Справа № 2-а-11/10/0270
Суддя: Курко Олег Петрович
Дата ухвалення: 2010-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2010 р. Справа № 2-а-11/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Курко Олега Петровича,

при секретарі судового засідання: Ваталінській Марині Анатоліївні

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: управління Пенсійного фонду України в Іллінецькому районі Вінницької області

до: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Іллінецькому районі Вінницької області

про: стягнення витрат на виплату та доставку пенсій

ВСТАНОВИВ :

Управління Пенсійного фонду України в Іллінецькому районі Вінницької області звернулося в суд з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Іллінецькому районі Вінницької області про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Іллінецькому районі відмовляється включати до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким призначено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання суму коштів за період з травня 2008 року по червень 2008 року в розмірі 35951,25 грн., у звязку з чим вони мають бути стягнуті в судовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та докази, надані в матеріали справи. Окрім цього позивач просив поновити пропущений, з поважних причин, строк звернення до суду.

Представник відповідача позов не визнав посилаючись на те, що Відділення ВД ФССНВ в Іллінецькому районі не бере суми щомісячної адресної грошової допомоги до заліку, оскільки вони не передбачені Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та сумісною Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних захворювань України від 04.03.2003р. № 5-4/4. Крім того, відповідач клопотав перед судом застосування наслідків пропуску позивачем річного строку звернення до суду, передбаченого ст. 99 КАС України.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення учасників судового процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Поважними за змістом даної статті визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Як встановлено в судовому засіданні, в липні 2008 року позивач уже звертався до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про включення в акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих суму грошових коштів в розмірі 35951,25 грн. за період травень - червень 2008 року, що відповідає періоду та сумі даного позову.

Постановою місцевого суду від 08.09.2008р. даний позов задоволено, однак постановою Київського апеляційного суду від 19.11.2009р. згадане судове рішення скасоване з підстав невірно обраного позивачем способу захисту порушеного права щодо відшкодування понесених витрат.

Тобто, позивач дізнався про правильний спосіб захисту порушеного права щодо даних позовних вимог лише після ухвалення апеляційною інстанцією судового рішення - 19.11.2009р., і обєктивно до даного часу не міг звернутись з новим позовом, оскільки і сума і період заявлених вимог розглядались в іншому судовому провадженні.

Таким чином суд вважає пропущений позивачем строк звернення до суду поважним та таким, що підлягає поновленню.

Розглядаючи по суті заявлені позивачем позовні вимоги суд вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.

Згідно статті 8 Закону України Про пенсійне забезпечення виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України, які формуються за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями на заходи соціального страхування.

Відповідно до ст. 26 "Основ законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд є страхувальником у сфері пенсійного забезпечення.

В силу ст. 81 вищевказаного Закону призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Статтею 6 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності визначено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України закріплений в якості страхувальника в сфері соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Статтею 46 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, ст.1, ст.2 Закону України Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що збір та акумулювання коштів на виплату пенсій по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника, внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і які підлягають виплаті при настанні страхового випадку, а призначення самих пенсій здійснює Пенсійний фонд України.

Пунктом 5 ст. 24 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності встановлено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що витрати понесені Пенсійним фондом України у зв'язку з виплатою пенсій, передбачених ст. 26 Закону України Про пенсійне забезпечення, підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Згідно ст. 26 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, і ст. 24 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір відносно понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо понесених витрат на соціальні виплати.

Відповідно зі ст.1 Закону України №1788 "Про пенсійне забезпечення" іноземні громадяни і особи без громадянства, проживаючі в Україні мають право на пенсію нарівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Виплата пенсій по інвалідності у наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання здійснюється, відповідно до п.16. ст.34 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у відповідність із законодавством про пенсійне забезпечення.

Також Постановою КМУ №265 від 26.03.2008р., установлено, що у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат не досягає в осіб, яким призначено пенсію у зв'язку з втратою годувальника, на одного непрацездатного члена сім'ї 100 відсотків, на двох - 120 відсотків, на трьох і більше - 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, таким особам надається щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів. Пунктом 4 даної постанови встановлено, що виплата щомісячної державної адресної допомоги, передбаченої цією постановою, здійснюється за рахунок коштів, з яких виплачується пенсія або державна соціальна допомога.

Сумісною Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 04.03.2003 року №5-4/4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003р. за №376/7697 затверджено "Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" (далі - Порядок), що встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат.

Згідно п. 2 вказаного Порядку останній визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій.

Пунктом 5 цього Порядку встановлено, що органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким призначено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або профзахворювання провадять з відділеннями виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного значення (далі - відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків ) звірку витрат за особовими справами потерпілих, складається акт щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідним головним управлінням Пенсійного Фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на підставі поданих актів узагальнюють і узгоджують Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної Довідки на централізованому рівні до 25 числа наступного за звітним, перераховує відповідні кошти до Пенсійного фонду. Отже, лише на підставі даних особових справ інвалідів, занесених до актів звірки, робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків, визначають суму витрат, що підлягають відшкодування.

Згідно ст.85 Закону України №1788 від 05.11.91р. пенсії виплачуються за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від прописки. У свою чергу, відповідно до п.41 Порядку надання і оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.02р. за №536/6824, при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання в іншу місцевість, його пенсійна справа направляється до органу, що призначає пенсію, по новому місцю проживання. Пенсійне законодавство напряму зв'язує виплату відповідної пенсії з фактичним місцем проживання пенсіонера. Отже, страхові виплати повинні проводитися відповідним відділенням ФССНВ по місцю фактичного проживання застрахованої особи, за умови звернення останньою з відповідною заявою.

Таким чином, право Пенсійного фонду на відшкодування витрат виникає після призначення та виплати Пенсійним фондом пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а також пенсій по втраті годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які в силу ст.25 Закону № 1105 повинні здійснюватись Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду.

З травня по червень 2008 року управлінням Пенсійного фонду України в Іллінецькому районі було зараховано (виплачено) видатки, пов'язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання на загальну суму, що підлягає відшкодуванню управлінню Пенсійного фонду України в Іллінецькому районі Вінницької області за травень 2008р. в сумі 27 958,13 грн. та за червень в сумі 16 666,09 грн. Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Іллінецькому районі Вінницької області не визнає відшкодування на загальну суму 35 951,25 грн., а саме: за травень 2008р. на суму 23 579,08 грн. та за червень на суму 12 372,17 грн., про що свідчать акти звірок, які зроблені на підставі списків осіб яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер в наслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Відмова відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Іллінецькому районі Вінницької області розцінюється судом як безпідставна та така, що суперечить чинному законодавству України.

Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, не врегульовує спірних відносин, які виникли у даному випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків передбачено у випадку безспірного відшкодування коштів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права відповідає вимогам чинного законодавства та вимога позивача щодо стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Іллінецькому районі Вінницької області витрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в розмірі 35951,25 грн. за період з травня 2008 року по червень 2008 року включно підлягає задоволенню.

Зі змісту ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 99, 102, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Поновити позивачу строк звернення до суду.

Позов задовольнити.

Стягнути з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Іллінецькому районі Вінницької області ( 22700, Вінницька обл., м. Іллінці, вул. Карла Маркса, 5) на користь управління Пенсійного фонду України у Іллінецькому районі Вінницької області ( 22700, Вінницька обл., м. Іллінці, вул. Леніна, 27) витрати на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 35951,25 грн. за період з травня 2008 року по червень 2008 року (включно).

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 09.02.10

Суддя Курко Олег Петрович

04.02.2010