Справа № 825/3810/14/5556/15
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Самсіна І.Л., Терлецького О.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 5 березня 2015 року у справі за її позовом до головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель - державного інспектора сільського господарства в Чернігівській області Житника Сергія Васильовича (далі - держінспектор), Новояриловецького сільського голови Ткаченка Володимира Миколайовича, третя особа - Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області, про визнання протиправними дій,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 5 березня 2015 року на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) відмов у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2015 року про відмову у задоволенні позову.

Не погодившись з ухвалою Вищого адміністративного суду України, ОСОБА_4 подала заяву про її перегляд Верховним Судом України з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах статей 6, 9, 10 Закону України від 19 червня 2003 року № 963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель», пунктів 4.1, 5.1, 5.5 Порядку планування та проведення перевірок з питань здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 12 грудня 2003 року № 312, пункту 2 Положення про державну інспекцію сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23 грудня 2011 року № 34/20347, що, на думку заявника, підтверджується рішеннями суду касаційної інстанції від 18 листопада 2014 року, 16 червня і 9 липня 2015 року (справи №№ К/9991/54876/12, К/800/22684/14, К/800/28089/14 відповідно).

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевіривши наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмету спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Як убачається зі змісту заяви, тексту судових рішень у справі, в якій оспорюється рішення касаційного суду, в основі правозастосовних висновків лежать результати перевірки дотримання вимог земельного законодавства Новояриловецькою сільською радою Ріпкинського району Чернігівської області, ініційованої місцевою прокуратурою, яку провів держінспектор і який виявив порушення при прийнятті рішення про надання у власність ОСОБА_4 суміжної земельної ділянки. Дії ОСОБА_4 не перевірялися, у зв'язку з чим, як констатував суд, держінспектор не міг порушити її прав, зокрема, давати пояснення, надавати документи, обмежувати в доступі до її конфіденційної інформації.

У судовому рішенні, наданому для порівняння, правозастосовні висновки стосувалися недотримання контролюючим органом, який проводив перевірку вимог земельного законодавства, процедурних прав саме суб'єкта перевірки, як-от проведення перевірки без попереднього повідомлення, без наказу про її проведення тощо (ухвала від 9 липня 2015 року).

Що ж до ухвал Вищого адміністративного суду України від 18 листопада 2014 року і 16 червня 2015 року, то вони не можуть бути прикладом на підтвердження неоднаковості у правозастосуванні, позаяк не є остаточними, ними з огляду на неповноту фактичних обставин справи суд скасував рішення судів попередніх інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

З наведеного випливає, що рішення суду касаційної інстанції, додані на обґрунтування заяви, ухвалені за інших фактичних обставин, а тому не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах і у зв'язку з цим унеможливлюють відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до головного спеціаліста відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель - державного інспектора сільського господарства в Чернігівській області Житника Сергія Васильовича, Новояриловецького сільського голови Ткаченка Володимира Миколайовича, третя особа - державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області, про визнання протиправними дій для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 5 березня 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: І.Л. Самсін

О.О. Терлецький