцубісі Паджеро», у вищевказаному місці та час на авто були увімкнене ближнє світло фар, тобто з дотриманням вимог Правил дорожнього руху України, інспектором ДПС при складанні протоколу та постанови про адміністративне правопорушення не зазначено жодних переконливих доказів його вини в інкримінованому правопорушенні, тому вважаючи постанову відповідача від 27.01.2014 року про накладення адміністративного стягнення незаконною, позивач просив суд її скасувати та визнати дії відповідача, викликані безпідставним притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням адміністративного стягнення, неправомірними.

В судове засідання позивач, не зявився, натомість надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій викладені ним позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився проте, надіслав на адресу суду заперечення та просив провести розгляд справи без участі їх представника .

В своїх письмових запереченнях на позов відповідач зазначає, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення передбачене п.9.8 ПДР України, яке було зафіксоване адміністративним протоколом. За результатами розгляду протоколу було винесено постанову в адміністративній справі за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у сумі 450,00 грн. Доказами вчинення правопорушення являється відео фіксація порушення, що знаходиться в матеріалах адміністративної справи. Крім того відповідач зазначає, що інспектор виконав вимоги п.13.1.1 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС від 27.03.2009 №111, саме: після зупинки автомобіля інспектор привітався, відрекомендувався водієві (зазначивши посаду, звання і прізвище) та пояснив причину зупинки автомобіля. Тому заяви позивача про порушення вимог ст.268 КУпАП відповідач вважає неправдивими, а вимоги про скасування постанови необґрунтованими.

Дослідивши матеріали позову з долученими до нього документами, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач по справі в силу дії ст.ст. 287, 288 КУпАП, а також положень ст.ст. 2, 17, 104, КАС України, має право, шляхом подачі в суд адміністративного позову, оскаржити дії відповідача, як представника державного органу, які повязані з накладанням адміністративного стягнення, так і саму постанову про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що 27.01.2014 року інспектором ДПС взводу з обслуговування стаціонарного посту роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 винесено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ2 №109365 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке полягає в тому, що позивач ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Мітцубісі Паджеро» з номерним знаком ВЕ6385 АХ, поза межами населеного пункту рухався без ввімкненого ближнього світла фар, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху України. На підставі зазначеного протоколу, відповідач, цього ж дня, виніс постанову серії ПС1 №313164, згідно з якою наклав на позивача ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Втім, посадовою особою, що винесла протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення від 27.01.2014 року, свідків чи інших доказів, які б могли підтвердити факт вчинення правопорушення позивачем ОСОБА_1 та спростувати його доводи щодо відсутності своєї вини у вчиненні правопорушення, в зазначених процесуальних документах не відображено. Посилання відповідача у своїх запереченнях на наявність матеріалів відео фіксації правопорушення скоєного ОСОБА_1 є безпідставне, оскільки про застосування приладів фото чи відео зйомки не відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому відповідач таких відео матеріалів суду для підтвердження його доводів суду не надав.

Так, на пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі від 28.02.2014 року, надати докази на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, останнім не надані, тоді як наявні матеріали справи ставлять під сумнів відповідність постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставинам справи.

Таким чином, суд вважає, що дії інспектора ДПС ВО роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області, викликані безпідставним притягненням до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП є неправомірними, що виступає підставою для скасування відносно нього постанови від 27.01.2014 року про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 11,158-163,167 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 27.01.2014 року про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Дії інспектора ДПС ВО роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн., - визнати неправомірними.

Постанову інспектора ДПС ВО роти ДПС ДАІ в Кіровоградській області молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 серії ПС1 №313164 від 27.01.2014 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн., - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_3