Справа № 481/911/13-а
Суддя: Васильченко Н. О.
Дата ухвалення: 2013-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/911/13-а
Провадж.№ 2-а/481/23/2013
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2013 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі: Юхименко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника головного управління праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації ОСОБА_2, начальника управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_3, Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, про зобовязання вчинити дії, відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів начальника головного управління праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 (надалі начальника ГУ ПСЗН Миколаївської ОДА) та начальника управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївській області ОСОБА_3 (надалі начальника УПСЗН Новобузької РДА) в якому посилаючись на не вірне застосування відповідачем законів України при нарахуванні йому державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сімї, просив зобовязати відповідачів проводити нарахування йому зазначеної допомоги за період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 рік у розмірі, що дорівнює повного розміру прожиткового мінімуму установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» та стягнути з відповідачів, субєктів владних повноважень матеріальну шкоду, завдану йому прийняттям неправомірного рішення про призначення йому відповідної соціальної допомоги у заниженому розмірі, яку він оцінив у розмірі 6882 грн., яка складається з сум встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб за період з 01.01.2013 року по 30.06.2013 рік.

Ухвалою суду від 29.05.2013 року за клопотанням сторін залучено до участі у розгляді справи третього відповідача - управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївській області (надалі УПСЗН Новобузької РДА).

При судовому розгляді справи позивач ОСОБА_1 посилаючись на обставини викладені в своїй позовній заяві, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, начальник УПСЗН Новобузької РДА, в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, посилаючись на свої письмові заперечення, які вона раніше подала до суду, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача УПСЗН Новобузької РДА згідно довіреності № 1 від 22.05.2013 року ОСОБА_4, в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог позивача, зазначила, що ОСОБА_1І, як працездатній особі, у відповідності до вимог ст. 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям» при визначенні розміру державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сімї правомірно було застосовано рівень забезпечення прожиткового мінімуму, який згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» складає 21 % прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення, а тому розмір допомоги, яку він одержує відповідає вимогам Законів України. Просила у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Відповідач, начальник ГУ ПСЗН Миколаївської ОДА ОСОБА_2, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй судової повістки. Про причини своєї неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не направляла. У клопотанні, предявленою нею до суду 29.05.2013 року, остання наголошує, що вона не є тією посадовою особою, яка повинна відповідати за вказаним позовом.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відноситься до категорії зайнятого населення, оскільки зареєстрований як фізична особапідприємець, згідно свідоцтва про державну реєстрацію серії ВОЗ №110375, однак фактично підприємницькою діяльністю не займається, доход не отримує. Проживає разом з матірю-пенсіонеркою ОСОБА_5 у належному їй будинку № 24, розташованому по вул. Червоний Орач в м. Новий Буг. Заробітку (доходів) не має, проживає виключно за рахунок пенсії матері та державної соціальної допомоги, призначеної йому як члену малозабезпеченої сімї.

Згідно довідки Новобузького відділення Баштанської МДПІ Миколаївської області від 11.01.2013 року №55/17, ОСОБА_1 як субєкт підприємницької діяльності, згідно поданих ним звітів, доходів за 2012 рік не отримував (дохід складає 0,00 грн.)

18.01.2013 року ОСОБА_1 звернувся до УПСЗН Новобузької РДА з заявою про призначення йому державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сімї.

За результатами розгляду його заяви 23.01.2013 року на засіданні районної комісії УПСЗН Новобузької РДА по розгляду питань повязаних із призначенням державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям та житлових субсидій ОСОБА_1 було призначено зазначену державну допомогу за період з 01 січня по 30 червня 2013 у розмірі 180,65 грн.

Як вбачається з письмових заперечень відповідача, розмір зазначеної допомоги визначався відповідачем з врахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму, застосування якого позивач вважає неправомірним, оскільки це суперечить нормам Конституції України та значно зменшує розмір виплати такої допомоги.

У відповідності до вимог ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом, яким спрямовано реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім'ям є Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям».

Статтею 5 вказаного закону регламентовано, що розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупними доходом, який обчислюється за методикою, встановленою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім'ї. До стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму. Рівень забезпечення прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України і затверджується одночасно з прийняттям закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Так, у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» рівень забезпечення прожиткового мінімуму (гарантований мінімум) для призначення допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» у відсотковому співвідношенні до прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема для працездатних осіб у 2013 році становить 21 відсоток.

З огляду на викладене, розмір державної соціальної допомоги малозабезпеченій сімї для даної соціальної групи населення (для працездатних осіб, дохід яких становить менше прожиткового мінімуму) проводиться з наступного розрахунку:

Прожитковий мінімум установлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» для працездатного населення з 1 січня 2013 року складає 1147 гривень Х 75 відсотків передбачених ст. 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» Х 21 відсоток передбачений ст. 9 Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік», що остаточно складає з 01.01. по 30.06.2013 року 180,65 грн.

У відповідності до вимог п. 3 ст. 116 Конституції України забезпечення проведення політики у сфері соціального захисту населення належить до повноважень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 2 рішення Конституційного Суду України від 25.01.2012 року № 3-рп/2012р. в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону повязані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Позивач ОСОБА_1 не є інвалідом, а є повнолітнім, здоровим, працездатним членом малозабезпеченої сім'ї, який зареєстрований як фізична особа-підприємець, а тому він не відноситься до соціально незахищеної групи населення, яким згідно з ст. 9 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачено виплату державної соціальної допомоги у 100 відсотковому розмірі відповідного прожиткового мінімуму.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що державна соціальна допомога малозабезпеченій сім'ї позивачу була нарахована та виплачена у розмірі, який відповідає Законам України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» та «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», при призначенні позивачу державної соціальної допомоги, відповідачі діяли на підставі, у спосіб та межах наданих їм повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства, що вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

В силу вимог ст. 94 КАС України, судові витрати, понесенні позивачем у звязку з розглядом справи, слід віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 10 12, 15, 71, 158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до начальника головного управління праці та соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації ОСОБА_2, начальника управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_3, Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, про зобовязання вчинити дії, відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням - відмовити.

Судові витрати понесені позивачем у звязку з розглядом справи, віднести на його рахунок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду, відповідно до ст. 186 КАС України.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_6