Справа № 617/768/14-а (2а/617/21/14)
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м. Київ К/800/41061/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Ситникова О.Ф.,
Тракало В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Вовчанському районі Харківської області

на постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 02 червня 2014 року та ухвалу Харківської апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Вовчанському районі Харківської області (далі - УПФУ в Вовчанському районі Харківської області) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 53 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII). В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 1988 року по 2000 рік працював на посадах льотчика-інструктора-парашутиста в авіаційних організаціях та з серпня 2001 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 53 Закону №1788-XII. Вказує, що у лютому 2014 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, у зв'язку з прийняттям Закону України від 17 листопада 1999 року № 1222-XIV «Про внесення змін до деяких законів України» (далі - Закон №1222-ХІV), яким внесено зміни до статті 53 Закону №1788-XII. Проте, УПФУ в Вовчанському районі Харківської області відмовило йому у такому перерахунку з тих підстав, що позивач працював на посадах льотного складу в авіаційних організаціях Добровільного товариства сприяння армії, авіації та флоту (далі - ДТСААФ), а тому не має права на перерахунок пенсії відповідно до частини 3 статті 53 Закону №1788-XII. Вважаючи дії відповідача неправомірними, просив суд зобов'язати УПФУ в Вовчанському районі Харківської області провести перерахунок пенсії з 19 листопада 2013 року.

Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 02 червня 2014 року, яку залишено без змін ухвалою Харківської апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року, позов задоволено частково. Визнати неправомірною відмову УПФУ у Вовчанському районі Харківської області у проведенні перерахунку призначеної ОСОБА_4 пенсії. Зобов'язано УПФУ у Вовчанському районі Харківської області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_4 за вислугу років, починаючи з 17 лютого 2014 року як працівнику з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації, відповідно до частини 3 статті 53 Закону №1788-XII, з урахуванням змін внесених Законом №1222-ХІV, та виплатити пенсію.

У касаційній скарзі відповідач порушує питання про скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема неправильно застосовані норми Законів №1788-XII та №1222-ХІV. Вказує, що посада льотчика-інструктора - парашутиста не відноситься до посад працівників льотного складу повітряних суден цивільної авіації, а тому дія частини 3 статті 53 Закону №1788-XI на позивача не поширюється.

ОСОБА_4 у запереченнях на касаційну скаргу посилається на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, судами правильно встановлені факти, досліджені докази та наведені обґрунтовані висновки, які відповідають практиці Верховного Суду України. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали справи, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 має свідоцтво пілота цивільної авіації ІІП №040570 (а.с.18) і працював на посаді льотчика-інструктора-парашутиста в авіаційних організаціях, а саме: з 01 вересня 1988 року по 30 травня 1992 року - у Запорізькому авіаційному училищі льотчиків; з 21 липня 1993 року по 09 серпня 2000 року - у Вовчанському військово-патріотичному авіаційно-технічному спортивному клубі «Сокіл», що підтверджується записами трудової книжки, льотною книжкою та архівною довідкою. З 09 серпня 2000 року позивача звільнено з вказаної посади та з 29 серпня 2001 року призначено пенсію за вислугу років на підставі статті 53 Закону №1788-XII.

Частиною 3 статті 53 Закону №1788-XII (в редакції Закону №1222-ХІV) передбачено: «Працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою -третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія».

Дія статті 53 поширюється на працівників із числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, котрі вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом згідно з пунктом 2 розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону №1222-ХІV. Предметом регулювання зазначеної норми, як видно з її назви, є розміри пенсій за вислугу років.

Перелік окремих категорій працівників авіації та льотно-випробного складу, які мають право на пенсію за вислугу років, установлений статтею 54 Закону №1788-XII. Даною нормою, зокрема, передбачено, що право на таку пенсію мають працівники льотного і льотно-випробного складу при вислузі років на цих посадах не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, у яких вони зайняті, та що перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання положень статті 54 Закону №1788-XII Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21 липня 1992 року № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно - випробного складу».

Згідно з підпунктом «г» пункту 1 затвердженого цією постановою Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, один рік роботи на посадах льотного складу в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ рахується за півтора року вислуги за умови виконання плану навчально-льотної підготовки, а при виконанні елементів складного або вищого пілотажу - за два роки вислуги.

У пунктах 1 і 2 затвердженого тією ж постановою Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, названо членів екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів, а також льотно-інструкторський склад.

Як встановлено судами, позивач з 1988 року по 2000 рік працював на посаді льотчика-інструктора-парашутиста в навчальних і спортивних авіаційних організаціях ДТСААФ. Його льотний стаж підтверджено записами льотної книжки (а.с. 7-12).

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, що посада, яку обіймав ОСОБА_4 перед звільненням, відноситься до посад працівників з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації, а тому позивач має право на перерахунок пенсії у розмірі, встановленому частиною 3 статті 53 Закону №1788-XII.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 24 червня 2008 року (справа № 21-2124во07), від 02 грудня 2008 року (справа №21-1473во07) та від 09 червня 2009 року (справа №21-120во09).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, тому підстав для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене, підстави для скасування ухвалених судових рішень колегія суддів не вбачає.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Вовчанському районі Харківської області залишити без задоволення, а постанову Вовчанського районного суду Харківської області від 02 червня 2014 року та ухвалу Харківської апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
О.Ф. Ситников
В.В. Тракало