Справа № 1072/10/2070
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2010-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 серпня 2010 р. Справа № 2-а- 1072/10/2070

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Крайник Т.О.,

за участю представників: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом

Науково-виробничої фірми «СІНТАЛД»- Товариства з обмеженою відповідальністю (в подальшому НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ) до Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Харківській області (в подальшому Інспекції з енергозбереження) про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати постанови Інспекції з енергозбереження №№ 15/20-1374/1, 15/20-1374/2, 15/20-1374/3 від 27 листопада 2009 р. про застосування економічних санкцій, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним.

27 листопада 2009 р. Інспекцією з енергозбереження було закінчено планову перевірку з ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ.

За результатами перевірки відповідачем було складено ОСОБА_3 комплексної перевірки № 15/20-1274 від 27 листопада 2009 р., яким встановлено, що на промисловому обєкті НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ Конгресівський цукровий завод мають місце факти використання нетеплоізольованого тепловикористовуючого обладнання, незадовільний стан обмурівки окремих ділянок котлів, недокомпенсується реактивна потужність електрообладнання, що, на думку відповідача, є порушенням Закону України «Про енергозбереження».

На підставі ОСОБА_3 комплексної перевірки № № 15/20-1274 від 27 листопада 2009 р. відповідачем було внесено позивачеві ОСОБА_4 від 27 листопада 2009 р., пунктами 4-6 якого відповідач зобовязав позивача усунути вищевказані порушення.

Постановою №15/20-1374/1 про застосування економічних санкцій від 27 листопада 2009 р. відповідач застосував до НВФ «СІНТАЛД» - ТОВ економічні санкції у вигляді підвищеної сплати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у розмірі 17031,28 гривень у наслідок перевитрат теплової енергії через відсутність ізоляції на частині паропроводу. На думку позивача, зазначена постанова не відповідає вимогам діючого законодавства, так як вона прийнята на підставі застосованих при розрахунку результатами вимірювань значень; невірно застосованих формул; невірно визначеного часу роботи обладнання.

Постановою №15/20-1374/2 про застосування економічних санкцій від 27 листопада 2009 р. відповідач застосував до НВФ «СІНТАЛД» - ТОВ економічні санкції у вигляді підвищеної сплати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у розмірі 11092,2 гривень із-за недостатнього рівня компенсації реактивної потужності електрообладнання. На думку позивача, зазначена постанова підлягає скасуванню відповідно до Наказу НАЕР «Про скасування застосування економічних санкцій за перетікання реактивної потужності»від 26 січня 2010 р. № 4/2, а також із врахуванням того, що позивачем вносилася плата за перетікання реактивної енергії електропередавальним організаціям, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Постановою №15/20-1374/3 про застосування економічних санкцій від 27 листопада 2009 р. відповідач застосував до НВФ «СІНТАЛД» - ТОВ економічні санкції у вигляді підвищеної сплати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у розмірі 14354,66 гривень із-за незадовільного стан обмурівки котлів. На думку позивача, зазначена постанова не відповідає вимогам діючого законодавства, так як вона прийнята на підставі: розрахунку санкцій, що не відповідають результатам вимірювань; невірного визначення часу роботи обладнання і невірного застосування формул.

Крім того, НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ не погоджується з вищезазначеними постановами відповідача та вважає, що вони постановлені з порушенням вимог закону, оскільки відповідачем порушено порядок застосування економічних санкцій, посилаючись на Постанову КМ України «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року»№ 502 від 21 травня 2009 р., Постанову КМ України № 64 від 04 серпня 2000 р., якою затверджено Порядок проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів.

Позивач вважає, що відсутність теплової ізоляції паропроводу не є порушенням, а відсутність факту перевищення норм питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів позбавляє відповідача права нараховувати штрафні санкції, посилаючись на п. 4 Постанови КМ України № 935 від 22 жовтня 2008 р.

Також позивач вважає, що застосування відповідачем ОСОБА_5 визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої Наказом НАЕР № 89 від 13 грудня 2006 р. неправомірно, так як на час складання оскаржуваних постанов про застосування економічних санкцій ця ОСОБА_6 втратила чинність у звязку із затвердженням Наказом НАЕР № 131 віл 02 листопада 2009 р. нової ОСОБА_6, а також відповідачем невірно визначено вартість марнотратно спожитих енергетичних ресурсів (газу, електроенергії, теплової енергії).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила адміністративний позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти адміністративного позову та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі, пояснивши суду наступне.

Згідно приписів Наказу Державного комітету України з енергозбереження № 64 від 04 серпня 2000 р., встановлено механізм накладення та стягнення штрафних санкцій у сфері енергозбереження, а а саме, відповідно до п.16 Наказу встановлено обовязок підприємства сплатити штрафні санкції протягом 30 днів з дня винесення відповідної постанови, аналогічний обовязок встановлений і Постановою КМ України № 935 від 22 жовтня 2008 р. «Про організацію державного контролю за ефективним (раціональним) використанням паливно-енергетичних ресурсів». Постановою КМ України № 669 від 02 вересня 1993 р. «Про заходи щодо ефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві»встановлено, що споживач повинен сплатити двократний розмір перевитрат паливно-енергетичних ресурсів одразу після обстеження підприємства, тобто, застосування до перевіряємого субєкта штрафних санкцій за нераціональне споживання паливно-енергетичних ресурсів не ставиться у залежність від виконання припису, санкції мають застосовуватися одразу після обстеження підприємства.

Згідно Правил користування електричною енергією»затверджених Постановою НАЕР від 22 серпня 2002 р. за № 928 та зареєстрованих в Мін'юсті України 14 листопада 2002 р. за № 903/7191

У п.1.2. Правил вживаються такі терміни та визначення:

перетікання реактивної електричної енергії - складова фізичних процесів передачі, розподілу та споживання активної електричної енергії, яка залежно від параметрів, схеми та режиму роботи електричної мережі спричиняє додаткові технологічні втрати активної електричної енергії та погіршення показників якості електричної енергії;

реактивна електрична енергія - викликана електромагнітною незбалансованістю електроустановок технологічно шкідлива циркуляція електричної енергії між джерелами електропостачання та приймачами змінного електричного струму;

реактивна потужність - складова повної потужності, яка залежно від параметрів, схеми та режиму роботи електричної мережі спричиняє додаткові втрати активної електричної енергії та погіршення показників якості електричної енергії.

п. 11.2. Споживачі електричної енергії зобов'язані

6) підтримувати параметри якості електричної енергії у своїх мережах відповідно до параметрів, визначених державними стандартами.

Розрахунок за перетоки реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами обчислюється згідно з розділом 3 ОСОБА_6 обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Мінпаливенерго України від 17 січня 2002 р. № 19, зареєстрованої в ОСОБА_7 юстиції України від 01 лютого 2002 р. за № 93/6381 (в подальшому ОСОБА_6 № 19), де нормативне значення коефіцієнта потужності підприємства повинно становить tgф=0,25.

Відповідно до п. 1.1. абзацу 3 ОСОБА_6 № 19, зменшення втрат активної електроенергії, зумовлених перетіканням реактивних потужностей є реальною експлуатаційною технологією енергозбереження в електричних мережах.

Ідеальне значення tgфі=0,00 (соsфі=1,00). При цьому значенні перетікання реактивних потужностей в електромережах відсутнє тому і втрати активної електроенергії зумовлені перетіканнями відсутні. Як видно з формули (tgфф=WQф/W Pф) при значенні tgфф>0 в електромережах підприємства будуть присутні перетікання реактивних потужностей, а також перевитрати активної електроенергії, зумовлені цими перетіканнями.

Так як автоматика компенсуючих установок працює з незначною інерційністю, добитися ідеального значення коефіцієнта потужності tgфі=0,00 (соsфі=1,00) практично не можливо. Тому граничний коефіцієнт потужності в п.3.8. ОСОБА_5 № 19 прийнятий на рівні cоsфг=0,97 (tgфг=0,25), що доводиться наступним: «При обчисленні табл. 1 введено зону нечутливості надбавки П2 до споживання реактивної по тужності, обмежену значенням граничного коефіцієнта потужності соsфг=0,97 (tgфг=0,25)».

Надбавка починає діяти, якщо фактичний коефіцієнт потужності менший наведеного значення соsфг, тобто, менший соsфг=0,97 (tgфг=0,25).

Якщо починає діяти надбавка до П2 значить підприємство не дотримується значення граничного коефіцієнта потужності соsфг=0,97 (tgфг=0,25), що призводить до перетікання реактивної електричної енергії та спричиняє додаткові технологічні втрати активної електричної енергії та погіршення показників якості електричної енергії.

Перетоки реактивної електроенергії спричиняють значні перевитрати активної електроенергії в мережах, що вкрай негативно впливає, як на технологічні витрати електроенергії енергосистеми України (сприяє їх росту), так і на якість електроенергії.

Відповідно до п. 1.1 ОСОБА_6 № 19, зменшення втрат активної електроенергії, зумовлених перетіканням реактивних потужностей, є реальною експлуатаційною технологією енергозбереження.

Відповідно до п. 6.35. та п. 10.2.8 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НАЕР від 31 липня 1996 р. № 28, зареєстрованою в ОСОБА_7 юстиції України 02 серпня 1996 р. за № 417/1442, кожен споживач електроенергії, зобов'язаний здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії та сплачувати за перетоки до впровадження технологічних заходів на вирішення питань з компенсації перетікань реактивної електричної енергії. Тобто, розмір плати (надбавка) за перетікання реактивної електричної енергії є критерієм дотримання ними технологічної дисципліни споживання електричної енергії.

Згідно з п. 3.8 ОСОБА_6 № 19, надбавка починає діяти, якщо коефіцієнт потужності менший наведеного значення соsфг=0,97. Тобто, якщо фактичний коефіцієнт потужності споживача менше визначеного граничного значення соsф=0,97, споживач порушує технологічну дисципліну, що призводить до перевитрат активної електроенергії та є підставою для застосування підвищеної плати.

Таким чином, підвищена плата за перевитрати активної електроенергії, спричинені низьким рівнем компенсації перетоків реактивної електроенергії, ніякого відношення до плати за спожиту реактивну електроенергію не має.

Розрахунки перевитрат електричної енергії внаслідок низького коефіцієнта потужності виконуються відповідно до ОСОБА_6 визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої Наказом НАЕР від 13 грудня 2006 р. № 89, та на підставі довідок підприємства про фактичне споживання електричної енергії на підприємстві, підписаних представниками підприємства.

Теплова ізоляція паропроводів та котлів є обовязковою, якщо зовнішня температурою поверхні стінки вище 43 град. С, температура ізольованої поверхні не повинна перевищувати 43 град С відповідно до п. 6.3.45, п. 6.1.7, п. 7.1.14 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж затверджених Наказом ОСОБА_7 та енергетики № 71 від 14 лютого 2007 р.

Розрахунок штрафних санкцій, на думку відповідача, є обґрунтованим і здійснювався відповідачем за ОСОБА_5 визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженою наказом НАЕР №89 від 13.12.2006 року, яка була виключена з практичного застосування лише 18 березня 2010 р. за Наказом Державної інспекції з енергозбереження № 39.

Застосовані у розрахунку розміри ділянок котлів, що мають незадовільну обмурівку відповідають фактично виявленим, час роботи обладнання визначено за період з жовтня 2008 по листопад 2009 року, відповідач наводить лист ВАТ «Харківгаз»від 08 червня 2010 р. № 1964. та зазначає, що період за який мають застосовуватися штрафні санкції визначено згідно п.2 Додатку до Постанови КМ України від 02 вересня 1993 р. № 669, а саме, за річний обсяг перевитрат газу та інших енергетичних ресурсів у двократному розмірі.

Також відповідач зазначив, що усі ділянки паропроводу позбавленого ізоляції знаходяться у приміщенні, а відтак розрахунок швидкості вітру не вимагається, застосовані у розрахунку показники середньої температури повітря в приміщеннях, радіуси труб паропроводу позбавленого ізоляції під час перевірки були узгоджені з представниками підприємства присутніми при проведенні перевірки.

На підставі зазначеного, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

27 листопада 2009 р. Інспекцією з енергозбереження проведено перевірку використання паливно-енергетичних ресурсів НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ, за результатами якої складено ОСОБА_3 № 15/20-1374, (в подальшому ОСОБА_3), у якому зафіксовані наступні порушення законодавства позивачем, а саме: наявність помилок при заповненні енергетичного паспорта, невідповідність норм питомих витрат Постанові КМ України № 786 від 15 липня 1997 р.; відсутність теплової ізоляції на частині паропроводу, що йде на вапняний цех, що йде на випарку, частині міжкорпусного паропроводу 3-го та 4-го корпусів, незадовільний стан обмуровки паливовикористовуючого обладнання (Конгресівський цукровий завод).

Позивач, не погоджуючись з актом, надав відповідачу заперечення № 609 від 01 грудня 2009 р., у якому зазначив про відсутність у ОСОБА_3 даних щодо площі та температури ділянок обмурівки котлів, та паропроводу позбавленого ізоляції, відсутні дані щодо приладів за допомогою яких здійснювалися виміри.

27 листопада 2009 р. Інспекцією з енергозбереження за результатами проведеної перевірки використання паливно-енергетичних ресурсів НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ складено ОСОБА_4 до ОСОБА_3 № 15/20-1374 від 27 листопада 2009 р. про усунення встановлених перевіркою порушень.

27 листопада 2009 р. Інспекцією з енергозбереження винесено постанову №15/20-1374/1 про застосування економічних санкцій, якою застосовано підвищену сплату за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів НВФ «СІНТАЛД» - ТОВ у розмірі 17031,28 гривень у наслідок перевитрат теплової енергії через відсутність ізоляції на частині паропроводу.

27 листопада 2009 р. Інспекцією з енергозбереження винесено постанову №15/20-1374/2 про застосування економічних санкцій, якою застосовано підвищену сплату за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів НВФ «СІНТАЛД» - ТОВ у розмірі 11092,2 гривень із-за недостатнього рівня компенсації реактивної потужності електрообладнання.

27 листопада 2009 р. Інспекцією з енергозбереження винесено постанову №15/20-1374/3 про застосування економічних санкцій, якою застосовано підвищену сплату за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ у розмірі 14354,66 гривень із-за незадовільного стану обмурівки котлів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, у межах повноважень , та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про енергозбереження», державний контроль у сфері енергозбереження здійснюється Державною інспекцією з енергозбереження згідно з порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Положенням про Державну інспекцію з енергозбереження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 2000 р. № 1039, визначено що Державна інспекція з енергозбереження України є урядовим органом державного управління, що діє у складі НАЕР і йому підпорядковується. Структурним підрозділом Державної інспекції з енергозбереження є територіальне управління державної інспекції з енергозбереження у Харківській області.

Статтею 11 Закону України «Про енергозбереження», встановлено два види заходів, що застосовуються до споживачів паливно-енергетичних ресурсів через їх неефективне споживання: введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами; економічні санкції за марнотратне витрачання палива та енергії.

Статтею 17 Закону України «Про енергозбереження»передбачено, що економічні санкції накладаються на юридичних осіб та фізичних осіб за: марнотратне витрачання та прямі втрати паливно-енергетичних ресурсів; несвоєчасне проведення експертного обстеження використання паливно-енергетичних ресурсів, за їх споживання понад показники питомих витрат, визначених системою стандартів, а до введення системи стандартів у дію - нормами питомих втрат енергоресурсів, а також невідповідність показників когенераційних установок кваліфікаційним показникам.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про енергозбереження», за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів понад встановлені показники норм питомих витрат субєкти господарювання сплачують збір за перевитрати паливно-енергетичних ресурсів (енергетичний збір) у розмірі 200 відсотків вартості перевитрачених ресурсів.

Розміри плати за газ, що тимчасово споживається на виробничі потреби понад встановлені середньодобові норми, а також у разі неефективного використання газу та інших паливно-енергетичних ресурсів підприємствами (електростанціями), визначаються додатком до Постанови КМ України від 02 вересня 1993 р. № 699, відповідно до якого якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними або технологічними картками, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження.

Відповідно до пункту 9 Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання, затвердженого наказом Державного комітету України з енергозбереження від 04 серпня 2000 р. № 64, обсяги марнотратного споживання і прямих витрат ПЕР визначаються у перерахунку на річне споживання або за період від виникнення до виявлення порушення. Обсяг цих витрат визначається незалежно від стану виконання підприємством встановлених норм питомих витрат енергоресурсів.

Згідно п. 4 Положення про державну інспекцію з енергозбереження затвердженого Постановою КМ України від 29 червня 2000 р. № 39, Державна інспекція з енергозбереження має право застосовувати економічні санкції до підприємств відповідно до законодавства у разі виявлення фактів перевитрати ними зазначених ресурсів унаслідок неефективного (марнотратного) їх використання.

Як свідчать матеріали справи, оскаржувані постанови про застосування економічних санкцій були винесені відповідачем на підставі ОСОБА_3 перевірки 15/20-1374 від 27 листопада 2009 р., ОСОБА_3 виконання інструментальних вимірювань від 18 листопада 2009 р.

Акт виконання інструментальних вимірювань складений посадовими особами відповідача ОСОБА_8 і ОСОБА_6 у присутності Начальника ТЕЦ Конгресівського цукрового заводу НВФ НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ ОСОБА_9 за допомогою пристрою нимбус № 1877 р. Факт складання ОСОБА_3 інструментальних вимірювань жодною із сторін не заперечується.

Посадовою особою відповідача державним інспектором з енергозбереження ОСОБА_8 зроблені: розрахунок витрат теплової енергії по підприємству НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ (Конгресівський цукровий завод) до акту №15/20-1374 від 27 листопада 2009 р.; розрахунок витрат теплової енергії через незадовільний стан обмурівки котлів що призводить до втрат палива по підприємству НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ (Конгресівський цукровий завод) до ОСОБА_3 № 15/20-1374 від 27 листопада 2009 р.; розрахунок витрат електричної енергії по підприємству НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ (Конгресівський цукровий завод) до акту № 15/20-1374 від 27 листопада 2009 р.

Оцінивши матеріали справи суд приходить до висновку, що з огляду на зміст ОСОБА_3 перевірки, ОСОБА_3 виконання інструментальних вимірювань, розрахунків витрат паливно-енергетичних ресурсів до акту №15/20-1374 від 27 листопада 2009 р. та інші докази по справі розрахунок штрафних санкцій застосованих відповідачем до позивача в оскаржуваних постановах зроблений необґрунтовано, виходячи з наступного.

Як свідчить ОСОБА_3 виконання інструментальних вимірювань від 18 листопада 2009 р. на котлі № 1 зафіксовано ділянку площею 2*1 метри температурою 80 ОСОБА_3, на котлі № 3 зафіксовано ділянку 1 площею 2*1 метри температурою 95 ОСОБА_3, ділянку 2 площею 4*1метри температурою 90 ОСОБА_3, на котлі № 4 зафіксовано дві ділянки 3*1,5 метри та 2*1 метри і три температури 120 ОСОБА_3, 100 ОСОБА_3, 93 ОСОБА_3, при цьому відсутні дані щодо того, до якої саме ділянки має відношення кожна із температур. При цьому, як випливає з пояснень відповідача, при розрахунку на котлі № 3 бралася ділянка 2*1 м, t=95Cо та ділянки 2*1, та 4*1 м, t=90 ОСОБА_3. Суд приходить до висновку, що розрахунок санкцій за ділянку 2*1, t=90 ОСОБА_3 є необґрунтованим, оскільки така ділянка не зафіксована ОСОБА_3 здійснення інструментальних вимірювань.

Аналогічно на котлі № 4 наявність ділянки 3,5*1,5 м, t=100 ОСОБА_3 виконання інструментальних вимірювань не підтверджується, врахування її площі під час розрахунку санкцій є безпідставним.

Таким чином відповідач застосовує під час розрахунку інші розміри ділянок котлів що мають незадовільну обмурівку, ніж було встановлено ОСОБА_3 виконання інструментальних вимірювань від 18 листопада 2009 р., складеного сторонами під час перевірки.

Як свідчить ОСОБА_3 виконання інструментальних вимірювань від 18 листопада 2009 р. на паропроводі вапняного цеху зафіксована ділянка з температурою поверхні 120 ОСОБА_3, довжиною 20 м., на паропроводі по РОУ температура 242 ОСОБА_3, довжина ділянки 3 метри, на паропроводі, що йде на випарку температура 133 ОСОБА_3, довжина 2 метри, температура між корпусного паропроводу 105 ОСОБА_3, довжина 7 метрів, температура паропроводу 3,4 корпусів 100 ОСОБА_3 довжина 17 метрів, відомості щодо радіусів труб паропроводу у всіх зазначених випадках в акті інструментальних вимірювань відсутні. Позивач заперечує факт здійснення вимірів радіусу труб, та зазначає про неможливість визначення радіусу шляхом огляду або за діючими стандартами, посилаючись на те, що завод був побудований у ХІХ сторіччі, тобто до впровадження стандартів, а також про знаходження труб на значній відстані від землі що унеможивлює визначення радіусу у міліметрах під час огляду. За таких обставин суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо того, що радіуси труб паропроводу були узгоджені з представниками позивача під час перевірки, так як вони не ґрунтуються на обставинах справи та суперечать вимогам п. 2 ст. 9 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»№877-V від 05.04.2007 р. щодо повноти, об'єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю). Суд приходить до висновку що виміри радіусів паропроводів позбавлених теплової ізоляції відповідачем під час перевірки не здійснювалися, тому нарахування штрафних санкцій із застосуванням величин не встановлених ОСОБА_3 виконання інструментальних вимірювань є необґрунтованим.

Пунктами 9.1. 9.3. ОСОБА_5 визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, затвердженої Наказом НАЕР № 131 від 02 листопада 2009 р., встановлено, що визначення перевитрат тепла внаслідок відсутності або пошкодження ізоляції для неізольованих трубопроводів повітряної прокладки здійснюється з урахуванням показника теплового потоку від одного погонного метрі неізольованого трубопроводу за годину, ккал/м*годину, який в свою чергу розраховується за формулою, в якій обовязковим елементом є коефіцієнт тепловіддачі від поверхні труди в навколишнє середовище, яке визначається за формулою

б = 8 + 0, 04 · tn + , ккал/м2 · р · С,

де: V середньорічна для даної місцевості швидкість вітру, м/с (визначається за СНиП 2.01.01-80 «Строительная климатология и геофизика»або за довідкою місцевого метеоцентру);

q2 нормативний тепловий потік від одного погонного метра ізольованого трубопроводу за годину, Вт/м (ккал/м·годину) (при обчисленні в ккал перевідний коефіцієнт 0,86 згідно зі СНиП 2.04-14-88 «Тепловая изоляция оборудования и трубопроводов»);

ф кількість годин роботи за рік, год;

L довжина неізольованого трубопроводу, м.

У Постанові № 15/20-1374/1 від 27 листопада 2009 р. Інспекції з енергозбереження зазначено, що санкції застосовуються до позивача внаслідок перевитрат теплової енергії - 35,7 Гкал через відсутність ізоляції на частині паропроводу: що йде на вапняний цех; що йде на РОУ; що йде на випарку на частині міжкорпусного паропроводу, паропроводу третього та четвертого корпусів - тобто санкції застосовано, у тому числі, і за паропроводи, що знаходяться зовні виробничих приміщень. Проте, як вбачається із пояснень відповідача, та наданого розрахунку, відповідач вважаючи що усі труби знаходяться у приміщенні не враховував середньорічну швидкість вітру, тобто, відповідач здійснив розрахунок за неповною формулою.

Розраховуючи втрати теплової енергії через незадовільний стан обмурівки котлів, визначаючи питомий тепловій потік від одного квадратного метру ділянки за Таблицею 13.1 при встановленій результатами вимірювань температурі поверхні котла 80 ОСОБА_3, 95 ОСОБА_3, 90 ОСОБА_3 відповідач не врахував, що Таблицею 13.1 не встановлений питомий тепловий потік для цих температур та застосував у розрахунку показники теплового потоку для поверхні з температурою 100 ОСОБА_3, чим фактично збільшив нараховані санкції.

Стосовно періоду нарахування штрафних санкцій суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 238 ГК України, застосування адміністративно-господарських санкцій до суб'єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто, заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Згідно приписів ст. 239 ГК України, застосування підвищеної плати, енергетичного збору за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів є адміністративно-господарською санкцією. Відповідно до ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше, як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п. 9 Порядку проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання, затвердженого наказом Державного комітету України з енергозбереження від 04 серпня 2000 р. № 64, обсяги марнотратного споживання і прямих втрат ПЕР визначаються у перерахунку на річне споживання або на період від виникнення до виявлення порушення.

Порушення, за які до позивача було застосовано економічні санкції, були встановлені відповідачем у ОСОБА_3 від 27 листопада 2009 р., на час складання акту порушення були такими, що тривають. За таких обставин, розраховуючи річне споживання паливно-енергетичних ресурсів паливовикористовуючим обладнанням позивача відповідач мав виходити з показників роботи заводу за період з 27 листопада 2008 р. по 27 листопада 2009 р. Як свідчать матеріали справи, дати початку та закінчення роботи Конгресівського цукрового заводу у 2008-2009 роках відповідачем під час перевірки не зясовувалися, час роботи паливовикористовуючого обладнання у 2008-2009 роках ОСОБА_3 перевірки не визначено, лист ВАТ «Харківгаз»№ 1964, яким відповідач обґрунтовує період нарахування, був наданий відповідачу 08 червня 2010 р., тобто, після складання оскаржуваних постанов, та не містить даних, які були застосовані відповідачем у розрахунку - періоду роботи заводу, що дорівнює 1440 годин або 60 діб.

Стосовно економічних санкцій з перетікання реактивної енергії внаслідок відхилення коефіцієнту реактивної потужності від нормативного значення, суд зазначає наступне.

ОСОБА_5 обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом ОСОБА_7 палива та енергетики України від 17 січня 2002 р. № 19, соф=0,97 (tgф=0,25) визначено як граничний коефіцієнт потужності.

При збільшенні tgф відбувається автоматичне зменшення соsф.

Відповідно до п. 3.1. вказаної ОСОБА_6 розрахунки за перетікання реактивної електроенергії з мережі електропередавальної організації та за генерацію в її мережу згідно з відповідними додатками до Договорів, передбаченими Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. № 28, здійснюються з усіма споживачами (крім населення), які мають сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці 5000 кВт.год. та більше.

Пунктом 3.4 вказаної ОСОБА_6 визначено, що плата за споживання і генерацію реактивної електроенергії визначається трьома складовими величинами, якими є: основна плата за споживання і генерацію реактивної електроенергії; надбавка за недостатнє оснащення електричної мережі споживача засобами КРП (коефіцієнта стимулювання капітальних вкладень у засоби компенсації реактивних потужностей в електричних мережах, належних споживачам); знижка плати за споживання і генерацію реактивної електроенергії у разі участі споживача в оптимальному добовому регулюванні режимів мережі електропередавальної організації в розрахунковий період.

Пунктом 3.8 вказаної ОСОБА_6 передбачено, що надбавка за недостатнє оснащення електричної мережі споживача засобами компенсації реактивної потужності визначається певною формулою. Надбавка починає діяти, якщо фактичний коефіцієнт потужності менший наведеного значення cosф. Статтею 11 Закону України «Про енергозбереження»визначені економічні заходи для забезпечення енергозбереження, які передбачають, зокрема: введення плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами (п. «е»).

Спільним наказом Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів та ОСОБА_7 палива та енергетики України «Про скасування застосування економічних санкцій за перетікання реактивної потужності»від 26 січня 2010 р. № 4/24 встановлено:

- не застосовувати до споживачів електричної енергії, які розраховуються з електропередавальною організацією за перетікання реактивної електроенергії згідно з ОСОБА_5 обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженою наказом ОСОБА_7 палива та енергетики України від 17 січня 2002 р. № 19 економічних санкцій за перевитрати електричної енергії з формулюванням "відхилення коефіцієнту потужності мережі електропостачання від нормативного (граничного) значення".

- постанови територіальних управлінь Державної інспекції з енергозбереження щодо застосування економічних санкцій до споживачів електричної енергії, зазначених у пункті 1 Наказу з формулюванням "відхилення коефіцієнту потужності мережі електропостачання від нормативного (граничного) значення", що були прийняти до набрання чинності цього Наказу, вважати не чинними.

При цьому суд зазначає, що відповідно до постанови Кабінет Міністрів України Питання Державної інспекції з енергозбереження від 29 червня 2000 р. № 1039 рішення Інспекції можуть скасовуватися Головою НАЕР.

Наказом Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів № 66 від 09 червня 2010 р. «Про економічні санкції за перетікання реактивної потужності»встановлено:

1. Державній екологічній інспекції з енергозбереження не застосовувати до споживачів електричної енергії, які розраховуються з передавальною організацією за перетікання реактивної енергії згідно з методикою обчислення плати за перетікання реактивної енергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженою Наказом міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 року №19, зареєстрованою у ОСОБА_7 юстиції України 01 лютого 2002 р. за № 93/6381, економічних санкції у разі виявлення фактів перевитрат електроенергії за рахунок відхилення коефіцієнта потужності мережі електропостачання від нормативного (граничного) значення (перетікання реактивної енергії).

2. Державній інспекції з енергозбереження у десятиденний термін скасувати рішення територіальних органів Державної інспекції з енергозбереження за період 2008-2010 років щодо застосування економічних санкцій у разі виявлення фактів перевитрати енергії за рахунок відхилення коефіцієнту потужності мережі електропостачання від нормативного (граничного) значення (перетікання реактивної енергії).

Для обчислення санкцій відповідачем застосована ОСОБА_6 визначення нераціонального (неефективного) використання паливно-енергетичних ресурсів, що затверджена наказами Держкоменергозбереження від 26 жовтня 2001 р. № 113 та від 27 листопада 2001 року № 123, та перезатверджена наказом Національного агентства України з питань забезпечення ефективного використання енергетичних ресурсів від 13 грудня 2006 р. № 89 (розроблена ДП «Укренергоефективність»на замовлення Державної інспекції з енергозбереження та відкоригована науково-виробничим підприємством «Луч»при Київському національному університеті будівництва та архітектури та Державною інспекцією з енергозбереження), яка не є нормативно-правовим актом, оскільки не зареєстрована в ОСОБА_7 юстиції України.

Посилання представника відповідача на правомірність її застосування є неприйнятним з огляду на вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ обґрунтовані, підлягають задоволенню, а постанови Інспекції з енергозбереження №№ 15/20-1374/1, 15/20-1374/2, 15/20-1374/3 від 27 листопада 2009 р. про застосування економічних санкцій до НВФ «СІНТАЛД»- ТОВ підлягають скасуванню, оскільки в результаті перевірки, проведеної відповідачем не встановлені всі фактичні дані, не зроблено усі необхідні виміри, які необхідні для розрахунку штрафних санкцій, що унеможливлює обґрунтований розрахунок штрафних санкцій, оскаржувані постанови про застосування економічних санкцій складені із застосуванням даних не встановлених перевіркою та не підтверджених доказами у справі, розрахунок штрафних санкцій здійснено на підставі ОСОБА_6, яка не є нормативно-правовим актом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС України, відповідачем, як субєктом владних повноважень не доведені підстави законності та обґрунтованості прийнятих рішень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 11, 17, 26 Закону України «Про енергозбереження», ст. ст. 238, 239, 250 ГК України, ст. ст. 8-14, 71, 94, 157, 159, 160-164, 167, 181, 185, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Науково-виробничої фірми «СІНТАЛД»Товариства з обмеженою відповідальністю до Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Харківській області про скасування постанов, - задовольнити.

Скасувати постанови Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Харківській області №№ 15/20-1374/1, 15/20-1374/2, 15/20-1374/3 від 27 листопада 2009 р. про застосування економічних санкцій до Науково-виробничої фірми «СІНТАЛД»Товариства з обмеженою відповідальністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Постанову в повному обсязі виготовлено 09 серпня 2010 р.

Суддя О.В. Присяжнюк