Справа № 2-а-795/10
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2010-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-795/2010р.
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 грудня 2010 року. Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Листопад О.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Березанського взводу ДПС при УДАІ ГУМВС України у Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13.10.2010 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів про скасування постанови про адмінправопорушення, посилаючись на те, що 02.09.2010 року старшим інспектором державної патрульної служби Березанського взводу ДПС старший інспектор ДПС - ОСОБА_2 відносно нього винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 379932 за порушення п.12.9. Правил дорожнього руху та ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення швидкості руху на 108 км. автодороги «Київ-Харків» Яготинського району в зоні розміщення дорожнього знаку 3.29. ПДР. В постанові зазначено, що він рухався із швидкістю 75 км/г. Відповідно до постанови на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вважає, що постанова підлягає скасуванню на підставі наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 222 КпАП України за адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 1 і 2 ст. 122 КпАП України, від імені органів внутрішніх справ (міліція) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники ДАІ МВС України, які мають спеціальні звання. Відповідно до ч. 2 ст. 283 КпАП України постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи;

зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне зобов»язаний з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового кодексу, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. В ч. 2 ст. 279 КпАП України зазначено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз»яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов»язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджують докази і вирішуються клопотання. При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушень, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставин і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КпАП України).

Ст. інспектором державної патрульної служби Березанського взводу ДПС інспектором -Кононович О.М. під час розгляду справи та при винесенні постанови від 02.09.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення не з»ясував та не зазначив: всі відомості про нього, зокрема, не встановив його громадянство, місце роботи і майновий стан, опис обставин, установлених при розгляді справи. Він рухався по автотрасі «Київ-Харків» у напрямку Києва, на 108 км. він знав, що встановлено знак 3.29. «Обмеження швидкості», тому що по цій дорозі їздить вже не вперше, тому рухався зі швидкістю 60 км/год. і працівники ДПС його зупинили, чим він був здивований. Зупинивши, ст. інспектор Кононович О.М. повідомив його, що він начебто перевищив швидкість. За проханням інспектора Кононович О.М. він дав йому документи, після чого інспектор попросив пройти за ним до патрульної машини. Після цього, він попросив у інспектора ДПС показати йому покази радару, який би засвідчував факт його порушення, але інспектор ДПС відмовив йому в показниках радару, тому він відмовився від будь-яких пояснень і підпису в протоколі. Після чого, інспектор Кононович О.М. почав вести себе не належним чином, а саме: підвищував голос і вів себе зухвало. Спитавши в обуреного інспектора чи може він рухатися далі він його відпустив.

17.09.2010 року, нічого не підозрюючи, на мою адресу поштарка принесла йому листа, в якому знаходився протокол АІ1 № 122877 і постанова АІ № 379932, в яких було написано, що начебто він порушив ПДР і вказані свідки, але при зупинці інспектора ДПС ОСОБА_2 ніяких свідків не було. А з його сторони свідки були, які знаходилися в машині - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14 визначено на неприпустимості спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. При розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з»ясувати всі обставини, перелічити у ст. 247 та 280 КпАП України.

Таким чином, відповідач порушив його право, передбачене ст. 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, не повідомивши його про розгляд справи про адміністративне правопорушення, розглянувши її без його участі. Крім цього, відповідач не дотримався порядку, передбаченого вищевказаними статтями КпАП України, щодо розгляду справи про встановлення всіх обставин по справі та накладення адміністративного стягнення.

Конституцією України встановлено:

1) відповідно до ч. 2ст. 3 - утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком держави;

2) відповідно до ч.1 і 2 ст. 8 - в Україні визначається і діє принцип верховенства права Конституції України має найвищу юридичну силу;

3) відповідно до ч. 2 ст. 19 - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Зазначені норми Конституції України відносно нього відповідачем порушені.

За захистом свого права він вирішив звернутися до суду.

Прохав визнати неправомірними дії відповідача - суб»єкта владних повноважень щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та винесення відносно мене постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України, від 28.01.2009р., тому що при розгляді справи ні його ні свідків, яких указує інспектор ДПС не було. Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АІ № 379932 від 02.09.2010р. про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснивши, що він рухався із невеликим перевищенням швидкості, яка є допустимою, приблизно 65 км/год. і йому не відомо чому його зупинили.

Представник відповідача в засідання повторно не з»явився, хоча заздалегіть повідомлявся належним чином, про що є докази в матеріалах справи на а. с. 21, 30 у вигляді поштових повідомлень, від нього не надійшло заяв про відкладення справи слуханням або про причини не явки. Тому, суд за згоди позивача, вважає за можливе розгляд даної справи у відсутності належно повідомленого відповідача.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, в даному випадку орган ДАЇ.

Так, у оскаржуваному протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які записи про технічні пристрої, якими могли здійснювати спостереження за дорожнім рухом, та відсутні відомості про осіб, які проводили такий нагляд.

Отже, такий нагляд за допомогою технічних пристроїв не здійснювався, а оскаржувана постанова, винесена передчасно з неповним з»ясуванням обставин справи та з порушенням прав позивача.

У зв»язку з відсутністю будь-яких доказів, що підтверджували б порушення ним Правил дорожнього руху, взагалі не можна стверджувати, що позивач скоїв порушення Правил дорожнього руху та на нього не може бути накладено адміністративне стягнення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Постанову серії АІ № 379932 від 02.09.2010 року щодо ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП про накладення штрафу у розмірі 340 гривень - скасувати як неправомірну, закривши провадженням справу про адміністративне правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя :