Справа № 594/570/15а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 р. Справа № 876/8629/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 року у адміністративній справі №594/570/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 27.05.2015 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області про визнання незаконною відмову управління щодо здійснення перерахунку пенсії з урахуванням північної надбавки та районного коефіцієнту на підставі довідок про заробітну плату та зобов'язання зробити перерахунок пенсії на підставі довідок про заробітну плату.

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату: від 17.03.2015 року №№С-139, С-139/2, виданих архівною службою адміністрації міста Урай Ханти-Мансійського округу Югра РФ; від 14.08.2006 року №30, виданої ТОВ «Спец УБР Туртас» від 29.12.2006 року №Г-14, виданої архівним відділом адміністрації міста Ніжнєвартовск; від 05.10.2009 року № 20, виданої ТОВ «СУБР-3». Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі провести з 05.05.2015 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 з урахуванням районних коефіцієнтів і північної надбавки на підставі довідок про заробітну плату: від 17.03.2015 року №№С-139, С-139/2, виданих архівною службою адміністрації міста Урай Ханти-Мансійського округу Югра РФ; від 14.08.2006 року №30, виданої ТОВ «Спец УБР Туртас» від 29.12.2006 року №Г-14, виданої архівним відділом адміністрації міста Ніжнєвартовск; від 05.10.2009 року №20, виданої ТОВ «СУБР-3». В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. ОСОБА_2 є пенсіонером та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області і отримує пенсію з 21.06.2006 року як інвалід ІІІ групи, а з 01.01.2012 року отримує пільгову пенсію за віком.

06 жовтня 2014 року Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 06.10.2014 року в адміністративній справі № 594/1093/14-а (а.с.40-42) за позовом ОСОБА_2 яка набрала законної сили, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі зарахувати в пільговому обчисленні, зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців, період роботи ОСОБА_2 з 09.07.1979 року по 15.07.1983 року, з 14.10.1984 року по 30.09.1985 року, з 01.10.1985 року по 26.05.1994 року, з 15.03.1995 року по 01.09.1997 року, з 01.04.2000 року по 31.03.2004 року, як трудовий стаж вироблений в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі зробити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_2 з врахуванням пільгового обчислення стажу з 08.03.2014 року.

05.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся із заявою до відповідача з проханням провести перерахунок пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату від 14.08.2006 року № 30, виданої ООО «Спец УБР Туртас», №Г-14 від 29.12.2006 року та №Г-456 від 10.08.2014 року, виданих архівним відділом м. Нижнєвартовська, довідок №С-139, №С-139-2 від 17.03.2015 року, виданих архівною службою м. Урай та врахувати нараховані та виплачені суми виплат за районними коефіцієнтами та північною надбавкою відповідно до вказаних довідок.

Листом Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі №1058/03 від 14.05.2015 року ОСОБА_2 відмовлено в перерахунку пенсії з посиланням на ст. 96 Закону від 15.05.1990 року №1480-1 «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», згідно якої в разі виїзду за межі районів Крайньої Півночі , чи місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, обчислення заробітної плати, з якої призначаються пенсії, проводиться із виключенням сум північної надбавки та районного коефіцієнта. Порядок застосування районних коефіцієнтів при обчисленні пенсії, а також перерахунку пенсії при вибутті з цих районів визначався Радою Міністрів СРСР.

Із записів трудової книжки позивача вбачається наступне: 01.04.2000 року ОСОБА_2 прийнятий в цех буріння слюсарем бурового обладнання 5 розряду в ТОВ «Урайнефтеотдача». Місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі; 30.06.2000 року звільнений переводом в ТОВ «ШАНСКо»; 01.07.2000 року прийнятий переводом з ТОВ «УНО» в цех буріння бурового обладнання 5 розряду ТОВ «ШАНСКо». Місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі; 10.12.2000 року звільнений за власним бажанням з ТОВ «ШАНСКо»; 11.12.2000 року прийнятий старшим дизелістом в розряді вахтово-експедиційним методом роботи в ЗАТ «Спец Убр-Туртас». Місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі; 01.04.2001 року ЗАТ «Спец Убр-Туртас» реорганізовано в ТОВ «Спец Убр-Туртас»; 05.04.2001 року звільнений в порядку переведення у ВАТ «Спец УБР». Місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі; 06.04.2001 року прийнятий машиністом бурової установки 6 розряду вахтовим методом по контракту у ВАТ «Спец УБР»; 31.12.2001 року звільнений переведенням в ЗАТ «СУБР-3»; 01.01.2002 року прийнятий в порядку переведення машиністом бурової установки 6 розряду, вахтовим методом по контракту в ЗАТ «СУБР-3». Місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі; 27.05.2002 року звільнений по закінченню контракту із ЗАТ «СУБР-3»; 13.07.2002 року прийнятий дизелістом 6 розряду вахтовим методом роботи по договору в ТзОВ «Спец Убр-Туртас». Місцевість прирівняна до районів Крайньої Півночі; 01.08.2002 року переведений машиністом бурової установки 6 розряду вахтовим методом роботи; 31.03.2004 року звільнений з ТОВ «Спец Убр-Туртас» в порядку переведення в ТОВ «Спец Убр Уват».

Згідно довідок про заробітну плату: від 17.03.2015 року №№ С-139, С-139/2, виданих архівною службою адміністрації міста Урай Ханти-Мансійського округу Югра РФ; від 14.08.2006 року №30, виданої ТОВ «Спец УБР Туртас; від 29.12.2006 року №Г-14, виданої архівним відділом адміністрації міста Ніжнєвартовск; від 05.10.2009 року №20, виданої ТОВ «СУБР-3» ОСОБА_2 в період з 2000 по 2003р.р. працював у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі РФ та отримував заробітну плату із застосуванням районного коефіцієнту та північної надбавки.

Дані довідки про заробітну плату видані на основі особових рахунків та підписані посадовими особами. Періоди роботи, зазначені в даних довідках співпадають із даними трудової книжки позивача.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково з тих підстав, що відповідач безпідставно не врахував довідок про заробіток після письмового звернення позивача про проведення перерахунку з врахуванням північної надбавки та районного коефіцієнта.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно статті 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»до заробітної плати для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5.6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування»нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Частиною 1статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»передбачено, що перерахунок пенсії за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюються за нормами цього Закону на підставі документів, про вік, страховий стаж, заробітну плату (доходів) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Для визначення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої із цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до введення в дію цієї Угоди.

Крім того, посилання апелянта на норми Закону «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР» від 15 травня 1990 року є безпідставними, оскільки 5 листопада 1991 року було прийнято Закон України «Про пенсійне забезпечення», яким регламентовано порядок призначення та обчислення пенсій в Україні.

Законодавством України не передбачено обмеження включення до заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, районних коефіцієнтів та північної надбавки.

Таким чином, враховуючи відомості трудової книжки та вищенаведених довідок про заробіток позивача колегія суддів вважає, що відповідач безпідставно не врахував їх після письмового звернення позивача про проведення перерахунку з врахуванням північної надбавки та районного коефіцієнта.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі Тернопільської області - залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2015 року у адміністративній справі №594/570/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після надіслання її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс