Справа № 2-а/1970/3871/11
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2011-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а/1970/3871/11

"23" грудня 2011 р. м. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Данилевич Н.А.

при секретарі Стасюк А.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації до Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області про скасування постанов, суд -

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації (далі позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області (далі відповідачі) про скасування постанов, зокрема позивач просить скасувати постанови: від 09.11.2011 року по ВП № 22917463 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 44,86 грн.; від 09.11.2011 року по ВП № 22917463 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30.00 грн.; від 09.11.2011 року по ВП № 22917093 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30,00 грн.; від 09.11.2011 року по ВП № 22917093 про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 33,80 грн.; від 24.11.2011 року по ВП № 22917093 про арешт коштів боржника в сумі 401,80 грн.; від 24.11.2011 року по ВП № 22917463 про арешт коштів боржника в сумі 523,51 грн.

Під час судового розгляду справи представником позивача уточнено позовні вимоги, зокрема відмовився від позову щодо скасування постанови від 24.11.2011 року по ВП № 22917463 про арешт коштів боржника в сумі 523,51 грн., у зв»язку із зняттям відповідачем арешту на дані кошти та просив скасувати постанову від 21.12.2011 року про арешт коштів на суму 74,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за невиконання позивачем наказів Господарського суду в Тернопільській області від 09 листопада 2010 року про стягнення 448,65 грн. у відшкодування витрат за надані пільги по оплаті за електроенергію, 102,00 грн. в повернення сплаченого державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, Підрозділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області винесено постанови від 09.11.2011 року по ВП № 22917463 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 44,86 грн.; від 09.11.2011 року по ВП № 22917463 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30.00 грн.; від 09.11.2011 року по ВП № 22917093 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30,00 грн.; від 09.11.2011 року по ВП № 22917093 про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 33,80 грн.; від 24.11.2011 року по ВП № 22917093 про арешт коштів боржника в сумі 401,80 грн.; від 24.11.2011 року по ВП № 22917463 про арешт коштів боржника в сумі 523,51 грн. Копії постанов позивач отримав з порушенням термінів визначених в Законі України «Про виконавче провадження». Крім того, Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації є бюджетною, неприбутковою установою, користується рахунками, на які поступають кошти з Державного бюджету, а тому не може проводити такі виплати використовуючи бюджетні кошти. На підставі вищенаведеного, позивач просить скасувати дані постанови.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав проти його задоволення заперечив, подавши письмове заперечення та пояснивши, що оскаржувані постанови винесені державним виконавцем у відповідності із вимогами чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

На виконання наказів Господарського суду Тернопільської області від 09 листопада 2010 року про стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації на користь ВАТ Тернопільобленерго боргу в сумі 448,65 грн. у відшкодування витрат за надані пільги по оплаті за електроенергію, 102,00 грн. в повернення сплаченого державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.11.2010 року по ВП№№ 22917463, 22917093 та надано термін добровільного виконання до 06.12.2010 року..

Листом від 06.12.2010 року №1342 позивач повідомив відповідача по неможливість виконання наказів Господарського суду Тернопільської області у зв»язку із відсутністю коштів на дана цілі.

09.11.2011 року відповідачем були винесені постанови по ВП № 22917463 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 44,86 грн.; від 09.11.2011 року по ВП № 22917463 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30.00 грн.; від 09.11.2011 року по ВП № 22917093 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30,00 грн.; від 09.11.2011 року по ВП № 22917093 про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 33,80 грн.

24.11.2011 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів позивача по ВП № 22917093 в сумі 523,51 грн. та по ВП № 22917463 постанову від 24.11.2011 року про арешт коштів в сумі 401,80 грн.

У звязку із добровільною сплатою позивачем боргу в сумі 448,65грн., 21.12.2011 року відповідачем скасовану постанову від 24.11.2011 року по ВП № 22917463 про арешт коштів боржника в сумі 523,51 грн. та винесено іншу постанову від 21.12.2011 року про арешт коштів боржника в сумі 74,86 грн.

Згідно листа від 7 грудня 2011 року Управління Державного казначейства у Тернопільському районі станом на 7 грудня 2011 року кошти на виконання рішень суду по рахунку управління праці та соціального захисту населення Тернопільської РДА на р/р 2548 не поступали.

Відповідно до довідки Тернопільської об»єднаної державної податкової інспекції від 12.03.2008 року №18275/7/15-04 Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської РДА перебуває в Реєстрі неприбуткових установ, організацій.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 21.04.1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження»(далі Закон).

Відповідно до статті 1 Закону про виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч.2 ст. 17 Закону підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;виконанню державною виконавчою службою.

Управління праці та соціального захисту населення Тернопільської районної державної адміністрації є бюджетною, неприбутковою установою, користується рахунками, на які поступають кошти з Державного бюджету (субвенція з державного бюджету місцевому бюджету).

Згідно п.2 ст.2 Бюджетного кодексу України бюджетна установа - орган, установа чи організація, визначена Конституцією України, а також установа чи організація, створена у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевих бюджетів. Бюджетні установи є неприбутковими.

Видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, державні програми соціального захисту, пільги ветеранам війни і праці, фінансуються за рахунок субвенцій з Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

- постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, який серед іншого передбачає порядок надання пільг працівникам міліції, звільненим із служби за віком, хворобою або вислугою років;

- даним Порядком визначено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, в тому числі надання пільг працівникам міліції, звільненим із служби за віком, хворобою або вислугою років, шляхом надання субсидій населенню на оплату зокрема електроенергії, за рахунок субвенцій з державного бюджету (п. 1 Порядку).

Водночас і положення Конституції України, зокрема ст.95 зазначають, що тільки законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до п.2 ст.4 Бюджетного кодексу України під час бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в тій частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.

Пунктом 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. В п.6 ст.51 глави 8 розділу II Бюджетного кодексу України визначено, що будь - які зобов'язання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та Законом про Державний бюджет України не вважаються бюджетними зобов'язаннями.

Отже позивач не може взяти на себе зобовязання щодо доплати відшкодування пільг по оплаті за електроенергію за 2010 рік на основі рішення суду та сплати коштів на проведення виконавчих дій без внесення відповідних змін в Державному бюджеті.

Із врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що постанови відповідача про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 44,86 грн. від 09.11.2011 року по ВП № 22917463, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30.00 грн. від 09.11.2011 року по ВП № 22917463, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30,00 грн. від 09.11.2011 року по ВП № 22917093 та про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 33,80 грн. від 09.11.2011 року по ВП № 22917093 постанови про арешт коштів боржника в сумі 401,80 грн. від 24.11.2011 року по ВП № 22917093, підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстави, на які поклався позивач, є обґрунтованими лише в частині вище вказаних постанов.

Щодо позовних вимог в частинні скасування постанови від 21.12.2011 року по ВП № 22917463 про арешт коштів боржника в сумі 74,86 грн., то вони задоволенню не підлягають, оскільки вимоги щодо її скасування були заявлені представником позивача під час судового розгляду справи. Згідно ч.1 ст..51 КАС України позивач має право до початку судового розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Отже, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 72, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково

Скасувати постанови Підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Тернопільській області від 09.11.2011 року по ВП № 22917463 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 44,86 грн., про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30.00 грн. по ВП № 22917463, про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 33,80 грн. по ВП № 22917093, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 30,00 грн. по ВП № 22917093 та постанову від 24.11.2011 року про арешт коштів боржника в сумі 401,80 грн. по ВП № 22917093.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку встановленому ст. 254 КАС України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені ст.186 КАС України.

Головуючий суддя Данилевич Н.А.

копія вірна

Суддя Данилевич Н.А.