Справа № 309/2691/15-а
Суддя: Довжанин М. М.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/2691/15-а
Провадження № 2-а/309/110/15
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2015 р. м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Довжанин М. М.

при секретарі Попадинець Я. В.

з участю позивачки ОСОБА_1

ОСОБА_2 сільського голови ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним і скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 13.11.2006 року № 41 «Про надання дозволу на взяття кредиту під іпотеку житлового будинку в с. Нижній Бистрий № 315 ОСОБА_4, право користування яким має малолітня дочка» ОСОБА_4 надано дозвіл на взяття кредиту під іпотеку житлового будинку № 315 в с. Нижній Бистрий, право користування яким має вона, на той час неповнолітня.

Позивачка вважає, що рішення виконавчого комітету є незаконним і підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Виконавчий комітет ОСОБА_2 сільської ради розглядаючи питання про надання згоди на іпотеку житлового будинку встановив, що право користування цим будинком має також вона, на той час неповнолітня. Отже, станом на 2006 рік вона являючись неповнолітньою мала право проживання у житловому будинку № 315 в с. Нижній Бистрий Хустського району Закарпатської області. Законодавством України встановлено спеціальні правила щодо розпорядження житлом ( в тому числі шляхом передачі його в іпотеку), право проживання в якому належить неповнолітнім.

Для передачі житлового будинку № 315 в с. Нижній Бистрий в іпотеку ОСОБА_4 необхідним було отримання дозволу органу опіки і піклування, яким у даному разі виступає виконавчий комітет ОСОБА_2 сільської ради. Одночасно, орган опіки і піклування має право давати дозвіл на вчинення правочину стосовно нерухомого майна, право користування яким має дитина, лише за умови надання батьками документів, які підтверджують, що дитина матиме інше житло, окрім того, правочин щодо якого погоджується. Такими документами можуть бути: договір, за яким дитина отримує у власність інше житло; інші документи, які підтверджують, що дитина набуває право користування іншим житлом тощо. Лише за наявності таких умов, можливо забезпечити, що не відбудеться зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дитини при вчиненні правочину стосовно жилих приміщень. У даному випадку її батьки не надавали виконавчому комітету Нижньобистрянської сільської ради жодних документів, які б підтверджували наявність іншого житла для ОСОБА_1 Більше того, такі документи у її батьків відсутні, оскільки у них відсутнє будь-яке інше житло, в якому могла б проживати ОСОБА_1 За таких обставин, виконавчий комітет ОСОБА_2 сільської ради не мав права давати дозвіл на укладення договору іпотеки житлового будинку в с. Нижній бистрий № 315, оскільки в такому разі відбулося зменшення та обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дитини, тобто її, яка на той час була неповнолітньою. Отже, рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 13.11.2006 року № 41 « Про надання дозволу на взяття кредиту під іпотеки житлового будинку в с. Нижній Бистрий № 315 ОСОБА_4, право користування яким має малолітня донька» суперечить вимогам чинного законодавства, є незаконним та підлягає скасуванню.

Крім того, про існування оскаржуваного рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради вона дізналася 29 червня 2015 року під час ознайомлення з матеріалами судової справи за позовом до ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки, тому вважає що не пропустила строку на оскарження рішення виконавчого комітету. Просить суд визнати протиправним і скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 13.11.2006 року № 41 «Про надання дозволу на взяття кредиту під іпотеки житлового будинку в с. Нижній бистрий № 315 ОСОБА_4 , право користування яким має малолітня дочка».

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задоволити з мотивів, викладених у позові.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільський голова ОСОБА_3 у судовому засіданні позов заперечив, оскільки вважає, що рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 13.11.2006 року № 41 «Про надання дозволу на взяття кредиту під іпотеки житлового будинку в с. Нижній бистрий № 315 ОСОБА_4, право користування яким має малолітня дочка», прийняте у відповідності до чинного на той час законодавства і є законним, а вимоги позивачки про його скасування є необґрунтованим та безпідставними, оскільки дозвіл на взяття кредиту під іпотеку житлового будинку в с. Нижній Бистрий № 315 громадянину ОСОБА_4, право користування яким мала малолітня донька був наданий опікунською радою, про що свідчить протокол засідання опікунської ради та проект рішення опікунської ради, які він просить приєднати до матеріалів справи.

Треті особи на стороні позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Факт обізнаності про судове засідання третіх осіб ствердила у судовому засідання і позивачка ОСОБА_1 Причини їх неявки суду невідомі.

Суд вважає, що у відповідності до ст. 128 КАС України справу можливо вирішити у відсутності третіх осіб на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 13 листопада 2006 року № 41 громадянину ОСОБА_4, мешканцю с. Нижній Бистрий № 315 надано дозвіл на взяття кредиту під іпотеку житлового будинку № 315 у с. Н. Бистрий право користування яким мала неповнолітня на той час позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка згідно довідки про склад сімї від 08.11.2006 року проживала разом з батьком ОСОБА_4 та матірю ОСОБА_5 у вищевказаному будинку.

В обґрунтування своїх вимог позивача ОСОБА_1 посилається на норми СК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», які діяли на момент винесення оспорюваного рішення виконкомом ОСОБА_2 сільської ради.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 СК України в редакції, яка діяла станом на 13.11.2006 року батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав, зокрема укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та(або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири.

Частиною 3 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання.

Згідно ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиенні правочинів щодо нерухомого майна. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Враховуючи вище наведені норми закону ОСОБА_1 вважає рішення виконкому сільської ради щодо надання дозволу її батькові на взяття кредиту під іпотеку житлового будинку незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Однак, суд не погоджується з такою думкою позивачки ОСОБА_1 і вважає, що дане рішення є обґрунтованим та таким, що винесено у відповідності до вимогам чинного на той час законодавства.

З оглянутих у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що винесенню рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 13 листопада 2006 року № 41 передувало засідання опікунської ради Нижьобистрівської сільської ради, де розглядалося питання про надання дозволу на взяття кредиту під іпотеку житлового будинку в с. Нижній Бистрий № 315 громадянину ОСОБА_4, право користування яким мала малолітня донька. На засіданні опікунської ради було вирішено схвалити проект рішення про надання дозволу на взяття кредиту під іпотеку вищезазначеного житлового будинку. Дана обставина стверджена наданими у судове зсідання відповідачем протоколом засідання опікунської ради ОСОБА_2 сільської ради № 02 від 13 листопада 2006 року та проектом рішення опікунської ради від 16 жовтня 2006 року.

Отже, як вбачається з вище наведеного, твердження позивачки ОСОБА_1 щодо безпідставності прийнятого виконавчим комітетом Нижньобистріської сільської ради рішення від 13.11.2006 року № 41 та його невідповідності чинному на той час законодавству через відсутність дозволу органу опіки та піклування є надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем ОСОБА_2 сільською радою в особі сільського голови доведено суду законність та підставність винесення виконавчим комітетом сільської ради рішення від 13.11.2006 року № 41 № «Про надання дозволу ОСОБА_4 на взяття кредиту під іпотеку житлового будинку в с. Нижній Бистрий № 315, право користування яким має малолітня дочка» та спростовано наданими суду письмовими доказами, а саме: протоколом засідання опікунської ради ОСОБА_2 сільської ради № 02 від 13 листопада 2006 року та проектом рішення опікунської ради від 16 жовтня 2006 року, твердження позивачки про прийняття оспорюваного рішення без дозволу органів опіки та піклування.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання позивачки ОСОБА_1 на те, що орган опіки та піклування має право давати дозвіл на вчинення правочину стосовно нерухомого майна, право користування яким має дитина, лише за умови надання батьками документів, які підтверджують, що дитина матиме інше житло, окрім того, правочин щодо якого погоджується, оскільки законодавством, яке діяло на час винесення рішення не передбачено таких умов.

За наявних обставин суд приходить до висновку, що виконавчий комітет ОСОБА_2 сільської ради Хустського району у передбаченому законом порядку та в межах своєї компетенції ухвалив рішення № 41 від 13 листопада 2006 року і правових підстав для визнання цього рішення протиправним та його скасування суд не вбачає, оскільки воно є законним і не порушувало прав позивачки, яка на той час була малолітньою, щодо користування будинком № 315 у с. Нижній Бистрий Хустського району Закарпатської області, в якому вона проживала.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 71, 86, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Хустського району Закарпатської області від 13 листопада 2006 року № 41 «Про надання дозволу на взяття кредиту під іпотеку житлового будинку в с. Нижній Бистрий № 315 ОСОБА_4, право користування яким має малолітня дочка» відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_6

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6