Справа № 2а-570/10
Суддя: Пащенко Т. П.
Дата ухвалення: 2010-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-570/10
Провадження № 2а-570/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2010 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі :

головуючого судді Пащенко Т.П.,

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Болградського відділу Державної автоінспекції ОСОБА_2 про визнання нечинною постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора ДПС Болградського ВДАІ ОСОБА_2 про визнання нечинною постанови серії ВН 225507 від 06.05.2010 р., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП в звязку з порушенням ним п.11.5 Правил дорожнього руху України, а саме поворот на ліво з правої полоси та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він рухався по вулиці з одностороннім рухом на ділянці якої не було розподільчої полоси, з обох сторін було припарковано автомобілі, тому він рухався по вузькому коридору створеному припаркованими з обох сторін автомобілями, повертав на ліво враховуючи ширину проїжджої частини і траєкторію повороту, тому увійшов в поворот правильно по потрібній траєкторії не створюючи ні для кого будь-яких перешкод, у звязку з чим вважає, що ним не було порушено Правила дорожнього руху і відповідачем винесено нечинну постанову.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що він намагався інспектору пояснити, що поворот виконано правильно так як іншої можливості у нього не було в звязку з тим, що з обох сторін було припарковано автомобілі, на дорозі не має розмітки, проте останнім відносно нього було складено протокол та винесено постанову.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, оскільки вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача було винесено правомірно. Зазначив, що позивачем дійсно було порушено п.11.5 Правил дорожнього руху України виконано поворот на ліво з крайньої правої полоси. Крім того, так як був знак «Направлення руху по полосам» розмітка не є обовязковою, водій повинен був відповідно до п.11.1 Правил дорожнього руху з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними виконати маневр.

Вислухавши сторони, свідка ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обгрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Із матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП вбачається, що 06.05.2010 року о 11 год. 50 хв., ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_1, в м. Болграді по вул. Ас. Христева з одностороннім рухом виконав поворот на ліво з крайнього правого ряду, призначеного для руху прямо, чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху України, в звязку з чим інспектором ДПС Болградського ВДАІ ОСОБА_2 складено протокол серії ВН №246866 про порушення водієм п.11.5 Правил дорожнього руху України, за яке передбачена відповідальність згідно ч.2 ст. 122 КУпАП. В зазначеному протоколі в частині «пояснення по суті порушення» - водій ОСОБА_1 власноручно зазначив «З обох сторін на проїжджій частині стоять автомобілі. Розмітки не має. На ліво повернув правильно. Вини не має». На підставі зазначеного протоколу інспектором ДПС Болградського ВДАІ ОСОБА_2 06.05.2010 року винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ВН №225507, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 425 грн.

В судовому засіданні позивач зазначене підтвердив, а також те, що власноручно зазначив в протоколі. Крім того, надав суду фотокартки місця скоєння адміністративного правопорушення та пояснив суду, що вони були зроблені на наступний день в звязку з чим на них не має припаркованих автомобілів.

Показання свідка - ОСОБА_3, який перебував у той момент з позивачем у автомобілі не відповідають поясненням позивача та носять суперечливий характер, а саме він пояснив, що автомобілі стояли на стоянках, а не на проїжджій частині дороги, фотокартки місця скоєння правопорушення були зроблені в той же день, а не на наступний як пояснює позивач, поворот водій автомобіля ОСОБА_1 не міг виконати з лівої полоси так як там була яма, в звязку з чим всі водії виконували поворот таким чином як і ОСОБА_1

З наданих позивачем фотокарток судом встановлено, що дійсно на перехресті встановлено знак «Направлення руху по полосам», автомобілі знаходяться на стоянці, а не на проїжджій частині дороги.

Згідно з п.11.5 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до п.11.1 Правил дорожнього руху кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП порушення п.11.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України постанова серії ВН № 225507 від 06.05.2010 року винесена особою, яка склала оскаржувану постанову, на підставі і у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема, Законом України «Про міліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правил дорожнього руху України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України 27.03.2009 N 111 (надалі Інструкція) функції контролю за дорожнім рухом, тобто виявлення порушень законодавства, правил, норм і стандартів у сфері убезпечення дорожнього руху покладені на підрозділи дорожньо-патрульної служби ДАІ. Так, п. п. 3.3, 3.4 вказаної Інструкції надає право співробітникам ДПС попередження та припинення адміністративних

правопорушень у сфері дорожнього руху, винесення відповідно до чинного законодавства постанов про адміністративні порушення.

Оскільки інших доказів у підтвердження обставин, на які позивач посилався в обґрунтування своїх вимог, останнім не надано, суд вважає постанову по справі про адміністративне правопорушення від 06.05.2010 року серії ВН №225507 обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,71,158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст.9, 122 ч.2, 245, 251,280,288,289 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби Болградського відділу Державної автоінспекції ОСОБА_2 про визнання нечинною постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 225507 складену 06 травня 2010 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Т.П. Пащенко