Справа № 1418/1434/12
Суддя: Бібік М. В.
Дата ухвалення: 2012-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1418/1434/12
Провадж.№ 2-а/1418/56/2012
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

26.07.2012 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Бібік М.В.

при секретарі Слюсаренко А.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Новий Буг адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до голови Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_6 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії,

В с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з спільним адміністративним позовом до відповідача голови Новобузької райдержадміністрації ОСОБА_6 в якому зазначили, що в червні 2011 року вони звернулися до відповідача з заявами про надання кожному з них згідно норм безоплатної приватизації земельної ділянки площею 2 га в межах території Новобузької міської ради для ведення особистого селянського господарства. Однак, лише на їх повторне звернення, датоване 11.06.2012 року, вони 09.07.2012 року одержали відповідь від голови Новобузької РДА, за якою їм відмовлено у виділенні вказаних земельних ділянок через відсутність таких в межах території міської ради. Посилаючись на не розгляд протягом тривалого часу по суті їх звернення про виділяння їм безоплатно земельних ділянок, просили визнати такі дії (бездіяльність) відповідача неправомірними, визнати протиправною відмову відповідача у виділенні земельних ділянок та зобовязати останнього в місячний термін розглянути їхні звернення з приводу виділення земельних ділянок.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, пояснив, що в червні 2011 року, з метою одержання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області, в порядку встановленому статтею 118 Земельного кодексу України, він та інші члени його сімї, звернулися кожен окремо з письмовою заявою до голови Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області. Проте, лише 09.07.2012 року, на своє звернення отримали нічим необґрунтовану та не вмотивовану, формальну відмову, яку вважає не законною.

Інші позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, втім направили до суду письмові заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача, згідно довіреності № 55 від 25.07.2012 року, ОСОБА_2 в судовому зсіданні позов позивачів не визнав, пояснив, що на території Новобузької міської ради відсутні вільні запаси землі, наголосив, що до відповідача продовжують надходити заяви громадян, яким за рішенням суду виділені земельні ділянки із земель запасу, оскільки по невідомим причинам громадяни були пропущені в списках доданих до державних актів на право колективної власності (земельні частки (паї)), а також заяви громадян, які були малолітніми в'язнями-жертвами нацизму, учасниками бойових дій та учасниками війни, а тому навіть за наявності вільних земель, в першу чергу, вони надаватимуться саме цій категорії громадян. Враховуючи викладене, просив залишити позов позивачів без задоволення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, приходе до наступного висновку.

В червні 2011 року ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися з заявами до відповідача про виділення кожному з них земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Новобузької міської ради, що не заперечував в судовому засіданні і сам представник відповідача.

Однак, лише після письмового нагадування позивачами про наявність нерозглянутих їхніх заяв, що мало місце 11.06.2012 року, відповідачем була надана останнім відповідь, датована 14.06.2012 року, згідно з якою заявників повідомлено, що надання таких земельних ділянок є неможливим, в зв'язку з тим, що до відповідача продовжують надходити заяви громадян, яким за рішенням суду виділені земельні ділянки із земель запасу, оскільки по невідомим причинам громадяни були пропущені в списках доданих до державних актів на право колективної власності (земельні частки (паї)), а також заяви громадян, які були малолітніми в'язнями-жертвами нацизму, учасниками бойових дій та учасниками війни та повернено звернення позивача без задоволення.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до вимог ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель державної або комунальної власності площею не більше 2,0 га.

Згідно положень пунктів 6,7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.71 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, у своїй відповіді голова Новобузької районної державної адміністрації не зазначив підстав для відмови позивачу в наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, а представник відповідача не довів суду обґрунтованість та правомірність вчинення таких дій.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивачів щодо визнання неправомірною бездіяльність голови Новобузької райдержадміністрації в частині не розгляду їх звернень про виділення їм земельних ділянок площею 2 га та визнання протиправною відмову вказаної посадової особи у наданні кожному з позивачів дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до положень ст.17 Земельного кодексу України та ст.13 Закону України Про місцеві державні адміністраціїрозпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом України, віднесено виключно до повноважень місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до ст.116 та 125 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності або права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу вимог п. 1 ст. 39 Закону України Про місцеві державні адміністраціїголови місцевих державних адміністрації очолюють відповідні місцеві державні адміністрації, здійснюють керівництво їх діяльністю, несуть відповідальність за виконання покладених на місцеві державні адміністрації завдань і за здійснення ними своїх повноважень.

Тобто, відповідач у спірних правовідносинах є суб'єктом владних повноважень, на якого Конституцією та Законами України покладені обов'язки щодо передання у власність, надання в постійне користування та оренду, продаж, викуп земельних ділянок, припинення права користування та права власності на ці земельні ділянки, а також узгодження місць розташування об'єктів на земельних ділянках та надання дозволів на розробку проектів землеустрою.

Враховуючи досліджені матеріали справи, суд вважає за можливе зобов'язати голову Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області повторно, на протязі місяця, розглянути заяви ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0 га кожному з них для ведення особистого селянського господарства в межах території Новобузької міської ради з земель Держрезерву в порядку, встановленому ст.118 Земельного кодексу України.

Вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору понесеного позивачами у зв'язку з розглядом справи, останні не заявляли, тому суд відносить ці витрати на їх рахунок.

Керуючись ст. ст.11, 158-163, 167 КАС України, суд

П о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до голови Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_6 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність голови Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_6 з приводу тривалого не розгляду по суті письмових звернень ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з питань виділення кожному з них земельних ділянок площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнати неправомірну відмову голови Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_6 у наданні дозволу ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на розробку кожним із них проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею по 2 га кожному для ведення особистого селянського господарства.

Зобовязати голову Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області ОСОБА_6 протягом місяця, з дня набрання цим рішенням законної сили, розглянути звернення ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з приводу надання дозволу на розробку кожним із них проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею по 2 га кожному для ведення особистого селянського господарства в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя