Справа № 813/3375/13-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року Справа № 876/9633/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,

судді Ліщинський А.М.

судді Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників:

від позивача Корчик В.Я.

від відповідача Кожухар І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.06.2013 року у справі № 813/3375/13-а за позовом ВКПП «Віктуар» до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання недійсним акту (рішення), -

В С Т А Н О В И В :

ВКПП «Віктуар» (позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова (відповідач) про скасування рішення №25 від 18.04.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне. Начальником УПФУ у Франківському районі м. Львова Панчишин О.Я. 18.04.2013 року винесено рішення № 25 про застосування санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальником або органом Пенсійного фонду до ВКПП «Віктуар» у вигляді штрафу в сумі 351,11 грн., та нарахування пені в сумі 4371,25 грн. Правовою підставою для ухвалення оскаржуваного рішення на думку УПФУ у Франківському районі м. Львова є пункт 2 частини 9 статті 106 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що регулює відповідальність страхувальника за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду. Позивач вважає дане рішення не законним та ухваленим з перевищенням своїх повноважень, оскільки положення Закону, на підставі яких винесено оскаржуване рішення втратили чинність.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12.06.2013 року у справі №813/3375/13-а адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення № 25 начальника Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова від 18.04.2013 року про застосування фінансових санкцій.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу. З посиланням на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права апелянт просить постанову суду скасувати, та прийняти нову, якою у задоволені позову відмовити, посилаються на те, що стягнення заборгованості по сплаті соціальних внесків і сум штрафних санкцій, нарахованих і/або несплачених в період до 01.01.2011 року, в тому числі соціальних внесків строк сплати яких на 01.01.2011 року не настав, здійснюється в відповідності з законодавством, яке діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій згідно п.7 розділу 8 перехідних положень Закону №2464.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує.

Представник відповідача підтримує вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

18.04.2013 року начальником УПФУ у Франківському районі м. Львова було винесено рішення від № 25 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальником або органом Пенсійного фонду у вигляді штрафу в сумі 351, 11 грн., та нарахування пені в сумі 4371, 25 грн., за період 19.07.2007 до 11.04.2013 року на підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

За період до 1 січня 2011 року відносини, що виникали між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулювались Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 року (Закон 1058), яким визначались платники страхових внесків, порядок їх нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Частиною 2 статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла до 01 січня 2011 року передбачено, що cуми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно з п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, яка діяла до 01 січня 2011 року, за несплату (неперерахування)або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Згідно ч. 5 п. 7 Розділу VІІІ «Заключні та Перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків по діючим видам нарахованих та/або не сплачених в період до 01 січня 2011 року, у тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюються фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування у відповідності до законодавства, яке діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Згідно ч.12 п.10 Розділу VІІІ «Заключні та Перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», визнано такими, що втратили чинність з 1 січня 2011 року п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону 1058.

Отже, відповідач при винесені спірного рішення застосував норму Закону, яка втратила чинність з 01.01.2011 року.

Судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що відповідачем в порушення вимог діючого законодавства застосовано до позивача фінансові санкції на підставі п.4 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яку виключено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», оскільки рішення про застосування вищевказаної фінансової санкції прийнято після 01 січня 2011 року, тобто коли у відповідача були відсутні повноваження щодо їх застосування на підставі п.4 ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Вказана правова позиція викладена у судовій практиці Верховного Суду України (постанова від 19.02.2013 року, постанова від 20.11.2012 року) та Вищого адміністративного суду України (ухвала від 20.11.2012 року №К/9991/9042/12).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Керуючись ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12.06.2013 року у справі № 813/3375/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.