Справа № 2а/0370/3098/12
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Львів № 9104/180070/12

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.

суддів: Каралюса В.М., Костіва М.В.

за участю секретаря судового засідання: Корнієнко О.А.

представника апелянта: Федорчук І.Ю.

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2012 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

27.09.2012 року позивач ФОП ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 10.09.2012 року № .

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2012 року позов задоволено. Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення - рішення від 10.09.2012 року № .

Не погодившись із даною постановою, апелянт Луцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області подав апеляційну скаргу, покликаючись на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2012 року скасувати, та прийняти нову якою відмовити в задоволенні позову.

Представник апелянта Федорчук І.Ю. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу із підстав у ній зазначених.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість постанови суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що первинними фінансово-господарськими документами наявними у матеріалах справи підтверджується реальність здійснення господарської операції та правомірність включення до складу податкового кредиту суми сплаченого податку у зв'язку із придбанням товарів.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи і є правильними виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, в період з 13.08.2012 року по 17.08.2012 року податковий орган провів документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового законодавства СГД - фізичної особи ОСОБА_3 з питань взаєморозрахунків з ТзОВ «ТД «Доар» за березень 2011 року та з ПП «Фрутлайн» за квітень 2011 року.

За результатами перевірки складено акт № 4032/17-2/НОМЕР_2 від 27.08.2012 р. яким встановлено порушення:

- ч.1 ст.203, 215, 228, 662, 655, 628, 638,664 ЦК України в частині недотримання в момент вчинення правочину вимог, які спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені п.5 ст.203 ЦКУ, договори СПД ОСОБА_3, ТзОВ «Доар» та ПП «Фрутлайн» відповідно до ч.1, 5 ст.203, п.1,2 ст.215, ст.228 ЦК України, мають ознаки нікчемності та є нікчемними - в силу закону;

- п.198.1., п.198.2 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту на суму 112 077 грн., в т.ч. за березень 2011 року - 53 480 грн. та квітень 2011 року - 58 597 грн., а також занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті в бюджет за березень - квітень 2011 року на суму 112 077 грн.;

На підставі вказаного акту перевірки податковий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № від 10.09.2012 р. форми «Р» яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на суму 140 906 грн., в тому числі: за основним платежем - 112077,00 грн. та за штрафними ( фінансовими ) санкціями ( штрафами) - 28019,25 грн.

Підставою для винесення вказаного повідомлення-рішення є висновки податкового органу по результатам проведеної перевірки про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем ФОП ОСОБА_3 та контрагентами ТзОВ «Доар» та ПП «Фрутлайн».

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин про те, чи були дії позивача спрямовані на безпідставне одержання коштів із державного бюджету, чи мали операції із придбання товарів та послуг реальний характер, яким чином придбались товари а також дійсна можливість здійснення таких операцій.

01.09.2009 року позивач ФОП ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі продажу № 72 від 01.09.2009 року придбав у ПП «Фрутлайн» товар ( апельсини, лимон, грейпфрути, помідори) на загальну суму - 351581,75 грн. в тому числі ПДВ - 58596,96 грн.

На підтвердження реальності здійснення господарської операцій позивач надав договір купівлі-продажу № 72 від 01.09.2009р., податкові накладні № 204 від 28.04.2011 року, № 193 від 27.04.2011 року, № 126 від 19.04.2011 року, № 47 від 08.04.2011 року; видаткові накладні № 47 від 08.04.2011 р., № 126 від 19.04.2011 року, № 193 від 27.04.2011 року, № 204 від 28.04.2011 року, товарно-транспортні накладні № 80411 від 08.04.2011 року, № 190411 від 19.04.2011 року, № 270411 від 27.04.2011 року, № 280411 від 28.04.2011 року. (а.с.20-31)

04.01.2011 року ФОП ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу № 0401 з ТзОВ «Доар» придбав товар ( перець, цибуля, помідори і.д. ) на загальну суму - 545504,33 грн. в тому числі ПДВ - 53479,61 грн.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивач надав договір купівлі-продажу № 0401 від 04.01.2011 р., податкові накладні № 137 від 02.03.2011 року, № 1938 від 17.03.2011 року, № 2536 від 22.03.2011 року, № 3261 від 28.03.2011 року, № 2176 від 19.03.2011 року; видаткові накладні: № 137 від 02.03.2011 року, № 1936 від 17.03.2011 року, № 2176 від 19.03.2011 року, № 2536 від 22.03.2011 року, № 3261 від 28.03.2011 року, товарно-транспортні накладні № 137 від 02.03.2011 року, № 1938 від 17.03.2011 року, № 2176 від 19.03.2011 року, № 2536 від 22.03.2011 року, № 3261 від 28.03.2011 року. (а.с.34-47)

Судом першої інстанції встановлено, що придбаний у контрагентів товар був реалізований в березні-грудні 2011 р. іншим юридичним особам, що підтверджується довідкою від 19.10.2012 р. № 128.

Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи які фіксують факти здійснення господарських операцій.

В п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого ( нарахованого) у зв'язку з придбання товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними ( або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу ) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11. ст. 201 цього Кодексу.

Первинні документи судом визнані недійсними не були, судових спорів щодо правильності їх складання немає, відсутні докази які свідчать про те, що надані відомості не відповідають дійсності та свідчать про фіктивність господарської операції.

Отже, позивач правомірно відніс до податкового кредиту в березні-квітні 2011 р. ПДВ на суму - 112076,57 грн., сплаченого при придбанні товару у контрагентів ТзОВ «ТД «Доар» та ПП «Фрутлайн».

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що представлені позивачем первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та підтверджують реальність (товарність) здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами по наданню послуг, отримання товару та використання їх в господарській діяльності та спростовують висновки податкового органу про протиправність віднесення позивачем сум податку на додану вартість за господарськими операціями до складу податкового кредиту.

Крім того, твердження відповідача про відсутність у контрагентів необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності через відсутність управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів ( робіт, послуг ) колегія суддів не приймає до уваги оскільки, згідно положень ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Чинне податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку ( стану ) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Покликання апелянта не нікчемність правочинів колегія суддів не бере до уваги оскільки, вказані правочини судом визнані недійсними не були, судових спорів щодо правильності їх складання немає, відсутні докази які свідчать про те, що наведені в податкових накладних відомості не відповідають дійсності та свідчать про фіктивність господарської операції.

ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Позови податкових органів про визнання такого правочину (угоди, господарського зобов'язання) недійсним розгляду у судовому порядку не підлягають, оскільки визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У Постанові Пленуму від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Верховний Суд України розтлумачив, що нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду (п. 4 Постанови). Виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (ч. 1 ст. 216 ЦК України ) (п. 7 Постанови).

При цьому колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду України по цій категорії спорів, яка полягає в тому, що несплата продавцем чи його контрагентом податку на додану вартість до бюджету, у разі фактичного здійснення господарської операції, не впливає на формування податкового кредиту покупцем та не є підставою для позбавлення останнього права на відшкодування цього податку, якщо він виконав усі передбачені законом умови отримання такого відшкодування і має всі документальні підтвердження розміру заявленого податкового кредиту.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.205, ст.206, ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26.10.2012 року у справі за № 2а-0370/3098/12 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Н.В. Бруновська

Судді: В.М. Каралюс

М.В. Костів