Справа № 307/4548/14-а
Суддя: Бобрушко В. І.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/4548/14-а
Провадження № 2-а/307/19/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарях Герич Є.І., Баник А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивує тим, що 25 червня 2014 року в ОСОБА_2 управлінні соціального захисту населення вона отримала відповідь на своє звернення, адресоване цьому органу державної виконавчої влади, хоча поштою відповідь на її звернення відповідач не надіслав. Саме у звязку з цим, їй довелося після спливу встановленого законом для розгляду звернень громадян місячного терміну, особисто прийти до відповідача, де їй була вручена письмова відповідь на її звернення, яке датовано ще 27 травня 2014 року. Зважаючи на ту обставину, що відповідь на звернення нею отримана фактично 25 червня 2014 року, тому саме цей день є датою, від якої слід відраховувати шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів. При цьому, лише після ознайомлення із змістом отриманої відповіді, вона дізналася, що допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку вона отримала в заниженому розмірі, оскільки відповідач замість того, щоб їй, як застрахованій особі, призначити допомогу на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», всупереч діючому законодавству призначив та виплачував згідно Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Виходячи з тієї обставини, що допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку відповідачем переводилася на її рахунок, відкритий у відділенні Приватбанку, то із загальної суми рахунку неможливо було ідентифікувати, який розмір становить допомога при народженні дитини, а які кошти є допомогою по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку. У звязку з цим, вона мала переконання, що допомога по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку їй відповідачем виплачується у належному розмірі. До отримання зазначеного листа про цей факт вона не знала та й знати не могла, так як таку інформацію відповідач до неї ніколи не доводив. Як нею зазначено, відповідачем допомога їй по догляду за дітьми до досягнення ними трьохрічного віку була нарахована та виплачувалася відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми», ухваленої на виконання Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми». Про те, такі дії відповідача вважає неправомірними з таких підстав. До 1 січня 2008 року дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення деяких змін до деяких законодавчих актів України» правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом України від 21 листопада 1992 року №2811-XII «Про державну допомогу сімям з дітьми», дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообовязкового державного соціального страхування та Законом України від 18 січня 2001 року №2240-ІІІ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими законами. Зокрема статтею 43 Закону №2240-ІІІ було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №107 VI були внесені зміни до Закону №2811-XII та Закону №2240-ІІІ. Зокрема, змінами до статті 13 Закону №2811-XII його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону №2240-ІІІ було виключено статті 40-44. Стаття 44 Закону №2240-ІІІ визначає строки надання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку так, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі, зазначеній у частині першій статті 42 Закону, яка фактично здійснює догляд за дитиною, щомісяця з дня надання відпустки для догляду за дитиною по день її закінчення, але не більше як по день досягнення дитиною трирічного віку включно. Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону №107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу ІІ Закону №107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону №22-40-ІІІ. Пунктом 2 розділу ІІ Закону №107-VI було передбачено, що розділ ІІ цього Закону діє до 31 грудня 2008 року. Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України, закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Таким чином, з часу проголошення рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону №2240-ІІІ, а з 1 січня 2009 року статті 13, 15 Закону №2811-XII. Статтею Закону України від 26 грудня 2008 року №835-VI «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року №2154-VI Про Державний бюджет України на 2010 рік», передбачено, що у 2009-2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону №2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Порядок призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року №1751 саме на виконання Закону №2811-XII. Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону №2154-VI не приймався. Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону №2240-ІІІ на виконання статті 45 Закону №2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися. Законом України «Про державний бюджет на 2011 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2012 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2013 рік», Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік» не встановлювався інший, ніж у Законі №2240-ІІІ розмір допомоги, а Положення Постанови КМУ №1751 від 27 грудня 2001 року було затверджено саме на виконання Закону №2811-XII, тому застосувати зазначену Постанову Кабінету Міністрів України до неї, як застрахованої особи в системі загальнообовязкового страхування відповідач не мав правових підстав, оскільки на відносини щодо виплати в цьому випадку їй допомоги поширюється норми спеціального Закону №2420-ІІ, а саме ст..43, згідно якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином, відповідач виплачуючи їй допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку в розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сімям з дітьми» діяв неправомірно та з порушенням вимог законодавства. Крім того, вважає, що при застосуванні норм матеріального права у даних правовідносинах слід врахувати правову позицію, викладену в постанові Вищого адміністративного Суду України від 21.08.2011 року по справі №Е/9991/33496/12 та в постанові Верховного Суду України від 25.12.2012 року у справі №21-41-а12. Більше того, з 1 липня 2014 року відповідач взагалі перестав нараховувати та виплачувати їй державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Це при тому, що нормою пункту 7 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» скасовано розділ IV Закону України №2811- XII. В свою чергу, зазначеним Законом норми статей 40-44 Закону України №2240-ІІІ, які регулюють відносини призначення та виплати їй, як застрахованій особі, державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не скасовано. З огляду на наведене, припинення відповідачем з 1 липня 2014 року здійснення їй виплати державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є протиправними. В силу норм ст.ст. 40-44 Закону України №2240-ІІІ, які є до сьогоднішнього дня чинними, відповідач зобовязаний був продовжувати навіть після 1 липня 2014 року здійснювати їй виплату державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Просить визнати протиправними дії ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо недоплати їй допомоги по догляду за сином ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 до досягнення ними трирічного віку, зобовязати Тячівське управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації призначити їй державну допомогу по догляду за сином ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 до досягнення ними трирічного віку відповідно за період з 1 жовтня 2010 року та 13 березня 2013 року на підставі Закону України від 18 січня 2001 року №2240-ІІІ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а саме у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, зобовязати Тячівське управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації здійснити їй перерахунок та виплату державної допомоги по догляду за сином ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 до досягнення ними трирічного віку відповідно за період з 1 жовтня 2010 року та 13 березня 2013 року з урахуванням проведених виплат на підставі Закону України від 18 січня 2001 року №2240-ІІІ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а саме у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період.

Позивачка в судове засідання не зявилася, так як надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а тому суд в порядку ст.128 ч.4 КАС України розглянув справу в її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, так як надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому суд в порядку ст.128 ч.4 КАС України розглянув справу в її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір»ю неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтв про народження дітей, що містяться в матеріалах справи (а.с.10-11), а відтак, має право отримувати допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку.

Згідно наказу завідуючої ДНЗ ясла-садок №1 від 27 вересня 2010 року за №179 вихователю ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.10.2010 року по 24.07.2013 року (а.с.60).

Відповідно до наказу завідуючої ДНЗ ясла-садок №1 від 12 березня 2013 року за №30 вихователю ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 13.03.2013 року по 06.01.2016 року (а.с.67).

Позивачка ОСОБА_1 16 травня 2014 року зверталася з заявою до відповідача ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 РДА про виплату допомоги з урахуванням ст.43 Закону України від 18 січня 2001 року за №2240-ІІІ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», що підтверджується письмовою заявою від 16 травня 2014 року (а.с.8-9).

На вказану заяву відповідачем було надано письмову відповідь від 27 травня 2014 року за №462, зі змісту якої вбачається, що позивачці ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу сім»ям з дітьми» призначено допомогу з 01.03.2013 року по 31.01.2019 року в розмірі 1485 гривень, з 01.10.2010 року по 12.03.2013 року в розмірі 130 гривень, з 13.03.2013 року по 24.07.2013 року в розмірі 260 гривень, з 25.07.2013 року по 06.01.2016 року в розмірі 130 гривень (а.с.8-9).

Рішенням відповідача ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 8 жовтня 2010 року позивачці ОСОБА_1, у звязку з народженням дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, було призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 гривень з її виплатою щомісячно в період з 01.10.2010 року по 24.07.2013 року.

Рішенням відповідача ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 12 березня 2013 року позивачці ОСОБА_1, у звязку з народженням дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було призначено також допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 гривень з її виплатою щомісячно в період з 13.03.2013 року по 06.01.2016 року.

Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в ОСОБА_2 управлінні соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації як застрахована особа в системі загальнообовязкового державного соціального страхування..

Статтею 43 Закону України №2240-III «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З аналізу норм Закону України за №2811-ХІІ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» вбачається, що підпунктом 5 пункту 23 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року за №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у Законі України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» внесено зміни, зокрема у статті 13 слова "не застрахована в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування" було виключено.

А п.п. 7 п. 23 розділу ІІ вказаного Закону частину першу статті 15 ОСОБА_7 України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» викладено в такій редакції "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень".

Пунктом 25 розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2007 року за №107-VI із Закону №2240-III «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» було виключено статті 40- 44.

Рішенням Конституційного суд України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 визнано неконституційними пункти 20-22 та 24-34 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а як вбачається з наведеного вище зміни до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" внесені пунктом 23 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що розділ ІІ цього Закону діє до 31.12.2008 року.

Крім того, Постановою Верховного Суду України від 25.12.2012 року встановлено, - "до 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом №2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13) та Законом №2240-III, який поширював свою дію на застрахованих у зазначеній системі осіб. Розмір допомоги також визначався цими Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №2240-III було передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №107-VI були внесені відповідні зміни до Закону №2811-ХІІ та Закону №2240-III. Зокрема, змінами до статті 13 Закону №2811-ХІІ його дію поширено на застрахованих осіб, а із Закону №2240-III було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням від 22 травня 2008 року за №10-рп/2008 визнав неконституційними низку положень Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо виключення статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було передбачено, що розділ II цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом України відновили свою дію вищезазначені положення Закону №2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня 2008 №835-VI "Про Державний бюджет України на 2009 рік" та статтею 45 Закону України від 27 квітня 2010 року №2154-VI "Про Державний бюджет України на 2010 рік" (далі - ОСОБА_7 № 2154-VI) передбачено, що у 2009, 2010 роках допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону №2240-ІІІ призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми був затверджений постановою Кабінету Міністрів України 27 грудня 2001 року №1751 саме на виконання Закону №2811-ХІІ (пункт 1). Новий акт уряду на виконання статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги відповідно до Закону № 2240-III на виконання статті 45 Закону № 2154-VI Кабінетом Міністрів України не визначалися".

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року за №77-VIII, який набрав чинності 1 січня 2015 року, ОСОБА_7 України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» втратив чинність.

ОСОБА_7 позивачка ОСОБА_1 є застрахованою особою в системі загальнообовязкового державного соціального страхування, суд приходить до висновку, що на відносини щодо нарахування та виплати позивачці щомісячної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку у зазначеному періоді поширюються норми спеціального Закону України №2240-III «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», відповідно до ст.43 якого допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та визнати неправомірними дії ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, а саме за малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, України за період з 1 жовтня 2010 року по 24 липня 2013 року, у розмірі 130 гривень щомісячно, та за малолітньою донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, України за період з 13 березня 2013 року по 31 грудня 2014 року, у розмірі 130 гривень щомісячно, зобовязати Тячівське управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, України, в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого законом, як це передбачено ст..43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 1 жовтня 2010 року по 24 липня 2013 року, а також зобовязати Тячівське управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку малолітньою донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, України, в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого законом, як це передбачено ст..43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 13 березня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

Беручи до уваги той факт, що позивачці ОСОБА_1 рішеннями відповідача ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації вже було призначено допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, суд вважає, що повторне призначення позивачці даної допомоги є безпідставним, а тому в задоволенні позовних вимог позивачки щодо зобовязання ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації призначити їй державну допомогу по догляду за сином ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_9 до досягнення ними трирічного віку відповідно за період з 1 жовтня 2010 року та 13 березня 2013 року на підставі Закону України від 18 січня 2001 року №2240-ІІІ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», а саме у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років за відповідний період, слід відмовити.

ОСОБА_7 України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» з 1 січня 2015 року втратив чинність, суд вважає, що вимоги позивачки щодо зобовязання ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації провести їй перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку малолітньою донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, України, в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого законом, як це передбачено ст..43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 1 січня 2015 року по 3 вересня 2015 року до задоволення не підлягають, а тому в цій частині позову слід також відмовити.

Відповідно до абзацу першого ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

А для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення субєкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів згідно до ч. 5 ст. 99 цього Кодексу, встановлюється місячний строк.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 подала позов до адміністративного суду 12 грудня 2014 року після отримання нею 25 червня 2014 року письмової відповіді з ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 27.05.2014 року за №462, в якій зазначено, що згідно Закону України «Про державну соціальну допомогу сім»ям з дітьми» їй призначено допомогу з 01.03.2013 року по 31.01.2019 року в розмірі 1485 гривень, з 01.10.2010 року по 12.03.2013 року в розмірі 130 гривень, з 13.03.2013 року по 24.07.2013 року в розмірі 260 гривень, з 25.07.2013 року по 06.01.2016 року в розмірі 130 гривень.

Доказів отримання позивачкою вказаної письмової відповіді відповідачем в судовому засіданні не надано.

Будь-яких даних про те, що позивачка раніше могла дізнатися про порушення свого права, матеріали справи не містять.

А тому, суд не вважає в даному випадку пропущеним строк звернення позивачки до суду.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід віднести за рахунок позивачки.

Керуючись ст.ст.6, 11, 71, 72, 128, 158-163 КАС України, на підставі ст.43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної допомоги по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, а саме за малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, України за період з 1 жовтня 2010 року по 24 липня 2013 року, у розмірі 130 гривень щомісячно, та за малолітньою донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, України за період з 13 березня 2013 року по 31 грудня 2014 року, у розмірі 130 гривень щомісячно.

Зобовязати Тячівське управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, України, в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого законом, як це передбачено ст..43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 1 жовтня 2010 року по 24 липня 2013 року.

Зобовязати Тячівське управління соціального захисту населення ОСОБА_2 районної державної адміністрації провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, перерахунок та виплату недоплаченої щомісячної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку малолітньою донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, України, в розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого законом, як це передбачено ст..43 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 13 березня 2013 року по 31 грудня 2014 року.

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий : В.І.Бобрушко