Справа № 2-а-5026/10/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2010 р. Справа № 2-а-5026/10/0270
Вінницький окружний адміністративний суд в складі
Головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,
при секретарі судового засідання: Дмитришиній Тетяні Вікторівна,
за участю представників сторін:
відповідача: ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом: ВАТ АК "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Літинські електричні мережі"
до: управління праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації Вінницької області
про: визнання дій неправомірними та зобовязання відшкодувати шкоду, -
у грудні 2010 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернулось відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Літинські електричні мережі" з позовом до управління праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання дій неправомірними та зобовязання відшкодувати шкоду.
Позовні вимоги мотивовані, зокрема тим, що відповідач відмовив у відшкодуванні витрат пов'язаних із наданням пільг з оплати електроенергії без норм споживання особам, на яких поширюється дія Закону України "Про міліцію", посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України № 879 від 01.08.1996 року "Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати", якою встановлені норми споживання електричної енергії, в межах яких надаються передбачені чинним законодавством пільги на оплату житлово-комунальних послуг. На думку позивача, така відмова є неправомірною, оскільки положення Закону, які обмежують надання пільг в рамках норм споживання визнані неконституційними, в звязку з чим, останній звернувся з позовом до суду про стягнення коштів.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, з підстав викладених в адміністративному позові.
Представник відповідача із заявленими позовними вимогами не погоджувалась з мотивів, викладених в наданих суду письмових запереченнях № 3839/04 від 16.12.2010 року.
Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
16.11.2010 року відкрите акціонерне товариство "АК Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Літинські електричні мережі" звернулось з листом (а. с. 5) до управління праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації Вінницької області з метою врегулювання спірного питання, яке стосується відшкодування відповідачем витрат, пов'язаних із наданням пільг по оплаті електроенергії.
Так, в зазначеному листі позивач просив управління праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації Вінницької області, як розпорядника коштів місцевого бюджету, погодити розмір коштів, що не відшкодовані з травня 2010 року по жовтень 2010 року енергопостачальній організації за надані пільги працівникам міліції звільненим зі служби за віком, хворобою або вислугою років.
Відповідач відмовив компанії у відшкодуванні витрат, пов'язаних з наданням пільг з оплати електричної енергії без норм споживання особами на яких поширюється дія Закону України "Про міліцію".
Станом на момент звернення до суду відповідачем не відшкодовано позивачу пільги на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 4470 грн. 08 коп.
Визначаючись щодо позовних вимог суд виходить з наступного.
Держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.
З аналізу ст. 22 Закону України "Про міліцію" вбачається, що даною статтею передбачено соціальний захист працівників міліції.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до ч. 4 наведеної статті було внесено зміни, а саме доповнено її словами "в межах норм встановлених законодавством". В подальшому дана зміна визнана неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду N 10-рп/2008 від 22.05.2008 року.
Відтак, суд вважає обґрунтованим посилання позивача на те, що з 22.05.2008 року, (з дня ухвалення КСУ відповідного рішення) ВАТ "АК "Вінницяобленерго", як електропостачальна організація, зобов'язана надавати електроенергію по пільговому тарифу, зокрема 50 % знижку по оплаті спожитої електроенергії на весь її обсяг.
Відповідно до ст. 39 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" надання пільг таких категорій споживачів здійснюється за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетом.
Відповідно до п. 3 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 року № 256, - головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.
Виходячи з наведеної норми, Управління праці та соціального захисту населення, як головний розпорядник коштів, протиправно відмовило позивачу у відшкодуванні витрат пов'язаних із наданням пільг з оплати електроенергії без норм споживання особами на яких поширюється дія закону "Про міліцію".
Згідно статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно ч.1 статті 2 Кодексу завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Позовна вимога позивача про зобов'язання управління праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації Вінницької області в подальшому відшкодовувати 50 % за всю електроенергію без обмеження норм споживання спожитою відповідно категорією пільговиків відповідно до ст. 22 Закону України "Про міліцію", задоволена бути не можуть, позаяк вона спрямована на майбутнє та є необґрунтованою, оскільки, не надано доказів, що в майбутньому може виникнути подібний спір. Крім того, суд не може собою підміняти орган виконавчої влади.
Така позиція суду щодо неможливості суду підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13від 24.10.2008 року, згідно з яким, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.
Надавши правову оцінку всім обставинам справи, які знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, доводяться як показами представника позивача так і матеріалами справи, суд з метою захисту прав та інтересів позивача, вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.
Судові витрати підлягають розподіленню згідно із ст.94 КАС України.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, Законом України "Про міліцію", Бюджетним кодексом України, Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, Законом України Про Державний бюджет України, Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", суд -
адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації Вінницької області щодо відшкодування пільг громадянам, які мають право на пільги згідно Закону України "Про міліцію" з травня 2010 року по жовтень 2010 року включно.
Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Літинської районної державної адміністрації Вінницької області вчинити дії з відшкодування шкоди, завданої його неправомірними діями в розмірі 4470,08 грн. (чотири тисячі чотириста сімдесят гривень вісім копійок).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ВАТ "АК Вінницяобленерго" в особі СО "Літинські ЕМ" судові витрати в сумі 2 грн. 30 коп. (дві гривні тридцять копійок).
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Загороднюк Андрій Григорович

16.12.2010