Справа № 2-а-1807/10
Суддя: Сапон О. В.
Дата ухвалення: 2010-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а 1807/2010 року
П О С Т А Н О В А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.10

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Глухів Сумської області про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, і відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» його віднесено до 3-ї категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Також мотивує свої вимоги тим, що за цим законом він має право на отримання додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю. Згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до 3-ї категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком. Але він отримує пенсію у значно нижчому розмірі, який не відповідає законодавству. В звязку з цим, 13.09.2010 року він звернувся до управління ПФУ в м. Глухів із заявою про проведення відповідного перерахунку та виплати йому недоплаченої пенсії, але у проведенні перерахунку пенсії йому було від-мовлено. Вважає, що розмір його пенсії має бути розрахований, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законами України «Про державний бюджет України на 2007 -2010 роки». Тому позивач просить суд визнати протиправними дії управління ПФУ в м. Глухів Сумської області щодо нарахування та виплати йому додаткової пенсії з порушенням вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату йому, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, додаткової пенсії в розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплатити йому недонараховану пенсію за період з 1 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 серпня 2010 року в сумі 3452грн. 99 коп., а також виплачувати додаткову пенсію в подальшому, виходячи з мінімальної пенсії за віком встановленої Законом.

В судове засідання позивач не зявився, представивши заяву, в якій він повністю підтримує свої позовні вимоги, а справу просить розглядати без його участі.

Відповідач в судове засідання не зяився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Представив заяву, в якій він не визнає позов, а справу просить розглядати без його участі. Також відповідачем представлені письмові заперечення проти позову, суть яких зводиться до того, що позивач пропустив встановлений ст.99 КАС України строк звернення до суду. Крім того, відповідач вважає, що нарахування та виплата позивачу додаткової пенсії здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1В .є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і відноситься до 3 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також із матеріалів справи вбчається, що позивач звертався до відповідача із відповідною заявою щодо правильності нарахування йому пенсії відповідно до вимог ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто просив перерахувати йому пенсію.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постра-ждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 51 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які по-страждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які відносяться до 3-ї категорії осіб, що постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на при-значення щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому суд вважає, що при визначенні розміру пенсії позивачеві необхідно засто-совувати ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як акт законодавства, що має вищу юридичну силу, а не Постанову Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» за №1 від 03.01.02 р., згідно якої величина мінімальної пенсії за віком становить 19,91 грн. і істотно звужується обсяг встановлених законом прав.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому ч.3 ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визна-чення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом. Проте суд вважає за можливе застосувати при обчисленні пенсії позивачу саме частину 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки іншого закону, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

До того ж статтею 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» визначено, що прожитковий мінімум застосовується, зокрема, для встановлення розмірів мінімальної заро-бітної плати та мінімальної пенсії за віком, тощо.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» для визначення мінімального розміру пенсії за віком відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 1 січня, з 1 квітня та з 1 жовтня 2007 року застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, збільшений на 1 відсоток.

Згідно із Законами України «Про державний бюджет України на 2007 рік», «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення деяких змін до законодавчих актів України», Законом України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» за №1646-VI від 20.10.2009 р, Законом України «Про Державний бюджет на 2010 рік», були встановлені такі розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: у 2007 році: з 1 січня 380 грн., а зі збільшенням на 1 % становить 383,8 грн., з 1 квітня 406 грн., а зі збільшенням на 1 % відсоток - 410,06 грн.; з 1 жовтня 411 грн, а зі збільшенням на 1 % - 415,11 грн.; у 2008 році: з 1 січня 470 грн., з 1 квітня 481 грн, з 1 липня 482 грн., з 1 жовтня 498 грн.;

у 2009 році: з 1 січня 498 грн., з 01 листопада 2009 року 573 грн.; - у 2010 році: з 1 січня 2010 р. 695 грн., з 01 квітня 2010 р. 706 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сімям за втрату году-вальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Зважаючи на викладене, суд вважає неправомірною відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивачу.

В той же час, суд вважає, що вимоги позивача про проведення перерахунку та виплату пенсії в подальшому, тобто, без обмеження будь-яким строком, є безпідставними. так як ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто, звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа, у звязку з чим визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним. З огляду на викладене, позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії в подальшому є необґрунтованими і задоволенню не підлягають. Зважаючи на викладене, суд вважає необхідним зобовязати управління ПФУ в м. Глухів Сумської області перерахувати і виплатити позивачу ОСОБА_1 додаткову пенсію за період з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 31 серпня 2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При цьому суд вважає, що позивачем не порушено строк позовної давності, оскільки відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,8,9,11,17,18,70,71,122,159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м. Глухів Сумської області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової пенсії як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Глухів Сумської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за період з 01 січня 2007 року до 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 31 серпня 2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Глухів Сумської області на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. понесених судових витрат.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя