Справа № 2-а-1998/11
Суддя: Заславець Н. В.
Дата ухвалення: 2011-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 1998/2011
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2011 року

Цюрупинський районний суд Херсонської області, одноособово суддею Заславець Н.В., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Цюрупинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Цюрупинському районі про поновлення пропущеного строку та зобовязання УПФ України в Цюрупинському районі здійснити перерахунок отримуваної пенсії як дитині війни ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, відповідно до якого просить поновити пропущений ним строк звернення до суду за захистом порушеного права та зобовязати УПФ України в Цюрупинському районі здійснити перерахунок щомісячного підвищення до отримуваної пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за період з 09.07.2007 по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по день розгляду справи в суді. В позовній заяві зазначив, що він має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії з 2006 року. Але ця норма Закону відповідачем не виконується, на протязі 2006-2010 рр. він не отримує таке підвищення у розмірі, встановленому ст. 6 Закону незважаючи на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та 22.05.2008 р., чим порушено його права. Просить поновити строк звернення до суду, оскільки про порушення свого права дізнався із ЗМІ в листопаді 2009р.

В судове засідання сторони не викликалися. Від відповідача надійшло заперечення на позов.

У поданому запереченні відповідачем вказано, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни»не передбачено, яким саме органом, за рахунок яких коштів та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення пенсій. З травня 2008 року розмір підвищення пенсії був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Згідно п.8 цієї постанови дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня -48,10грн., з 1 липня -48,20грн., з 1 жовтня -49,80грн до цього періоду позивачу виплачується підвищення до пенсії у встановленому цією постановою у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Посилання позивача на ч. 1 ст. 28 Закону України ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що розмір надбавки має вираховуватися з мінімального розміру пенсії за віком є неправильним, оскільки він застосовується виключно при визначені розміру пенсій, призначених відповідно до цього Закону., а для розміру надбавок та підвищення до пенсій він не застосовується і для цього до вказаного Закону належить внести відповідні зміни. Тому у позові просять відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши повідомлені в ній обставини , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни відповідно до пенсійного посвідчення за № 126780, виданого 12.12.1995 року, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Цюрупинському районі та отримує пенсію. До 2008 року підвищення до пенсії, як дитині війни, позивачу не нараховувалось і не виплачувалось. З травня 2008 р. таке підвищення йому виплачується. При цьому розмір виплати складав: у травні - червні 2008 року - 48,10 грн. у липні - вересні 2008 року - 48,20 грн., а з жовтня 2008 року по даний час - 49,80 грн. щомісячно, що визнано відповідачем.

Ці обставини підтверджуються копією пенсійного посвідчення позивача та письмовим запереченням відповідача про розмір нарахованого пенсіонеру підвищення до пенсії.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»№2195-І// від 18.11.04 р. встановлено, ще дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

На 2007 рік дію статті 6 Закону № 2195 було зупинено пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р, який рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року визнано неконституційними положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007 р. вищезазначені норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратили чинність, а, отже, з цього часу положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»діяли в повному обсязі, але всупереч рішенню Конституційного Суду України підвищення до пенсії позивачеві за період з 09.07.07 р. по 31.12.07 р. відповідачем не нараховувалось і не виплачувалось. Законом України від 28.12.2007р. до п. 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік»було внесено зміни до Закону України «Про соціальний статус дітей війни»і стаття 6 була викладена в новій редакції, якою встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зазначені зміни були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Тому з 22.05.2008 р. вищезазначені норми Закону України Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" втратили чинність, а, отже, з цього часу діє положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18.11.04 року, тобто в редакції, яка діяла до 01 січня 2007 року.

За конституційними нормами, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, і виходячи з пріоритетності Законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії; підлягає застосуванню стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18.11.04р., але всупереч цьому підвищення до пенсії позивачеві відповідачем нараховувалось і виплачувалось не в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленому законом, а в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», чим істотно звужується обсяг встановлених Законом № 2195 прав.

Розмір мінімальної пенсії за віком, на який міститься посилання у зазначеному Законі, визначається лише ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому саме виходячи з вказаного розміру має проводитися розрахунок, і він не може бути змінений постановою Кабінету Міністрів України, як підзаконним актом.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України орган державної влади зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав і свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В порушення зазначених вище норм відповідач не здійснив у визначеному законом порядку нарахування та виплату підвищення належної позивачеві пенсії. Знаючи про порушення свого права з листопада 2009 року, з позовом до суду позивач звернувся 05.04.2011 року. Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України строки звернення до суду за захистом порушеного права встановлено у 6 місяців, і саме в цих межах позов підлягає задоволенню, оскільки належних доказів на підтвердження поважності підстав пропуску строку позивачем не надано. Позицію УПФ України в Цюрупинському районі, викладену в запереченні, суд вважає необґрунтованою, оскільки саме на відповідача покладено обовязок щодо призначення, нарахування та виплати пенсій громадянам відповідно до чинного законодавства, що останнім не виконано.

Відповідно до положень ст. 183-2 та ст. 256 КАС України постанова підлягає негайному виконанню в межах виплати суми підвищення до пенсії за один місяць.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 99, 183-2, 256 КАС України, ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18.11.2004р., суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку з підстав відсутності поважності причин його пропуску.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Цюрупинському районі здійснити перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії з її підвищенням в 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з урахуванням проведених виплат та здійснити необхідні перерахунок та виплати за період з 05.10.2010 року по 06.05.2011 року за рахунок Державного бюджету України, а в межах виплати суми підвищення до пенсії за один місяць виконання постанови здійснити негайно.

На постанову протягом десяти днів з дня отримання її копії може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного адміністративного суду через Цюрупинський районний суд з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Н.В. Заславець