Справа № 2а-1870/8707/11
Суддя: В.М. Соколов
Дата ухвалення: 2011-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2011 р. Справа № 2a-1870/8707/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколов В.М.

за участю секретаря судового засідання - Олійник А.В.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в місті Суми, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Група", Сумська міська рада про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_3Ф.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м. Суми (далі по тексту відповідач, ДПІ в м. Суми), треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Група", Сумська міська рада про скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми від 18.11.2011 року № 92939.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що посадовими особами ДПІ в м. Суми порушено вимоги податкового законодавства України. Посилаючись на пункти 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, норми Закону України «Про оренду землі» позивач відмічає, що норми земельного законодавства та Податкового кодексу України чітко визначають умови взаємовідносин між землекористувачами та власниками землі. На думку позивача, розмір орендної плати встановлюється виключно договором оренди землі, зміна її допускається виключно шляхом внесення змін до договору оренди. Виходячи з викладеного, позивач вважав, що відповідачем безпідставно було донараховано суму податкового зобовязання з орендної плати, виходячи з 3% від нормативної грошової оцінки землі без внесення відповідних змін до договору.

Крім того, позивач зазначив, що з 23.02.2011 право власності на обєкти нерухомості, розташовані на орендованій ним земельній ділянці, було передано іншій особі, у звязку з чим, в розумінні ст. 120 Земельного кодексу, обовязок вносити плату за користування землею перейшов до цієї особи.

Відповідач проти позову заперечував. Зазначив, що справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень Податкового кодексу України з урахуванням критеріїв, які визначені у розділі ХІІІ «Плата за землю». Таким чином, на думку посадових осіб податкового органу, при визначенні суми податкового зобовязання по орендній платі за земельну ділянку, позивач мав враховувати вимоги п.п.288.5.1. п.288.5 ст. 288 Податкового кодексу України та узгодити податкове зобовязання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за січень-липень 2011року у розмірі не меншому трикратного розміру земельного податку. Тому, вважає, що сума грошового зобовязання була визначена податковим органом позивачу на підставі пп.54.3.2 п.54.3 ст. 54 Податкового кодексу України у відповідності до чинного законодавства.

Представник позивача позовні вимоги з підстав, викладених у позові підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, перевіривши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

03.11.2011 посадовими особами податкового органу була проведена документальна невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_3 з питань повноти та правильності обчислення податкового зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності за січень-липень 2011р.

У ході вказаної перевірки за період січень-липень 2011р. встановлено порушення позивачем п.п. 288.5.1. п. 288.5. ст. 288 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податкове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної і комунальної власності за зазначений період на суму 18988,08 грн. Результати перевірки викладені в акті № 8118/17/319/НОМЕР_1 від 03.11.11 (а.с.22-23).

За наслідками перевірки посадовими особами податкового органу було прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.11.2011р. № 92939 (а.с. 24) про нарахування грошового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб та штрафних (фінансових) санкцій у загальному розмірі 20020 грн. 00 коп.

Разом з тим, на переконання суду, зазначене податкове повідомлення-рішення частково не відповідає вимогам ч. 3 ст. КАС України з огляду на наступне.

30.08.2006 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Сумською міською радою, на підставі рішення Сумської міської ради від 12 липня 2006 року № 114-МР «Про припинення та перехід права користування земельною ділянкою по вул. Народній (2,16 га)», було укладено договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Народна (а.с. 8-10).

Вказана земельна ділянка надавалась позивачу під розміщення дитячого спортивного оздоровчого центру, який належав йому на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 05.05.2006р. за р. № 780, та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 05.05.2006р. за № 2356542 (номер правочину 1292039) та в КП «Сумське МБТІ» 15.05.2006р. в реєстровій книзі № 20, за р. № 1013.

03.04.2007 позивач продав частину спортивного оздоровчого центру «Олімпієць» (а саме приміщення під літерами: «Б», «В», «С», «Ж», «З», «Т», «Л», «І» і скульптуру під № 6) TOB «Альфа-Група», що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.04.2007, який посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 640 (а.с. 11-12).

02.02.2011 позивач продав решту спортивного оздоровчого центру «Олімпієць» (а саме приміщення під літерами: «А», «Г», «Д», «М», «Н», «У», «Е» та огорожі «1,2,4» і колону № 5) TOB «Альфа-Група», що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.02.2011, який посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 71 (а.с. 13-14).

В зв'язку з тим, що позивач перестав бути власником нерухомого майна та фактично припинив право користування земельною ділянкою, яка була надана йому в оренду за договором оренди земельної ділянки, 16 лютого 2011 року ним була написана заява про згоду на вилучення земельної ділянки площею 2,16 га на користь TOB «Альфа-Группа», яка посвідчена приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 175 (а.с.16).

25.05.2011 Сумською міською радою було прийнято рішення № 502-МР «Про припинення та перехід права користування земельною ділянкою по вул. Народній (2,16 га)» (а.с. 18), яким припинилось право користування даною земельною ділянкою у підприємця ОСОБА_3, а також дія договору оренди на дану земельну ділянку.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною 2 наведеної норми встановлено, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч.1 статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Разом з тим відповідно до п. 287.1. ст. 287 Податкового кодексу України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Тож, зважаючи, що право власності на спортивний оздоровчий центр «Олімпієць», перейшло до TOB «Альфа-Група» на підставі договору купівлі-продажу від 02.02.2011, з моменту його (права) державної реєстрації в Комунальному підприємстві «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» у книзі № 20 за р. № 1013, що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності від 23.02.2011 р. № 29097492 (а.с. 15), з 23.02.2011 позивач перестав бути користувачем земельної ділянки, відповідно обов'язок щодо сплати ним орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою припинився.

Таким чином в 2011 році позивач мав сплачувати орендну плату за земельну ділянку лише в січні та лютому, тобто до передачі права власності на обєкти нерухомості, розташовані на даній земельній ділянці.

Щодо розміру орендної плати, яку мав сплачувати ФОП ОСОБА_3 слід зазначити наступне.

У відповідності до статті 206 Земельного Кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. При цьому, згідно частини 2 вказаної статті плата за землю справляється відповідно до закону, а з 01 січня 2011 року будь - які питання щодо оподаткування регулюються Податковим кодексом України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до Податкового кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Підпунктом 4.1.1. п.4.1 ст.4 Податкового кодексу закріплено принцип «загальність оподаткування», тобто, кожна особа зобов'язана сплачувати встановлені Податковим кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями Податкового кодексу.

Відповідно до ст. 6 Податкового кодексу, податком є обов'язковий безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податків відповідно до Податкового кодексу.

Податковим кодексом на території України встановлено загальнодержавні та місцеві податки та збори.

В положенні п. 8.2 статті 8 Податкового кодексу зазначено, що до загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 9 Податкового Кодексу плату за землю віднесено до загальнодержавних податків і зборів.

У відповідності до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків (пункт 36.3 статті 36 Податкового кодексу).

Порядок оподаткування землі в Україні, починаючи з 01 січня 2011 року, визначається розділом ХШ «Плата за землю» Податкового кодексу.

Питання орендної плати за землю врегульовані статтею 288 Податкового кодексу України.

Враховуючи те, що плата за землю є загальнодержавним податком та обов'язковим до сплати, умови та підстави для зменшення розміру податку повинні бути визначені на законодавчому рівні, а саме в Податковому кодексі.

Повноваження щодо встановлення ставок загальнодержавних податків і зборів та інших обов'язкових елементів цих платежів, у відповідності до підпункту 12.1.3 пункту 12.1 статті 12 Податкового кодексу, належить виключно ОСОБА_6 України.

До повноважень органів місцевого самоврядування базового рівня ( сільських, селищних та міських рад, в тому числі Сумської міської ради) не належить зміна розмірів ставок загальнодержавних податків і зборів, до якого належить, зокрема, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.

До їх повноважень, у відповідності до пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу, належить прийняття рішень про встановлення місцевих податків і зборів у порядку, визначеному Податковим кодексом, а саме: об'єктів оподаткування, платників податків і зборів, розмірів ставок, податкових періодів та інших обов'язкових елементів, визначених статтею 7 та з дотриманням критеріїв, встановлених розділом ХІІ «Місцеві податки і збори» Податкового кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Тобто, враховуючи норми Податкового Кодексу України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, суд зазначає, що річна сума платежу, що підлягає перерахуванню до бюджету суб'єктами господарювання, які орендують земельні ділянки державної та комунальної власності, визначається відповідно до умов договору, але з урахуванням вимог пп. 285.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України.

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу чітко визначено, що мінімальний, річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності для всіх категорій земель, крім сільськогосподарського призначвення, не може бути меншим трикратного розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХІІІ Податкового кодексу України (1% відсоток від нормативної грошової оцінки, п. 274.1. ст. 274 ПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_3 мав сплаувати орендну плату за коритсування земельною ділянкою за адресою: м. Суми, вул. Народна, в трикратному розмірі земельного податку протягом січня-лютого 2011 року, а саме 5945,76 грн.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги розрахунок штрафних санкцій, наданий представником відповідача (а.с.32), суд дійшов висновку, що оскаржене податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України в частині донарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 зобов'язань з орендної плати з фізичних осіб в сумі 13042,32 грн. за основним платежем та 1030,92 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції в місті Суми, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Група", Сумська міська рада про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Суми № 92939 від 18.11.2011 в частині донарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 зобов'язань з орендної плати з фізичних осіб в сумі 13042,32 грн. за основним платежем та 1030,92 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

В іншій частині позовних вимог - відмовити за необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) В.М. Соколов

Повний текст постанови складено 26.12.2011 року.

З оригіналом згідно

Суддя В.М. Соколов