Справа № 2-а-5321/09/0270
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2010-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2010 р. Справа № 2-а-5321/09/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Аліменко Володимира Олександровича,

при секретарі судового засідання: Петрунчаку А.Г.

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до: Державного підприємства "Крижопільський лісгосп"

про: стягнення адміністративно-господарських санкцій

ВСТАНОВИВ :

Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до суду з позовом до Державного підприємства «Крижопільський лісгосп» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2008 році.

Позов мотивовано тим, що Законом України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні, а саме ст. 19 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів стверджує, що Державне підприємство «Крижопільський лісгосп» не виконало даний норматив.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала. Посилаючись на свої письмові заперечення, суду пояснила, що підстав для нарахування та стягнення адміністративно-господарських санкцій немає, оскільки відповідачем виконані всі вимоги Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач просить стягнути з ДП «Крижопільський лісгосп» адміністративно-господарські санкції та пеню за незайняті 2 робочі місця, призначених для працевлаштування інвалідів в 2008 році. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач зобов'язаний був створити в 2008 році 10 робочих місць для працевлаштування інвалідів, однак середня чисельність інвалідів, які працювали на підприємстві відповідача в 2008 фактично склала 8 інвалідів, в той час як мала становити - 10 інвалідів, в зв'язку з чим відповідач повинен сплатити штрафні санкції та пеню відповідно до вимог Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

Статтею 19 Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів.

Статтею 18 Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленою Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Згідно наданих суду документів, зокрема, звіту підприємства відповідача про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2008 рік, середньооблікова чисельність штатних працівників в 2008 році на підприємстві становила 250 осіб, а тому згідно ст. 19 Закону із застосуванням правил арифметичного округлення кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2008 році визначена - 10 місць. Фактично, середньооблікова чисельність працюючих інвалідів - штатних працівників, які мали інвалідність на підприємстві відповідача, як стверджує позивач, складає 8 осіб.

Позивач при визначенні фактично працюючих інвалідів в ДП «Крижопільський лісгосп» керувався пунктом 3.2.5 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 року №286, відповідно до якого середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року обчислюється шляхом підсумування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді.

Проте, як встановлено в судовому засіданні позивачем невірно обраховано середньооблікову чисельність інвалідів штатних працівників. Зокрема, як вбачається із виписки акту огляду МСЕК №012802 та витягу із акту огляду МСЕК №02311, ОСОБА_3 фактично перебував у штаті підприємства маючи інвалідність всі 12 місяців; ОСОБА_4 перебував у штаті підприємства маючи інвалідність 12 місяців, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Тростянецької РДА №4 від 06.01.2010 року; ОСОБА_5 перебував у штаті підприємства маючи інвалідність 4 місяці, що знайшло своє підтвердження у виписці із акту огляду МСЕК №246137, ОСОБА_6 фактично перебував у штаті підприємства маючи інвалідність 6 місяців.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, загальна кількість місяців відпрацьованих інвалідами в ДП «Крижопільський лісгосп» за 2008 рік становить 124 місяці, що в свою чергу відповідає середньообліковій чисельності інвалідів штатних працівників 10 чоловік.

В силу вищевикладеного, судом встановлено, що відповідачем було створено в загальній сумі 10 вакантних місць для інвалідів, та повідомлено про це відповідні центри зайнятості у вигляді звіту відповідно форми, як того вимагає чинне законодавства. Тому, враховуючи те, що на державному підприємстві «Крижопільський лісгосп» протягом 2008 року працювало 10 інвалідів, про що свідчать матеріали адміністративної справи та те, що 10 вакантних місць для інвалідів було створено та повідомлено про це відповідні центри зайнятості, суд вважає, що відповідачем були виконані вимоги Закону України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні.

З урахування всього вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Державного підприємства "Крижопільський лісгосп" про стягнення адміністративно-господарських санкцій - відмовити повністю.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 22.01.10

Суддя Аліменко Володимир Олександрович 18.01.2010