Справа № 2-а-2908/10/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2010-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2010 р. Справа № 2-а-2908/10/0270

м. Вінниця

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду

ОСОБА_1,

розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_2

до: відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції

про: визнання неправомірними дії та звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції про визнання неправомірними дії та звільнення майна з-під арешту.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, ОСОБА_2 не є учасником виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого листа Жмеринського міськрайонного суду від 16.11.2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь громадянина ОСОБА_4 заборгованості у сумі 270000,0 грн. Позивач вважає себе власником майна, яке включено державним виконавцем до акту опису й арешту майна в межах зазначеного виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з абз. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 № 6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", п. 5 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", відповідачами в справі цієї категорії має бути боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Статтею 383 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Також, п. 5 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів Державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 Господарсько процесуального кодексу України.

Згідно п. 1 листа Вищого адміністративного суду України № 7/9/1/13-08 від 09.01.2008 року рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби при виконанні судового рішення, за загальним правилом, оскаржується до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як встановлено судом, спірні правовідносини виникли у зв'язку з внесенням відповідачем до акта АА №373545 від 15.06.2010 року майна, яке, на думку позивача, належить на праві спільної сумісної власності.

Предметом спору у цій справі є право власності на майно, відновлення порушеного права відповідачем, який на підставі виконавчого листа Жмеринського міськрайонного суду від 16.11.2009 року, наклав арешт на нього. По своїй суті, доведення позивачем помилковості включення в акт опису й арешту майна є спором про доведення права на таке майно. При цьому, у даному випадку позивач намагається довести, що майно належить саме йому, а не будь-кому з інших фізичних осіб. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позовні вимоги є наслідком визнання прав на майно.

Тобто має місце спір приватноправового характеру, що в свою чергу виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 109 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 109, 165, 186, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції про визнання неправомірними дії та звільнення майна з-під арешту.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Відповідно до ст. 186 КАС України ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали . Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Копія вірна

Суддя:

Секретар: