Справа № 2-а/0310/2044/11
Суддя: Дорош П. І.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/0310/2044/11
АДМІНІСТРАТИВНЕ СУДОЧИНСТВО
Рядок звіту - 10.3.1
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2011 року місто Любомль.

Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Дороша П.І., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області про визнання дій відповідача неправомірними, нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни,

встановив:

До суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1. Просить визнати дії відповідача неправомірними, зобовязавши нарахувати та виплатити недоплачену державну соціальну допомогу як дитині війни у період з вересня 2010 року по лютий 2011 року включно.

Свої вимоги обґрунтував тим, що відповідно до Закону України Про соціальний захист дітей війни (далі по тексту Закон № 2195-IV) наділений відповідним статусом. Статтею 6 Закону № 2195-IV має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Всупереч цьому відповідач здійснює вказані виплати у заниженому розмірі.

21 березня 2011 року у справі відкрито скорочене провадження. При цьому частину вимог позивача (за вересень 2010 року) залишено без розгляду на підставі статей 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС).

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У встановлений законодавством строк заперечення проти позову відповідачем не подано.

Аналізом доказів по справі встановлено наступне.

Згідно паспортних даних ОСОБА_1 народився 03 листопада 1942 року, що відповідно до Закону № 2195-IV надає йому статус дитини війни.

Позивач перебуває на пенсії по віку, у його пенсійному посвідченні проставлено відмітку "Дитина війни".

ОСОБА_1 звертався до відповідача з приводу нарахування та виплати надбавки до пенсії. Згідно отриманої від управління пенсійного фонду України в Любомльському районі відповіді заборгованості у виплатах соціальної допомоги як дитині війни перед ним немає. Відповідні виплати проведено на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року.

Стаття 6 Закону № 2195-IV в редакції 18 листопада 2004 року встановлювала доплату до пенсії дітям війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Статтею 71 Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік дію статті 6 Закону № 2195-IV було зупинено. А Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України вказану норму викладено в новій редакції, яка встановлювала дітям війни доплату до пенсії у розмірі надбавки, встановленої учасникам війни.

Конституційний суд України у своїх рішеннях № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнав неконституційними призупинення дії та вказані зміни до статті 6 Закону № 2195-IV.

Таким чином, відповідно до статті 152 ОСОБА_2 України з 09 липня по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року, протягом 2009-2010 років і по даний час діє первинна редакція статті 6 Закону № 2195-IV від 18 листопада 2004 року.

При цьому судом не береться до уваги згадана вище постанова Кабінету Міністрів України № 530, адже вона прийнята на виконання положень Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України, які Конституційним Судом України визнані неконституційними.

Відповідно до статті 8 ОСОБА_2 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Згідно статті 19 ОСОБА_2 України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені ОСОБА_2 та законами України.

Відповідно до статті 22 ОСОБА_2 України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був здійснити нарахування та виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

З огляду на наведені обставини суд вважає необхідним захистити права та інтереси позивача шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок доплат соціальної допомоги дитині війни. При цьому суд не визначає конкретні суми нарахування, оскільки це є повноваженнями органів Пенсійного фонду України. Проте вказує, що розрахунок необхідно проводити, виходячи з положень частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, адже іншого механізму визначення мінімального розміру пенсії за віком законодавством не встановлено.

Беручи до уваги положення статті 162 КАС, суд розцінює як стилістичну помилку позивача його вимогу про визнання дій відповідача неправомірними, адже відповідно до вказаної норми у разі задоволення позову ухвалюється рішення про визнання дій (бездіяльності) протиправними. Зазначене, проте, не впливає на суть спірних правовідносин та підставність вимог про перерахунок та здійснення виплат.

Відповідно до частини 1 статті 256 КАС постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, виконується негайно.

Розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити за правилами статті 94 КАС.

Керуючись статтями 10-12, 71, 86, 94, 159-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі статей 8, 19, 22, 152 ОСОБА_2 України, статті 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни, частини 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішень Конституційного Суду України №№ 6-рп/2007, 10-рп/2008, суд

постановив:

Позов в межах вимог з жовтня 2010 року по лютий 2011 року задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області щодо нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 у період з жовтня 2010 року по лютий 2011 року включно.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Любомльському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 встановлене статтею 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни 30 % підвищення до мінімальної пенсії за віком. Перерахунок та виплати здійснити з урахуванням проведених виплат з жовтня 2010 року по лютий 2011 року включно, виходячи з визначеного частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімального розміру пенсії за віком.

Стягнути з державного бюджету України в користь ОСОБА_1 3 (три) гривні 40 копійок понесених та документально підтверджених судових витрат.

Постанову звернути до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У випадку подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або з набранням законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії через Любомльський районний суд.

Копія апеляційного скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя П.І. Дорош