Справа № 2а-1870/5846/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/5846/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку письмового в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/5846/11

за позовом Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця"

до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України

про скасування постанови ,-

В С Т А Н О В И В:

Державне територіально-галузеве обєднання "Львівська залізниця" (далі по тексту позивач, ДТГО "Львівська залізниця") звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі по тексту відповідач, Сумський прикордонний загін), в якому просить суд:

- скасувати постанову №47 про правопорушення, повязане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 01.08.2011 року про накладення на позивача штрафу в розмірі 8500,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 20.07.2011 р. під час здійснення прикордонного контролю потягу №141 сполученням «Москва-Чернівці» в вагоні №05 прикордонним нарядом відділу прикордонної служби Сумського прикордонного загону було виявлено громадянку України ОСОБА_1, яка на паспортний контроль пред'явила свідоцтво про народження.

На підставі вищенаведеного працівниками Сумського прикордонного загону складено протокол №99530143 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.

01.08.2011 р. першим заступником начальника Сумського прикордонного загону-начальником штабу винесено постанову №47 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, згідно з якою на Державне територіально-галузеве об'єднання „Львівська залізниця" накладено штраф у розмірі 8500 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1 Закону України „Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Позивач вважає постанову про накладення штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» встановлено обов'язкові вимог щодо змісту постанови про порушення пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, зокрема викладення в постанові обставин, установлених при розгляді справи, зазначення Закону, яким передбачається відповідальність за таке правопорушення.

Відповідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень», протокол складається у двох примірниках. Перший примірник разом 5 іншими документами, що стосуються справи, надсилається протягом трьох робочих днів з дня вчинення правопорушення посадовій особі, уповноваженій накладати штраф. Другий примірник вручається особі, яка керує транспортним засобом, або представнику перевізника під розписку.

В постанові від 01.08.2011 р. № 47 відповідач спирається на протокол про правопорушення, пов'язане зі здійсненням міжнародних пасажирських перевезень від 20.07.2011 р. № 99530143.

Разом з тим. станом на 04.08.2011 р. відповідачем не надіслано позивачу протокол №99530143 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, яке відбулось 20.07.2011 р., чим порушено ч.1 ст.254 КпАП України, ч. 4 ст. З України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Згідно ст. 12 Закону України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень» встановлено обов'язкові вимог щодо змісту постанови про порушення пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, зокрема викладений в постанові обставин, установлених при розгляді справи, зазначення Закону, яким передбачається відповідальність за таке правопорушення.

В описовій частині постанови від 01.08.2011 р. відповідач зазначив, що пасажир поїзда №141 сполучення «Москва-Чернівці» ОСОБА_1, намагаючись здійснити незаконний перетин Державного кордону України, пред'явила на паспортний контроль свідоцтво про народження на своє ім'я.

Відповідач, виносячи постанову від 01.08.2011 р., не зазначив в ній, які саме документи, необхідні для перетину державного кордону, були відсутні у пасажирки ОСОБА_1 та які норми права при цьому порушені позивачем.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України „Про Державну прикордонну службу України" на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів у разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю, а також реєстрація іноземців га осіб без громадянства, які в установленому порядку прибувають в Україну, та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон.

Відповідно до ч. ст. 7 Закону України „Про прикордонний контроль" паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з'ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

На підставі пункту 10 «Правил в'їзду іноземців та осіб без громадянства в Україну, їх виїзду з України і транзитного проїзду через її територію» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12. 1995 № 1074, контроль за дотриманням вимог правил в'їзду іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними і фізичними особами в Україні, які приймають іноземців та осіб без громадянства або надають їм послуги, здійснюють в межах своєї компетенції органи внутрішніх справ у взаємодії Міністерством закордонних справ, органами Служби безпеки та Державної прикордонної служби.

Враховуючи вищенаведене тільки працівники Державної прикордонної служби України в межах визначених законом завдань та обов'язків наділені повноваженнями при здійсненні прикордонного контролю встановлювати наявність належно оформлених документів, зокрема щодо документів необхідних для перетину державного кордону України громадянкою України ОСОБА_1

Крім того згідно абзацу 3 ч.2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності перевізників, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення», на Кабінет Міністрів України покладалося завдання щодо визначення порядку забезпечення перевізників, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення та органи охорони державного кордону України, інформацією про документи, необхідні пасажирам для в'їзду в Україну та до відповідних іноземних держав, проте на момент винесення постанови від 01.08.2011 року № 47 Кабінетом Міністрів України не визначено порядку забезпечення перевізників, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення, інформацією про документи, необхідні пасажирам для в'їзду в Україну.

Відповідач проти позову заперечує повністю, вважає постанову №47 про накладення штрафу в розмірі 8500,00 грн. такою, що прийнята у повній відповідності з чинним законодавством України та обставинами справи.

Позивач та представник відповідачів у судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представником відповідача подано заяву в якій заперечував проти позову та просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2011 р. о 19.15 год під час здійснення прикордонного контролю потягу №141 сполученням «Чернівці - Москва» в вагоні №05 прикордонним нарядом відділу прикордонної служби Сумського прикордонного загону виявлено громадянку України ОСОБА_1, яка на паспортний контроль пред'явила свідоцтво про народження.

20.07.2011 року працівниками Сумського прикордонного загону складено протокол № 99530143 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень.

У протоколі зазначено особу представника перевізника провідника вагону № 05 ОСОБА_2, який був присутній при складанні протоколу та отримав копію зазначеного протоколу.

Зазначений протокол складено у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

20.07.2011 року начальником 4 відділення інспекції ВПС «Зернове» капітаном ОСОБА_5 прийнято рішення про відмову у перетинанні державного кордону на виїзд з України ОСОБА_1

22.07.2011 року Середино-Будським районним судом Сумської області прийнято постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

01.08.2011 року т.в.о. начальника Сумського прикордонного загону ОСОБА_6 прийнято Постанову № 47 про правопорушення, пов'язане зі здійсненням перевізником міжнародних пасажирських перевезень, згідно з якою на Державне територіально-галузеве об'єднання „Львівська залізниця" накладено штраф у розмірі 8500 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1 Закону України „Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" (а.с. 8).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Як вбачається із п. 10 протоколу перевізником не виконано обовязок перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира (пасажирів) документів, необхідних для вїзду до держави прямування (транзиту), що призвело до спроби перевезення через державний кордон України, одного пасажира, а саме громадянки ОСОБА_1, у якої відсутні належні документи для перетину Державного кордону України .

Згідно ст. 1 Закону України Про залізничний транспорт, залізничний транспорт - виробничо-технологічний комплекс організацій і підприємств залізничного транспорту загального користування, призначений для забезпечення потреб суспільного виробництва і населення країни в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях та надання інших транспортних послуг усім споживачам без обмежень за ознаками форми власності та видів діяльності тощо;

- залізниця - статутне територіально-галузеве об'єднання, до складу якого входять підприємства, установи та організації залізничного транспорту і яке, при централізованому управлінні, здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні транспортної мережі;

- міжнародне залізничне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти між Україною та іноземними державами.

Відповідно до п. 4 Положення про пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.08.2010 року № 751 пункти пропуску через державний кордон України класифікуються: 1) за категоріями - міжнародні (пропуск через державний кордон громадян, транспортних засобів та вантажів будь-яких держав, а також осіб без громадянства); міждержавні (пропуск через державний кордон громадян, транспортних засобів та вантажів України і суміжної держави); місцеві (пропуск через державний кордон громадян України і суміжної держави, які проживають у прикордонних областях (районах), і транспортних засобів, що їм належать, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); 2) за видами сполучення - для автомобільного, залізничного, морського, пішохідного, повітряного, поромного і річкового; 3) за характером транспортних перевезень - пасажирські, вантажні, вантажно-пасажирські (з обмеженням або без обмеження вантажопідйомності транспортних засобів); для окремих видів транспортних засобів (військових кораблів, морських та річкових суден); для окремих видів операцій (перевалка вантажів, проведення ремонтних робіт тощо).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про залізничний транспорт , постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Статуту залізниць України" від 06.04.1998 року N 457 - міжнародне залізничне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, багажу, вантажобагажу та пошти між Україною та іноземними державами.

Згідно з п. 1.4. "Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних документів на залізничному транспорті", затвердженого наказом Міністерства транспорту України, Державною податковою адміністрацією від 24.10.2001року, № 712/431, міжнародне сполучення - перевезення пасажирів, вантажів, вантажобагажу, багажу та пошти між Україною та іншими державами.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка керує транспортним засобом, або представником перевізника, у присутності якого складено протокол про правопорушення, а за наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини;

5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Таким чином, свідоцтво про народження не дає права на здійснення перетину державного кордону України.

Відповідно до преамбули Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" (далі по тексту Закон № 2920) цей Закон відповідно до Протоколу про попередження і припинення торгівлі людьми, особливо жінками і дітьми, і покарання за неї та Протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнюють ОСОБА_7 Організації Об'єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, ОСОБА_7 Європи про заходи щодо протидії торгівлі людьми встановлює відповідальність перевізників за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність, але не справжність, у пасажирів документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажирів через державний кордон України без необхідних документів, а також визначає порядок застосування цієї відповідальності.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" встановлено, що підприємства (їх об'єднання), установи, організації, фізичні особи - підприємці, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення (далі - перевізники), за невиконання обов'язку перевірити перед початком міжнародного пасажирського перевезення наявність у пасажира документів, необхідних для в'їзду до держави прямування, транзиту, що призвело до перевезення чи спроби перевезення пасажира через державний кордон України без необхідних документів, несуть відповідальність у вигляді штрафу від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожного такого пасажира, але не більше двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за одне перевезення.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень" справи про правопорушення, передбачені статтею 1 цього Закону, розглядають відповідні органи охорони державного кордону України. Від імені органів охорони державного кордону України розглядати справи про правопорушення та накладати штрафи мають право начальники органів охорони державного кордону України та їх заступники.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем оскаржувана постанова №47 від 01.08.2011 р. прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та чинним законодавствам, а тому суд не вбачає підстав для його скасування та задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державного територіально-галузевого обєднання "Львівська залізниця" до Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про скасування постанови відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук