Справа № 2а-976/10/1570
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м. Київ К/9991/57044/12

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Пасічник С.С.,

Малиніна В.В.,

Мойсюка М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси на ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2012 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укроргенергобуд" про відшкодування суми витрат, що становить різницю між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів,

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2010 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укроргенергобуд" про відшкодування суми витрат, що становить різницю між сумою пенсії, призначеної згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 13.12.1991р. №1977-XII (далі - Закон №1977-XII), і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, в сумі 14317,29грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27.10.2011р. позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по відшкодуванню виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, в сумі 14317,29грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наявності у відповідача обов'язку відшкодувати позивачеві різницю фактичних витрат на виплату пенсії колишнім працівникам підприємства, яким пенсії, призначені відповідно до Закону №1977-ХІІ, і сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, за період з грудня 2006 року по 2009 рік.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2012р. постанову суду першої інстанції в частині стягнення з ТОВ «Укроргенергогбуд» заборгованості по відшкодуванню виплати різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, у сумі 11236,01 грн. скасовано та залишено позовні вимоги в цій частині без розгляду на підставі ст.ст.99,100 КАС України; в решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

При цьому, апеляційний суд прийшов до висновку, що відшкодуванню позивачу підлягає лише різниця між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, в розмірі 3081,29грн.; позовні ж вимоги про стягнення різниці між сумою пенсії, призначеної науковим працівникам, в розмірі 11236,01 грн. заявлено з пропуском встановленого ст.99 КАС України річного строку звернення до суду, в зв'язку з чим останні мають бути залишені без розгляду на підставі ст.100 КАС України; що ж до приписів ч.15 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то останні не можуть застосовуватись до спірних у даній справі відносин щодо нарахування та відшкодування сум фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам, оскільки регулюють питання стягнення недоїмки, пені та штрафу.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 99 КАС передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк подання позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укроргенергобуд" заборгованості з відшкодування різниці фактичних витрат на виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону №1977-ХІІ, і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, в сумі 11236,01 грн. збіг, оскільки позов про відшкодування такої заборгованості за період з грудня 2006 року по 2009 рік був поданий в лютому 2010 року, тобто після спливу річного строку звернення до адміністративного суду, встановленого діючою на той час редакцією ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до частини 9 статті 24 Закону №1977-ХІІ різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Пунктом 5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІІV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004р. №372 (далі - Порядок), встановлено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами ПФУ до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону №1977-ХІІ, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення.

Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісячно до 25 числа перераховують органу ПФУ за своїм місцезнаходженням відповідні кошти.

Згідно з пунктом 8 Порядку у разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи ПФУ стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Частиною 2 статті 106 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначено, що недоїмкою є суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону.

Відповідно до частини 15 статті 106 Закону №1058-IV строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств за Законом №1977-ХІІ, та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини 15 статті 106 Закону №1058-IV. Водночас, строки звернення до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості (недоїмки), передбачені статтею 99 КАС України, не застосовуються.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України, зокрема, від 18.11.2014р. у справі №21-496 а14 та від 07.04.2015р. у справі №21-113а15.

Згідно з ч.1 ст.227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

За таких обставин, ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги підлягає скасуванню з направленням справи до апеляційного суду для продовження розгляду.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси задовольнити частково.

Ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2012 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Пасічник С.С.

Малинін В.В.

Мойсюк М.І.