Справа № 2-а-1255/10/0270
Суддя: Курко Олег Петрович
Дата ухвалення: 2010-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2010 р. Справа № 2-а-1255/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Курко Олега Петровича,

при секретарі судового засідання: Афанасьєвій Зінаїді Володимирівні

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до: державної податкової інспекції у м. Вінниці

про: скасування рішення про застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ :

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1В.) до державної податкової інспекції у м. Вінниці (далі - ДПІ у м. Вінниці) про скасування рішення про застосування штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що працівниками ДПІ у м. Вінниці проведено перевірку за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, у магазині, який орендує позивач та який розташований за адресою: Пирогова, 151 а, м. Вінниця. В акті перевірки відображена інформація про порушення позивачем п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та ст. 3 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності". На підставі акта перевірки від 09.03.2010 №174/02/28/23/НОМЕР_1, за порушення п.п. 1,2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ДПІ у м. Вінниці прийнято рішення про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій від 15.03.2010 № у загальній сумі 4065,0 грн. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та просить суд скасувати його, оскільки порушення, вказані в ньому фактично не допущено.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та надав клопотання про доповнення позовних вимог в частині скасування рішення ДПІ у м. Вінниці № від 15.03.2010 про застосування штрафних (фінансових) санкцій до ФОП ОСОБА_1 за порушення ним ст. 3 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності".

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що оскаржувані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ДПІ у м. Вінниці є законними, оскільки відповідач при їх винесенні діяв виключно в межах своїх повноважень, на підставі та відповідно до закону.

Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин та без повідомлення про причини неприбуття, хоча належним чином був повідомлений. Відповідно до ч. 4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи вказані обставини та думку позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача - суб'єкта владних повноважень на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрований державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради 06.12.2007 за №0026990, про що свідчить відповідне свідоцтво серії В03 №387478 (а.с. 10).

Позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Вінниці та, відповідно до свідоцтва серії Ж №604574 від 01.01.2010 року, є платником єдиного податку (а.с. 11).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" встановлено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі).

На виконання вказаної норми Закону України "Про державну податкову службу в Україні", відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання та на підставі направлень, виданих ДПІ у м. Вінниці, від 02.03.2010 №372/23 та №371/23 посадовими особами відповідача проведено перевірку за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, у магазині, який орендує позивач та який розташований за адресою: Пирогова, 151 а, м. Вінниця, про що складено акт від 09.03.2010 №174/02/28/23/НОМЕР_1.

В ході вказаної перевірки посадовими особами відповідача встановлено ряд порушень законодавства ПП "Ремонтник", які зазначені в акті перевірки від 09.03.2010 №174/02/28/23/НОМЕР_1, зокрема:

- п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстратора розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме: відсутній реєстратор розрахункових операцій, що призвело до непроведення розрахункової операції при продажу 4-х каністрів масла мінерального FORMEL SUPER SAE 15W-40 на загальну суму 360,0 грн. через реєстратор розрахункових операцій та не роздрукування відповідного розрахункового документа; не проведення через реєстратор розрахункових операцій виручки за реалізований товар в сумі 813,0 грн. та, відповідно, не роздрукування розрахункових документів;

- ст. 3 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", а саме: реалізація мастильних матеріалів та автозапчастин без придбання відповідного торгового патенту.

На підставі акта перевірки від 09.03.2010 №174/02/28/23/НОМЕР_1 за вказаними порушеннями ДПІ у м. Вінниці до ФОП ОСОБА_1 прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, які позивачем у судовому порядку оскаржуються, від 15.03.2010 № на суму 4065,0 грн. (а.с. 15) та від 15.03.2010 № на суму 13,23 грн. (а.с. 16).

Суд не погоджується з діями ДПІ у м. Вінниці та вважає неправомірним застосування до ФОП ОСОБА_1 рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.03.2010.

Так, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються, при продажу товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити державну регуляторну політику.

В судовому засіданні встановлено, що під час здійснення перевірки посадовими особами відповідача не взято до уваги той факт, що, згідно свідоцтва про сплату єдиного податку (а.с. 11), ФОП ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування, а відтак, має право на проведення розрахункових операцій без використання реєстратора розрахункових операцій.

Частиною 1 п. 1 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998 №727/98 установлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва: фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Згідно преамбули зазначеного Указу, спрощена система оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва не поширюється на:

суб'єктів підприємницької діяльності, які провадять діяльність у сфері грального бізнесу (в тому числі діяльність, пов'язану із влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (у тому числі державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій формі), здійснюють обмін іноземної валюти;

суб'єктів підприємницької діяльності, які є виробниками підакцизних товарів, здійснюють господарську діяльність, пов'язану з експортом, імпортом та оптовим продажем підакцизних товарів, оптовим та роздрібним продажем підакцизних пально-мастильних матеріалів;

суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють: видобуток та виробництво дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення; оптову, роздрібну торгівлю промисловими виробами з дорогоцінних металів, що підлягають ліцензуванню відповідно до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності".

Відповідно до абз. 4 п. 7 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998 №727/98, дія цього Указу не поширюється на фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи та здійснюють торгівлю лікеро-горілчаними та тютюновими виробами та паливо-мастильними матеріалами.

У той же час п. 4 р. ІІ (Прикінцеві положення) Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" від 25.03.2005 №2505-ІV встановлено деякі особливості, з урахуванням яких застосовується Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998 №727/98, в тому числі визначено визначено вичерпний перелік видів господарської діяльності, на які не поширюється спрощена система оподаткування, обліку та звітності. Зокрема, згідно з зазначеного переліку перебувати на спрощеній системі не можуть суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють оптовий і роздрібний продаж підакцизних пально-мастильних матеріалів.

Цим же Законом встановлено також термін дії зазначених особливостей - з 01.07.2005 до прийняття Закону України "Про спрощену систему оподаткування".

Як встановлено судом, та підтверджено в судовому засіданні позивачем, останній здійснює підприємницьку діяльність щодо продажу автозапчастин. Крім того, перевіркою зафіксовано факт продажу підприємцем мінерального масла марки FORMEL SUPER SAE 15W-40.

Норми чинного законодавства з питань акцизного збору не дозволяють віднести зазначені товари до групи підакцизних.

Так, статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 №18-92, визначено, що акцизний збір - це непрямий податок на окремі товари (продукцію), визначені законом як підакцизні, який включається до ціни цих товарів (продукції).

Перелік пально-мастильних матеріалів, які оподатковуються акцизним збором, визначено в Законі України "Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі товари (продукцію)" від 11.07.1996 №313/96-ВР.

Так, вказаним законом затверджено ставки акцизного збору і ввізного мита на товари (продукцію) за такими кодами УКТ ЗЕД: 2203 00, 2710 11 (з підкатегоріями), 2710 19 (з окремо визначеними підкатегоріями).

Відповідно ж до УКТ ЗЕД, паливо, масла та мастила належать до групи 27 "Енергетичні матеріали; нафта та продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні" та мають коди 2707 00, 2710 00, посилання на які відсутні в Законі України "Про ставки акцизного збору і ввізного мита на деякі товари (продукцію)".

Таким чином мінеральне масло, факт продажу якого встановлено перевіркою, оформленою актом від 09.03.2010 №174/02/28/23/НОМЕР_1, до переліку підакцизних товарів не входить.

Зважаючи на те, що оподаткування прибутку ФОП ОСОБА_1 проводиться шляхом сплати ним єдиного податку, та беручи до уваги, що підприємець здійснює продаж товарів, не включених до переліку підакцизних, та те, що на останнього поширюється дія Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", суд приходить до висновку, що при проведенні розрахунків позивач не зобов'язаний використовувати реєстратор розрахункових операцій.

Крім того, Законом України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" не передбачено придбання торгового патенту для здійснення торговельної діяльності для реалізації мастильних матеріалів та автозапчастин.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить висновку про те, що ДПІ у м. Вінниці рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.03.2010 № та № прийняті з порушенням законодавства України. Доказів які б спростовували вищевикладене відповідачем не надано, правомірність свого рішення не доведено, у зв'язку з чим позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.03.2010 № та № слід задовольнити.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню, а понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при звернені до суду згідно зі ст. 94 КАС України підлягають стягненню з Державного бюджету на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у м. Вінниці про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення державної податкової інспекції у м. Вінниці про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 15.03.2010 № та №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 3,4 грн. (три гривні сорок копійок) державного мита, сплаченого згідно квитанції №NOXU445013 від 24.03.2010, яка зберігається в матеріалах адміністративної справи № 2-а-1255/10/0270.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 14.05.10

Суддя Курко Олег Петрович

11.05.2010