Справа № 826/7116/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 вересня 2015 року № 826/7116/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Келеберди В.І. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А.
про визнання протиправним та скасування наказу №178/1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа №826/7116/15 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» Оберемка Р.А. про визнання незаконним та скасування наказу від 22.12.2014 №178/1 в частині.

Також, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа №826/10040/15 за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» Оберемка Р.А. про визнання незаконним та скасування наказу від 22.12.2014 №178/1 в частині.

Крім того, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа №826/10044/15 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» Оберемка Р.А. про визнання незаконним та скасування наказу від 22.12.2014 №178/1 в частині.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ є безпідставним, протиправним, а позивачі мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ «Єврогазбанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою від 23.07.2015 вказані справи об'єднано в одне провадження.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

В судому засіданні за згодою сторін відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалено про вирішення справи в письмовому провадженні.

Ухвалами від 28.08.2015 відмовлено в задоволенні клопотань про залишення позову без розгляду та про зупинення провадження у справі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ОСОБА_5 та ПАТ «Європейський газовий банк» укладено договір банківського вкладі від 18.06.2014 №349698, предметом якого є прийняття на вкладний (депозитний) рахунок грошових коштів в сумі 185 500грн на строк 30 днів, тобто до 18.07.2014.

Згідно квитанції від 18.06.2014 №81817 позивачем внесено на рахунок ПАТ «Європейський газовий банк» грошові кошти в сумі 185 500 грн.

Також, між ОСОБА_3 та ПАТ «Європейський газовий банк» укладено договір банківського вкладі від 18.06.2014 № 349762, предметом якого є прийняття на вкладний (депозитний) рахунок грошових коштів в сумі 196 500грн на строк 30 днів, тобто до 18.07.2014.

Відповідно до квитанції від 18.06.2014 №82288 позивачем внесено на рахунок ПАТ «Європейський газовий банк» кошти в сумі 196 500 грн.

Крім того між ОСОБА_2 ПАТ «Європейський газовий банк» укладено договір банківського вкладі від 18.06.2014 №349726, предметом якого є прийняття на вкладний (депозитний) рахунок грошових коштів в сумі 185 300грн на строк 30 днів, тобто до 18.07.2014.

Відповідно до квитанції від 18.06.2014 №82028 позивачем внесено на рахунок ПАТ «Європейський газовий банк» кошти в сумі 185 300 грн.

Постановою Правління Національного Банку України від 16.07.2014 №424 публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.07.2014 №57, розпочато процедуру виведення публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 17.07.2014 по 17.10.2014 та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича.

13.10.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №111 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» та продовжено строки повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на один місяць до 17.11.2014 включно.

17.11.2014 постановою Правління Національного банку України від №725 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію даного банку.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.11.2014 №121 розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» по відшкодуванню з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 25.11.2014 по 06.01.2015 установою банком-агентом Фонду - публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь», та призначено Оберемка Романа Анатолійовича уповноваженою особою Фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» строком на 1 рік з 18.11.2014 по 17.11.2015.

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2014 №150 призначено з 19.12.2014 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемка Романа Анатолійовича. Наказом від 22.12.2014 №178/1 договори банківського вкладу від 18.06.2014 №349698, № 349762, №349726 визнано нікчемними.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 3 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2-4ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема: 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Уповноважена особа Фонду, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З пояснень представника відповідача встановлено, що оскаржуваний наказ в частині, що стосується позивачів прийнято оскільки договори банківського вкладу укладено після прийняття рішення про визнання Банку проблемним.

Постановою правління Національного банку України від 17.06.2014 №366/БТ АТ «Єврогазбанк» віднесено до категорії проблемних якою, зокрема, зупинено операції щодо відкриття поточних рахунків фізичним особам та зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих в АТ «Єрогазбанк».

Частиною 6 статті 67 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено право Національного банку України запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку. Особливий режим контролю є додатковим інструментом банківського нагляду, що використовується, як правило, одночасно із заходами впливу, встановленими статтею 73 цього Закону.

Під час здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку, Національний банк України має право заборонити банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Статтею 75 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено обов'язок Національного банку України прийняти рішення про віднесення банку до категорії проблемних відповідно критеріїв, визначених в ньому.

Рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

Національний банк України має право заборонити проблемному банку використовувати для розрахунків прямі кореспондентські рахунки та/або вимагати від проблемного банку проведення розрахунків виключно через консолідований кореспондентський рахунок.

Основним підзаконним нормативним актом, що регулює діяльність банків у випадку визнання їх проблемними є Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства.

Національний банк України має право запровадити особливий режим контролю за діяльністю банку та призначити куратора банку у випадках, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку (п 5.1. Положення).

Згідно з п.п.5.2., 5.3. Положення Національний банк України для здійснення особливого режиму контролю за діяльністю банку одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Рішення про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку, строк дії особливого режиму контролю за діяльністю банку та повноважень куратора банку, повноваження куратора банку, відміну/дострокову відміну запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку та призначення куратора банку приймає Правління Національного банку України.

Отже, згадуваним законодавчими актами не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

Відповідно до приписів п. 7.8, 7.10 глави 7 розділу II «Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» затвердженого Постановою Правління Національного банку України 17.08.2012 № 346 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 р. за № 1590/21902 Національний банк забезпечує отримання банком рішення про обмеження, зупинення чи припинення окремих видів операцій банку під підпис його уповноваженого представника на другому примірнику супровідного листа із зазначенням дати та часу отримання (далі - момент отримання).

Банк з моменту отримання рішення Національного банку про зупинення окремих видів здійснюваних банком операцій та на визначений у цьому рішенні строк (або до визначеного терміну) утрачає право одночасно на здійснення таких операцій у визначеній рішенням частині (щодо виду здійснюваних операцій та/або кола клієнтів) та продовження строку діючих договорів (укладання нових договорів) щодо проведення операцій, які зупинені.

Отже, постанова про визнання Банку проблемним починає діяти з моменту її отримання уповноваженим представником банку.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що постанова Правління Національного банку України від 17.06.2014 року №36б/БТ була доведена до відома Банку 18.06.2015 р. о 12.30 год.,

В матеріалах справи відсутні докази же, що спірні договори укладено після отримання Банком постанови Правління Національного банку України від 17.06.2014 року №36б/БТ.

Крім того, як зазначено вище, рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею. Отже, позивач не міг знати про віднесення Банку до категорії проблемних.

Крім цього на думку суду порушення Банком вимог НБУ має правовим наслідком бути притягнення до відповідальності саме Банку та його співробітників, які були обізнані про наявність вказаної постанови Правління Національного банку України, а не позивача, який не міг знати про наявність такої постанови.

З огляду на викладене, доводи відповідача про нікчемність договорів банківського вкладу від 18.06.2014 №349698, № 349762, №349726 з мотивів укладення такого договору після прийняття рішення про віднесення АТ «Єврогазбанк» є необґрунтованим та не ґрунтується на нормах згадуваного законодавства.

Доводи відповідача, що кошти на рахунки позивачів надійшли з рахунку іншого «великого» клієнта на думку суду є необґрунтованими, оскільки факт внесення коштів саме позивачами на відкриті відповідно до спірних договорів рахунки підтверджується відповідним квитанціями.

Також, відповідачем не надано доказів наявності інших підстав визначених ст. 38 Закону внаслідок яких правочини позивачів з АТ «Єврогазбанк» є нікчемними.

Враховуючи, що доводи відповідача про нікчемність договорів банківського вкладу від 18.06.2014 №349698, № 349762, №349726 не знайшли підтвердження під час вирішення справи, отже оскаржений наказ в частині, що стосується позивачів є необґрунтованим та протиправним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Дослідивши обставини справи, проаналізувавши вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» Оберемка Р.А. про визнання незаконним та скасування наказу від 22.12.2014 №178/1 в частині визнання нікчемними договорів банківського вкладів від 18.06.2014 №349698, від 18.06.2014 №349762, від 18.06.2014 №449726.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя В.І. Келеберда