Справа № 818/2451/15
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 р.Справа № 818/2451/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Роменського міжрайонного прокурора на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2015р. по справі № 818/2451/15

за позовом Роменського міжрайонного прокурора в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

до Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області третя особа: ОСОБА_1

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Роменський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області звернувся з адміністративним позовом до Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Бобрицької сільської ради 62 сесії 6 скликання від 09 квітня 2015 року "Про розгляд заяв", яким ОСОБА_1 надано у користування земельну ділянку площею 0, 20 га для ведення особистого селянського господарства на території Бобрицької сільської ради.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17 липня 2015 року відмовлено у відкритті провадження по зазначеній справі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 197 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що Роменський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області звернувся до суду з позовом до Бобрицької сільської ради Роменського району Сумської області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Бобрицької сільської ради 62 сесії 6 скликання від 09 квітня 2015 року "Про розгляд заяв", яким ОСОБА_1 надано у користування земельну ділянку площею 0, 20 га для ведення особистого селянського господарства на території Бобрицької сільської ради.

Відмовляючи у відкритті провадження по адміністративній справі за зазначеним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства, оскільки між сторонами виник спір щодо цивільних прав у сфері земельних відносин.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zаndv. Аustria» від 12.10.1978 р. вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)». Зогляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена юрисдикція адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ. Відповідно до пункту 1 частини першої даної статті, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено поняття суб'єкту владних повноважень, відповідно до якого це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб'єкту владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватись відповідним суб'єктом саме в сфері публічно-правових відносин і стосуватися безпосередньо конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Статтею 80 Земельний кодексу України встановлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

За змістом статей 2 та 5 Земельного кодексу України, сільська рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Таким чином, при визначенні питання до юрисдикції якого суду відноситься дана справа, суд першої інстанції правильно вийшов з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, на захист яких подано позов.

У даних правовідносинах, які склалися між сторонами, відповідач як власник землі вільний у виборі суб'єкта, якому передається у користування земельна ділянка в порядку, встановленому законом, при цьому він не здійснював владних управлінських функцій, у зв'язку з чим позов, предметом якого є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею та передачі відповідних прав щодо неї не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що спір по даній справі не публічно-правовий, а виник із відносин, урегульованих нормами цивільного права, у зв'язку з чим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Із врахуванням вищевикладених обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п. 1 ч.1 ст. 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Роменського міжрайонного прокурора залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2015р. по справі № 818/2451/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Курило Л.В. Русанова В.Б.