Справа № 2-а-11375/11
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2011-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2011

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Полянчук Б. І. , розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є пенсіонером за віком. Після призначення пенсії продовжує працювати, та відповідно до ст.ст. 40, 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування має право на індексацію та перерахунок пенсії у звязку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, прожиткового мінімуму та страхового стажу. Такий перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу після призначення пенсії. При перерахунку пенсії застосовується показник заробітної плати (доходу) працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якою сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

У січні 2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та йому було здійснено перерахунок пенсії по стажу та заробітку згідно п. 4 ст. 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняіз застосуванням середньомісячного заробітку по Україні за 2007 рік 1197,91 гривень. Проте, він вважає, що має бути застосовано показник за 2010 рік, як передбачено законом.

Просив зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії та визнати його дії протиправними.

Представник відповідача надіслав письмові заперечення, в яких посилається на те, що після визнання Конституційним Судом України неконституційними положень ЗУ Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо внесення змін до ст. 40, 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуваннярішення про відновлення дії зазначених норм Закону не приймалось. Відповідно до спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 11.03.09 року № 20/01/18-19/039 до законодавчого врегулювання питання перерахунків пенсій та визначення показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, перерахунки пенсій у 2010 році відповідно до підпункту третього пункту 11 постанови КМУ від 28.05.08 року № 530 проводяться із застосуванням показника за 2007 рік 1197,91 гривня. Просить в позові відмовити та розглянути справу у відсутності представника.

Розглянувши матеріали справи в порядку скороченого провадження, суд знаходить вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є пенсіонером за віком, але продовжує працювати по теперішній час (а.с.4-6).

Позивач у ічні 2011 року звернувся до відповідача з відповідною заявою про перерахунок пенсії, але йому було відмовлено у застосуванні показника заробітної плати за 2010 рік за підстав наведених у запереченні відповідача № 7297/13 від 15.04.2011, з посиланням на згаданий лист Мінпраці та соціальної політики України та ПФУ.

Суд вважає, що такі дії відповідача не ґрунтуються на законі. Так, відповідно до ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.08 року були визнані неконституційними положення підпунктів 9, 10 пункту 35 розділу ІІ ЗУ Про державний бюджет на 2008 рік та про внесенні змін до деяких законодавчих актів України№ 107-VІ, якими були внесені зміни до статей 40, 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Оскільки такі положення втратили свою силу з 22.05.08 року, то додаткового врегулювання щодо відновлення дії статей 40, 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняу попередній редакції не вимагається.

За таких обставин, суд вважає, що лист Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 11.03.09 року № 20/01/18-19/039 не підлягає застосуванню, оскільки він не є нормативним актом, не зареєстрований у Міністерстві юстиції України і не є обовязковим для виконання, суперечить ст. 152 Конституції України, ст. 40, 42 ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняв редакції закону від 09.07.07 року.

Відповідно до ст. 40 ЗУ № 1058-ІV в редакції від 09.07.07 року, тобто до внесення змін, визнаних неконституційними, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за попередній рік для визначення заробітної плати (доходу) враховується наявна середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяці попереднього року з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 ЗУ № 1058-ІV в редакції від 09.07.07 року, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Щодо пункту 11 постанови КМУ від 28.05.08 року № 530, то суд приймає до уваги, що він визначає в якості показника „показник середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії - отже, постанова передбачає врахування цього показника за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, тому посилання ПФУ на вказану постанову як підставу для застосування показника за 2007 рік відсутні.

Визначення показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, для призначення пенсій відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснювалося згідно Тимчасової методики, затвердженої Наказом державного комітету статистики України, Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України 31.12.03 року № 472/352/398, постановою правління Пенсійного фонду України від 31.12.02 року 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20 січня 2004 року за № 85/8684. Вказана методика втратила чинність на підставі наказу Держкомстату від 01.02.08 року, Постанови Пенсійного фонду України N 4-3 від 01.02.08 року.

На час звернення позивача до ПФУ, визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування враховується для обчислення пенсії, здійснюється згідно із відповідним Порядком, затвердженим постановою Правління ПФУ від 01.02.08 року № 4-4, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 року.

Формули, за якими визначаються ці показники - середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки та середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, встановлені вищезгаданими нормативними актами, є практично тотожними, та в розумінні ст. 40, 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування можуть бути застосовані як рівнозначні. Як слід з офіційних повідомлень Пенсійного Фонду України, такий показник за 2010 рік склав 1982,63 гривень.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 8, 9, 11. 17, 128, 159-163 КАСУ, ст. 19, 152 Конституції України, ст. 40, 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у м. Бердянську Запорізької області щодо застосування при перерахунку позивачу пенсії в 2011 році показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2007 рік у розмірі 1197,91 грн. замість показника 2010 року у розмірі 1982,63 грн.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік 1982,63 грн., починаючи з 27.01.2011 року, виплатити різницю між перерахованою та фактично отриманою ОСОБА_1 пенсією за період часу з 27.01.2011 року по 15.04.2011 року та зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Бердянську Запорізької області в подальшому виплачувати ОСОБА_1 пенсію у відповідності із проведеним перерахунком.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляцій, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя