Справа № 593/1050/15-а
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/593/59/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території м. Тернополя про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, вважаючи дії інспектора ДПС неправомірними, а винесену ним 1 серпня 2015 року постанову серії ПС1 № 843126 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., незаконною, звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування вищезазначеної постанови.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить позов задоволити. В обґрунтування заявлених позовних вимог дав пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, вважає, що в його діях відсутній склад згаданого адміністративного правопорушення, оскільки оскаржуване ним рішення відповідачем прийняте незаконно, безпідставно, без обґрунтування належними і допустимими доказами.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоч про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку; доказів в доведення правомірності свого оскаржуваного рішення та заперечень щодо позову не подав; не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому суд вирішив слухати справу у його відсутності по наявних у ній доказах.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 18 КАСУ передбачено підсудність адміністративних справ місцевим загальним судам з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів і технічних засобів,

що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Із постанови серії ПС1 № 843126 видно, що 1 серпня 2015 року ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21150 із д.н.з. ВС 86-30АО в місті Тернополі, проїхав перехрестя на вулиці Будного на заборонений жовтий сигнал світлофора за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн..

В судовому засіданні позивач пояснив, що він не згідний із постановою інспектора ВДАІ, оскільки 1 серпня 2015 року він, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21150 із д.н.з.ВС 86-30АО в м. Тернополі на вул. Будного проїхав перехрестя, дотримуючись Правил дорожнього руху, однак безпідставно був зупинений працівниками ВДАІ, які пред'явили йому претензії, що він, керуючи транспортним засобом, порушив Правила дорожнього руху, а саме: проїхав перехрестя на жовтий сигнал світлофора. І хоч він заперечував представленим йому претензіям, однак працівник ВДАІ, незважаючи на це і не шукаючи очевидців зазначеної події та не допитуючи їх як свідків, зразу на місці склав протокол, у якому він власноручно зазначив, що порушень не вчиняв. В своїх поясненнях позивач далі зазначив, що згідно Правил дорожнього руху водіям, які у разі увімкнення жовтого сигналу розпочали рух та не можуть зупинити транспортний засіб на віддалі більше 10 метрів від перехрещувальної проїздної частини дороги, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо вони самим проїздом перехрестя не створюють аварійної обстановки чи іншої небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Пояснення позивача підтверджуються оглянутим у судовому засіданні протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 049038 від 1 серпня 2015 року, з якого видно, що позивач ідентичні пояснення давав і працівникам ВДАІ, своєї вини не визнавав та вказував, що Правил дорожнього руху він не порушив.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, а останній на виклики в судове засідання не зявився і не надіслав суду заяви, у якій би зазначив своє ставлення до заявленого позову та не представив суду доказів, що підтверджують правомірність його дій та винність позивача у скоєнні даного правопорушення.

Єдиним доказом в справі про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, є протокол про адмінпорушення від 1 серпня 2015 року, з якого видно, що позивач не виконав вимогу Правил дорожнього руху та проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, проте відповідно до ст. 251 КУпАП порушення повинно було фіксуватися за допомогою технічних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, і хоч у протоколі інспектором зазначено, що відеофіксація порушення проводилася, однак відповідачем зазначеного доказу суду представлено не було. Інших фактичних даних, які би підтвердили вчинення позивачем адміністративного правопорушення, в справі не має.

Натомість посилання позивача на п. 8. 11ПДР заслуговує на увагу, оскільки дійсно зазначеними нормами передбачено, що водії, які у разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору, не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстерного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

А так як із пояснень позивача встановлено, що його дії відповідали вимогам п. 8.11ПДР України, оскільки, не застосовуючи екстерне гальмування на час ввімкнення жовтого сигналу світлофора, він не мав можливості зупинити керований ним автомобіль на віддалі більше десяти метрів від перехрещувальної проїздної частини дороги, а самим проїздом перехрестя він не створив аварійної обстановки чи іншої небезпеки для інших учасників дорожнього руху і ці його покази не спростовані відповідачем.

Викладене дає підстави вважати, що інспектором не вжито заходів для забезпечення всебічного, повного і обєктивного зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. Наявні у справі матеріали не містять безперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість позивача в порушенні ним Правил дорожнього руху України, а тому дії працівника ДПС щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425грн., слід визнати неправомірними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9-12, 17, 18, 71, 86, 159 - 162, 171-2 Кодексу Адміністративного судочинства України, ч. 2 ст. 122 та ст. ст. 251, 252, 280, 287, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову серії ПС1 № 843126 від 1 серпня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП із накладенням адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень, а провадження по справі закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_2