Справа № 2а-1870/4917/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/4917/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коробчук Ю.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/4917/11

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції в місті Суми

про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (надалі по тексту позивач, ОСОБА_3М.) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми (далі по тексту відповідач, ДПІ в м. Суми), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми 07.04.2011 року №/0/27394 та №/0/27399;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті №/0/27396 від 07.04.2011 року;

- скасувати податкову вимогу №1753 від 02.06.2011 року.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначив, що ДПІ в м. Суми на підставі акту про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 від 28.03.2011 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № від 4 квітня 2011 p., яким донараховано податку на доходи фізичних осіб в сумі 14 934 грн.25 коп. та штрафні санкції в сумі 11 200 грн. 69 коп. та прийнято податкове повідомлення-рішення, яким зменшено бюджетне відшкодування в сумі 13 104 грн. та донараховано податку на додану вартість в сумі 167 грн.

Позивач вважає, що при прийнятті зазначених рішень не дотримано норм Податкового кодексу України, враховуючи наступне.

За результатами перевірки був складений акт перевірки від 28.03.2011 p., який позивач отримав 31.03.2011 p.

У відповідності з п. 86.8. ст. 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається протягом десяти робочих днів з дня вручення акту перевірки із врахуванням п. 86.7 цієї статті не раніше 5 робочих днів. Проте, ДПІ в м. Суми податкові повідомлення-рішення прийняті на 2-й робочий день з дня вручення позивачу акту перевірки. Самі ж податкові повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми йому взагалі не були вручені і про їх наявність дізнався після отримання податкової вимоги.

Збільшуючи дохід на 70 213 грн. 67 коп. ДПІ в м. Суми шляхом виключення з витрат нібито понаднормових витрат пиловочника при виробництві заготовок деревини на основі норми витрат розрахованих в науковій статті, опублікованій в Науковому віснику Національного університету біоресурсів і природокористування України №147 2010 року, метою якої було висловлення проблемних питань по впровадженню більш ефективного використання природних ресурсів. Наведені норми втрат не можуть застосовуватись як нормативні. Та і втрати при деревообробці залежать від якості сировини (пиловника) і виду та стану технологічного обладнання, яке використовується.

Крім того, збільшення доходу на 12 509 грн. 10 коп. шляхом виключення з витрат вартості ремонтів автомобілів, нібито вони не використовуються в господарські діяльності також є безпідставним, так як автомобіль «ГАЗ» для перевезення лісоматеріалів і не може використовуватись, але він використовується для перевезення запасних частин і поїздок позивача.

Безпідставним є і виключення з валових витрат в сумі 16 839 грн. 01 коп. вартості послуг підприємця ОСОБА_4 по розпилові лісоматеріалів, так як виготовлення заготовок з деревини здійснені працівниками, які знаходяться в трудових відносинах з підприємцем ОСОБА_4, а не з позивачем. Найняті працівники, які знаходяться і трудових відносинах з позивачем на момент виготовлення продукції не мали допусків до роботи на деревообробному обладнанні.

Таким чином, позивач приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені при неправильному застосуванні законодавства з питань оподаткування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченні (а.с.48-50).

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 28.02.2011 р. ДПІ в м. Суми проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 р., за результатами якої складно акт перевірки №2046/17-1016//35 від 28.03.2011 р. (а.с. 5-21).

07.04.2011 р. на підставі вищезазначеного акту перевірки ДПІ в м. Суми прийнято податкові повідомлення рішення:

- №/0/27399, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 13104,00 грн. (а.с.33);

- №/0/27396, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість в розмірі 295,25 грн., в т.ч. 167,00 грн. за основним платежем, 125,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.34);

- №/0/27394, яким позивачу визначено суму грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 26134,25 грн., в т.ч. 14934,25 грн. за основним платежем, 11200,69 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.38).

02.06.2011 року відповідачем прийнято податкову вимогу №1753, якою позивачу визначено до сплати 26134,94 грн. податкового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб (а.с. 22).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Як встановлено із матеріалів справи відповідачем донараховано податок на доходи фізичних осіб в сумі 10532 грн.05 шляхом збільшення доходу на 70213 грн.67 коп. за рахунок виключення з понаднормових витрат сировини (пиловника) при виробництві заготовок деревини.

Зі змісту акту перевірки встановлено, що ДПІ в м. Суми для визначення понаднормових витрат пиловника взято норми витрат пиловника з наукової статті, опублікованої в Науковому віснику Національного університету біоресурсів і природокористування України №147 за 2010 рік.

Проте, суд не погоджується із такими висновками відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Метою наукової статті, опублікованої в Науковому віснику Національного університету біоресурсів і природокористування України №147 за 2010 р. є висвітлення проблемних питань по впровадженню ефективного використання природних ресурсів (а.с. 51-53).

Відповідачем взята норма витрат для обрізних пиломатеріалів, а не для заготовок для паркету і використано для розрахунку норму витрат в розмірі 1,632 з наукової статті, в той час як діє «Норми витрат сировини і матеріалів на виготовлення товарів народного споживання і виробів виробничого призначення» затверджені Міністерством лісового господарства Української РСР від 20 грудня 1990 р., якими визначено норму витрат на заготовки для паркета з лісоматеріалів III сорту - 3,4м3.

Отже, перевіряючими помилково для розрахунку взято норми наукової статті, а не затверджені в установленому порядку «Норми витрат сировини і матеріалів на виготовлення товарів народного споживання і виробів виробничого призначення» затверджені Міністерством лісового господарства Української РСР від 20 грудня 1990 р., які менші затверджених більш ніж в два рази.

Безпідставним є також твердження представника відповідача в акті перевірки при визначенні понаднормових витрат про відсутність пиловника та заготовок в залишках.

Так на кінець перевіряємого періоду, а саме 31.12.2010 р. в залишках зазначалося лісоматеріалів на 96750 грн.64 коп., що підтверджується Книгою обліку доходів та витрат субєктів підприємницької діяльності, в якій не включені в витрати станом на 31.12.2010 р. залишки в сумі 96750 грн.64 коп. (а.с. 65-84).

Підтвердженням того, що не всі здійснені позивачем витрати в 2010 р. в т.ч. і по придбаним лісоматеріалам включені в задекларовані витрати є і те, що відповідно до первинних документів і записів в книзі обліку доходів за 2010 р. здійснено витрат в загальній сумі 619638 грн.45 коп., а включено в декларацію за період з 1 січня по 31 грудня 2010 р. тільки 465387 грн.45 коп., в т.ч. не включалась в витрати і вартість лісоматеріалів, які знаходились в залишках на кінець перевіряємого періоду в сумі 96750 грн.64 коп.

Отже, відповідачем помилково зроблено висновок про відсутність пиловника та заготовок в залишках.

Виключення відповідачем з валових витрат в сумі 16839 грн. 01 коп. і відповідно донарахування податку в сумі 2525 грн.85 коп. вартості послуг підприємця ОСОБА_4 по розпиловці лісоматеріалів сталося у звязку із укладанням угоди між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 про надання послуг щодо переробки деревини (а.с. 90).

Перевіркою встановлено, що фактично за даними обліку в період з 1 кварталу 2010 р. суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_3 здійснював такі види господарської діяльності: виробництво інших виробів з деревини, оптова торгівля деревиною та здавання під найм земельних ділянок. Також, встановлено що з ФОП ОСОБА_3 у трудових відносинах в зазначеному періоді перебувало 6 найманих працівників, двоє з яких станочники. Проте, згідно наданих документів переробкою ФОП ОСОБА_3 в 1 кварталі 2010 р. не займався і всю переробку здійснювала СПД-ФО ОСОБА_4.

Крім того, в ході проведення перевірки було встановлено, що фактично переміщення деревини не відбувалось. Товар знаходився у суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, так як суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_4 не має обладнання та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

Проте, такі висновки відповідача є безпідставними.

Виготовлення заготовок з деревини здійснено працівниками , які знаходяться в трудових відносинах з підприємцем ОСОБА_4, а не з позивачем. Найняті працівники, які знаходяться в трудових відносинах з позивачем на виготовлення продукції не мали допусків до роботи на деревообробному обладнанні, а тому і не могли виконувати роботи на деревообробному обладнанні (а.с. 85-89).

Крім того, два працівника, які мали допуски до роботи на деревообробному обладнанні не в змозі були здійснити переробку 111м3 лісоматеріалів, при максимальній продуктивності праці ними могло бути перероблено тільки 30-40м3.

Відповідно до п.1.26 ст.1 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств, пов'язана особа - особа, що відповідає будь-якій з наведених нижче ознак: фізична особа або члени сім'ї фізичної особи, які здійснюють контроль над платником податку. Членами сім'ї фізичної особи вважаються її чоловік або дружина, прямі родичі (діти або батьки) як фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, а також чоловік або дружина будь-якого прямого родича фізичної особи або її чоловіка (дружини); посадова особа платника податку, уповноважена здійснювати від імені платника податку юридичні дії, спрямовані на встановлення, зміну або зупинення правових відносин, а також члени її сім'ї.

Відповідно до п.7.4.2. ст. 7 Закону України Про оподаткування прибутку підприємств витрати, понесені платником податку у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у пов'язаної особи визначаються виходячи із договірних цін, але не більших за звичайні ціни, що діяли на дату такого придбання.

Згідно з пп. 1.20.1 п. 1.20 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо цим пунктом не встановлено інше. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Підпунктом 1.20.2 п. 1.20 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" встановлено, що для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов'язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між непов'язаними особами надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, пов'язані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт, послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою ознайомлення з ними споживачів.

Аналіз вказаних норм закону вказує на можливість віднесення позивачем до валових витрат, витрат які позивач поніс у звязку з придбанням послуг у повязаних осіб за умови, якщо ціна наданих послуг не є більшою за звичайні ціни, що діяли на дату такого придбання.

В судовому засіданні представник відповідача, який безпосередньо проводив перевірку, зазначив що зауважень щодо укладення договорів по переробці деревини та оплати позивачем за вказані послуги не було на час проведення перевірки та немає на час розгляду даної справи.

З акту перевірки не вбачається, що відповідачем на час проведення перевірки проводилось визначення звичайної ціни наданих послуг.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивач правомірно включив до валових витрат вартість понесених витрат на переробку деревини за 2010 рік у сумі 16839грн. 01коп.

Посилання відповідача в акті перевірки (а.с.10) на те, що фактично переміщення деревини не відбувалось, суд вважає безпідставним, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні і підтверджується угодою про надання з переробки деревини №02/07 від 02.07.2007 року, переробка її ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_3 здійснювалось в межах одного комплексу (території виробничої бази за адресою: м. Суми, вул. Менжинського 11). Представники відповідача в судовому засіданні не змогли пояснити з якою метою було зроблене дане посилання в акті перевірки (а.с. 6).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми №/0/27394 від 07.04.2011 року в частині нарахування суми грошового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 13057 грн. 90 коп. - основного платежу та 9793 грн. 43 коп. - штрафних санкцій, податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми №/0/27399 від 07.04.2011 року в частині суми завищення бюджетного відшкодування в розмірі 12937 грн., податкова вимога №1753 від 02.06.2011 року на суму 22851 грн. 33 коп., з яких: 13057 грн. 90 коп. - основний платіж, 9793 грн. 43 коп. - штрафні санкції, винесені з порушенням вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, а тому зазначені рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні позову, щодо скасування податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті №/0/27396 від 07.04.2011 року, податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми №/0/27394 від 07.04.2011 року в частині нарахування суми грошового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 1876 грн. 35коп. - основного платежу та 1407 грн. 26 коп. - штрафних санкцій, податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми №/0/27399 від 07.04.2011 року в частині суми завищення бюджетного відшкодування в розмірі 167 грн., податкової вимоги №1753 від 02.06.2011 року на суму 22851грн. 33 коп., з яких: 1876грн. 35 коп. - основний платіж, 1407грн. 26 коп. - штрафні санкції, суд виходить з наступного.

Оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі акту про результати документальної планової виїзної перевірки від 28.03.2011р. № 2046/17-1016//35 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 за період з 01.01.2010 р. по 31.12.2010 року. Акт перевірки вручено позивачу 31.03.2011 року , що підтверджується листом поштового відправлення (а.с. 36-37).

Відповідно до ч.3 п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України: у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Таким чином, дії ДПІ в м. Суми відповідають вимогам Податкового Кодексу України.

Що стосується валових витрат на суму 12509,00 грн. то завищення сталось у звязку із включенням позивачем до складу валових витрат, отриманих послуг по ремонту автотранспорту.

Суд погоджується із такими висновками відповідача.

Транспортування пиловочника та готових пиломатеріалів від постачальників, здійснювалось на замовлення СПД-ФО ОСОБА_3 іншими суб'єктами господарювання, що підтверджується товарно-транспортними накладними, актами виконаних робіт (послуг), накладними та документами, що підтверджують сплату коштів за ці послуги.

Транспортування товару замовникам здійснювалось за рахунок покупців. Умовою поставки товару, що експортувався була БСА-франко-перевізник. Ця умова поставки передбачає обов'язок постачальника передати товар перевізнику (транспортній організації), якого найняв покупець (а.с. 8).

Використання в господарській діяльності автотранспорту СПД-ФО ОСОБА_3, перевіркою не встановлено та не підтверджено представником позивача у судовому засіданні.

Згідно ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" №13-92 оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

Згідно п.5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва та обігу - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються ) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, суд приходить до висновку, про безпідставне завищення валових витрат на суму 12509,00 грн. в результаті включення до складу валових витрат, отриманих послуг по ремонту автотранспорту.

Крім того, проведеною перевіркою, встановлено, що позивачем було неправомірно включено до складу податкового кредиту суму 1002 грн. ( ПДВ 167 грн.) по TOB «Промтек», з вартості придбаного стисненого природного газу, який не використовувався для здійснення господарської діяльності, що призвело до порушення пп.7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Суд погоджується із такими висновками відповідача, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем було включено до складу податкового кредиту суму 1002 грн. ( ПДВ 167 грн.) по TOB «Промтек», з вартості придбаного стисненого природного газу.

Доказів використання у господарській діяльності зазначеного газу позивачем не надано.

Згідно 7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті б та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно пп. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» у разі коли товари (роботи, послуги), виготовлені та/або придбані, частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково ні, до суми податкового кредиту включається та частка сплаченого (нарахованого) податку при їх виготовленні або придбанні, яка відповідає частці використання таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях звітного періоду"

Згідно пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Отже, суд приходить о висновку, що позивачем було помилково включено до складу податкового кредиту суму 1002 грн. ( ПДВ 167 грн.) по TOB «Промтек», з вартості придбаного стисненого природного газу, який не використовувався для здійснення господарської діяльності, що призвело до порушення пп.7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а тому податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті №/0/27396 від 07.04.2011 року прийнято на підставі в межах та у спосіб визначений ч.2 ст. 19 Конституції України.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 94, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в місті Суми про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми №/0/27394 від 07.04.2011 року в частині нарахування суми грошового зобовязання по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 13057 грн. 90 коп. - основного платежу та 9793 грн. 43 коп. - штрафних санкцій.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми №/0/27399 від 07.04.2011 року в частині суми завищення бюджетного відшкодування в розмірі 12937 грн.

Скасувати податкову вимогу №1753 від 02.06.2011 року на суму 22851 грн. 33 коп., з яких: 13057 грн. 90 коп. - основний платіж, 9793 грн. 43 коп. - штрафні санкції.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст постанови виготовлено 25.10.2011 р.