Справа № 2-а-2382/11
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року Справа № 876/7898/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Довга О.І.

судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 13 липня 2015 року про відмову у заміні позивача правонаступником та закриття провадження у справі №2а-2382/11 за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області про нарахування підвищення до пенсії,

В С Т А Н О В И В:

23.04.2015 року представником ОСОБА_2 подано клопотання про заміну позивача правонаступником у справі № 2а-2382/11 за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області про нарахування підвищення до пенсії.

В обгрунтування свого клопотання представник заявника покликався на те, що 20.01.2014 року позивач помер, а приватним нотаріусом Лукеч А.П. заведено спадкову справу за №08/204, відповідно до якої спадкоємцем позивача є ОСОБА_2.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 13.07.2015 року у задоволенні клопотання відмовлено, а провадження у справі № 2а-2382/11 за позовом ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатської області про нарахування підвищення до пенсії - закрито.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її неправомірною, прийнятою із порушенням норм процесуального права, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ст.55 КАС України жодних обмежень щодо заміни позивача правонаступником не передбачає, отже, суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні клопотання, порушив законні інтереси заявника.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі Закарпатській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести нарахування та виплату підвищення до пенсії відповідно до норм ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни"

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданим 21.01.2014 р. виконавчим комітетом Чопської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що 21.01.2014 р. складено відповідний актовий запис № 06.

Крім того, з довідки, виданої приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Лукеча А.П., від 21.04.2015 р. встановлено, що приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 08/2014 за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, який проживав за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцем померлого є ОСОБА_2.

Питання процесуального правонаступництва регулюється статтею 55 КАС України. Відповідно до ст.55 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Смерть фізичної особи як підстава для процесуального правонаступництва має універсальний характер. В тих випадках, коли матеріальні правовідносини тісно пов'язані з особою суб'єкта, правонаступництва матеріального, а відтак, і процесуального не може бути. Зокрема, згідно ст. 1219 ЦК не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов'язання, що пов'язане з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Права на такі виплати мають особистий характер, оскільки покликані забезпечити наявність засобів існування для конкретних осіб. Тому зі смертю уповноваженої особи припиняється і право на отримання відповідної виплати. Таким чином, суд вважає, що правовідносини, які виникли у адміністративному спорі нероздільно пов'язані з особою померлого, а отже не допускають правонаступництва.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.157 КАС України підставою для закриття провадження у справі є смерть або оголошення в установленому законом порядку померлою особу, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, або ліквідацію підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Разом з тим, апеляційний суд відкидає доводи апелянта та покликання на практику Європейського суду з прав людини з огляду на те, що окремі цитати з цих рішень є вирвані із контексту, а самі рішення стосуються різних правовідносин. Так, зокрема покликання на судову справу "Кечко проти України", яка стосується соціального забезпечення, а отже і правовідносин, які нерозривно пов'язані із особою-позивачем, жодним чином не співвідноситься та не кореспондує справі "Pressos Compania Naviera S.A. v Belgium", яка стосується відшкодування шкоди заподіяної судновласнику чи фрахтувальнику організатором лоцманських послуг, яка в свою ж чергу передбачає можливість існування правонаступництва суб'єктами господарювання.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги викладені з позиції власника майна та недопустимості звуження змісту права власності, що не відповідає сутті спірних правовідносин адміністративної справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.160, 195, 197, 199, 200, 205,206, 254, КАС України, суд

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 13 липня 2015 року про відмову у заміні позивача правонаступником та закриття провадження у справі №2а-2382/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.