Справа № 2а/1770/1897/2011
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2011-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/1897/2011

06 вересня 2011 року 09год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом

Прокурора Зарічненського району в інтересах держави в особі Дубровицької міжрайонної державної податкової інспекції третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 селищна рада
до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ :

Прокурор Зарічненського району в інтересах держави в особі Дубровицька міжрайонна державна податкова інспекція звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності в сумі 3749,13 грн., яка виникла на підставі податкового повідомлення форми "Ф" №, винесеного ОСОБА_1 відділенням Дубровицької МДПІ 31.12.2010 року.

Ухвала про відкриття скороченого провадження від 04.05.2011 року отримана відповідачем 05.08.2011 року.

Відповідачем у 10-денний строк з дня одержання даної ухвали не подано ні заперечень проти позову з документальним обґрунтуванням, ні заяви про визнання позову.

Суд вважає, що повідомлених позивачем обставин та долучених ним до матеріалів справи документів достатньо для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику сторін.

Розглянувши в порядку скороченого провадження у встановлений ст.183-2 КАС України строк матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно договору оренли землі від 16.02.2010 року, укладеного між ОСОБА_1 селищною радою та гр.ОСОБА_2, останньому надано в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування виробничого приміщення, яка знаходиться: смт. Зарічне, вул. Партизанська, 5 "б", загальною площею - 0,26 га. з нормативною грошовою оцінкою - 143309,10 грн., строком на 1 рік. Згідно умов договору орендна плата вноситься орендарем у безготівковій формі в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки землі, що становить - 4299,27 грн. в рік.

Дані обставини підтверджуються поданим позивачем та дослідженим судом договором оренди землі від 16.02.2010 року (а.с.3-4).

Станом на 18.04.2011 року, згідно листа Зарічненського відділення Дубровицької МДПІ, відповідно до даних особового рахунку відповідача (а.с.6), заборгованість відповідача по сплаті орендної плати за землю з фізичних осіб становить 3749,13 грн.

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про систему оподаткування" №1251-XII від 25.06.1991 року, чинного на час існування відповідних правовідносин, встановлено, що плата за землю (земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності) належать до загальнодержавних і справляються на всій території України. А згідно п.3 ч.1 ст.9 вказаного Закону, платники податків і зборів зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни.

Статтею 2 Закону України "Про плату за землю" №2535-XII від 03.07.1992 року, чинного на час існування відповідних правовідносин, встановлено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Статтею 5 Закону України "Про плату за землю" №2535-XII від 03.07.1992 року, чинного на час існування відповідних правовідносин, встановлено, що об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Статтею 17 Закону України "Про плату за землю" №2535-XII від 03.07.1992 року, чинного на час існування відповідних правовідносин, визначено, що податкове зобов'язання по земельному податоку, а також орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Судом встановлено, що податковим органом відповідно до пп.г)пп.4.2.2. п.4.2. ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, податковим повідомленням форми "Ф" № від 31.12.2010 року визначено відповідачу податкове зобов'язання за платежем "орендна плата за землю з фізичних осіб" в розмірі 3749,13 грн. (а.с.5).

Згідно пп.4.2.2. п.4.2. ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, чинного на час існування відповідних правовідносин, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків;

г) згідно з законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий орган.

Відповідно до абз.2 пп.5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, чинного на час існування відповідних правовідносин, у разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

Доказів оскарження відповідачем податкового повідомлення форми "Ф" № від 31.12.2010 року в адміністративному порядку не надано. За даними КП ДАС, ОСОБА_2 до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про скасування податкового повідомлення форми "Ф" № від 31.12.2010 року не звертався.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року, чинного на час існування відповідних правовідносин, податкове зобов'язання платника податків, визначене вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважається узгодженим.

В силу положень пп.5.2.4 п.5.2 ст.5 цього ж Закону, узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Оскільки доказів погашення боргу або оскарження у встановленому порядку податкового повідомлення-рішення Дубровицької МДПІ відповідачем не подано, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

У відповідності зі ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас ч. 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать і органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.11 ст.10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" №509-XII від 04.12.1990 року, державним податковим інспекціям надано право подавати до суду позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати по справі згідно ч.4 ст.94 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.160-163,183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача - ОСОБА_2 до місцевого бюджету ОСОБА_1 селищної ради на р/р 0154 в ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017, заборгованість з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, яка виникла на підставі податкового повідомлення форми "Ф" № НОМЕР_1 від 31.12.2010 року в сумі 3749 (три тисячі сімсот сорок дев"ять) грн. 13 коп.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова, прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до ч.1 ст.256 КАС України виконується негайно.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів. Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Друзенко Н.В.