Справа № 2а-707/10
Суддя: Боднар С. М.
Дата ухвалення: 2010-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2010 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі : головуючого судді Боднар С.М.

при секретарі Смокіній Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи ІДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Коблево, Коблевського району та АТІ ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Коблево, Коблевського району та АТІ ОСОБА_2, та посилаючись на те, що 12.09.2010 року відносно нього винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП, якою накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн., просить визнати протиправними дії інспектора ДПС ОСОБА_2, скасувати постанову серії ВЕ № 249405 від 12.09.2010 року та закрити провадження по вищезазначеній адміністративній справі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні, підтримавши свої позовні вимоги та мотивуючи протиправність постанови, пояснив, що він 12.09.2010 р. о 08 год. 30 хвил. рухався по а/д Одеса Миколаїв на своєму транспортному засобі - «Киа - Серато» д/н НОМЕР_1. Його зупинив інспектор ДАЇ, який звинуватив його в перевищенні швидкості руху, надавши в доказ цього показники ручного приладу вимірювання швидкості з цифрами 85 км/год. і те, що у нього державні номери іншої області, а «одесити» завжди порушують правила, з чим він не був згодний, пояснивши, що правил ПДР він не порушував, оскільки рухався за автомобілями з Миколаївськими державними номерами зі швидкістю 60 км/год., крім того, на приладі не було зазначено час фіксації швидкості. Однак інспектором був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому він висловив свої заперечення проти обвинувачення інспектора про скоєння ним правопорушення. До того ж, протокол та постанову йому дали для підпису тільки після 40 хвилин від часу його зупинки, давши йому на руки копії протоколу та постанови, на яких тексту взагалі не видно, також не давши можливості вписати свідків. Його заперечення з приводу якості копій визвали у відповідача роздратування та в присутності неповнолітніх пасажирів погрожував йому та відмовлявся повернути водійські документи. Такі дії відповідача він вважає протиправними, які прищемляють його законні права та інтереси і нанесли йому матеріальну шкоду.

Відповідач в судове засідання не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень до суду не надав.

Суд розглянувши справу відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 128 КАС України у відсутності відповідача, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню та провадження по справі закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають розглядові в суді першої інстанції.

Також згідно ч.2 ст. 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Згідно з ст. 69 Кодексу адміністративного Судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно 12.09.2010 р. рухався по а/д Одеса Миколаїв на своєму транспортному засобі ««Киа - Серато» д/н НОМЕР_1, з дотриманням Правил дорожнього руху зі швидкістю 60 км/год., де допустима швидкість на даній автомобільній дорозі складає не більше 60 км/год., але робітник ДАЇ зупинив даний транспортний засіб, повідомивши, що він рухався зі швидкістю 85 км/год., що було зафіксовано приладом вимірювання швидкості, з чим позивач не погодився, про що зазначив у протоколі серії ВЕ1 № 071560.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП порушенням ПДР являється перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху.

У постанові по справі про адміністративне правопорушення серія ВЕ № 249405 від 12.09.2010 року, не зазначені конкретні обставини, які стали підставою для притягнення позивача до відповідальності, докази, які б підтвердили факт скоєного правопорушення, не зазначено, яким саме приладом вимірювалась швидкості руху автомобіля позивача, не зазначені прізвища свідків, їх адреси та їх підписи у протоколі, що є грубим порушенням ст. 256 КУпАП та дає суду можливість прийти до висновку, що зміст постанови не відповідає вимогам діючого законодавства.

Також, відповідно до п. 2.13 Інструкції «З організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху», до протоколу, складеного з використанням показань технічних приладів долучається фото видео, або інші матеріали, на яких зафіксовані показання цих приладів.

Зі змісту постанови про адміністративне правопорушення ВЕ № 249405 від 12.09.2010 року вбачається, що в порушення наведеного положення, до неї не додано матеріалів, на яких зафіксовано показання приладу, яким вимірювалась швидкість руху.

Крім того, в постанові по справі про адміністративне правопорушення ВЕ № 249405 12.09.2010 року не наведено даних про допуск даного засобу вимірювальної техніки до застосування в Україні, перевірку, похибки при вимірюванні (поріг погрішності + 5 км/год.), що робить вимірювання незаконним у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідачем не надано до суду сертифікат відповідних приладів.

П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2995 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах пор деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, відсутність вищезазначених даних у постанові по справі про адміністративне правопорушення серія ВЕ № 249405 від 12.09.2010 року перешкоджає встановленню обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи, та з урахуванням вищенаведеного, суд не погоджується з правовою позицією відповідача про наявність в діях ОСОБА_1 будь-яких ознак правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП щодо порушення правил перевищення встановленої швидкості, тому адміністративний позов підлягає задоволенню, а постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158,159, 160 161,163 КАС України, ст.ст. 251, 256, 283, 284, КпАП України суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до посадової особи ІДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Коблево, Коблевського району та АТІ ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Коблево, Коблевського району та АТІ ОСОБА_2 незаконними.

Постанову серії ВЕ № 249405 від 12.09.2010 року по справі про адміністративне правопорушення винесеної відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити.

Постанова остаточна та оскарженню в порядку адміністративного провадження не підлягає.

Суддя С.М.Боднар