Справа № 2а-1970/2354/11
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року Справа № 40894/12/9104

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року у справі за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, яким просила зобов'язати відповідача виконати вимоги інспекції щодо припинення експлуатації приміщень офісу, які використовуються під кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 та демонтажу навісу до приміщень, які використовуються під кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_1 за рахунок відповідача.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року позов задоволено повністю. Постанова мотивована тим, що перевіркою станом на 21.07.2011 року встановлено факт невиконання відповідачем вимог припису інспекції, тому позов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням, є піставним.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що при прийнятті постанови судом неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вирішуючи питання про припинення експлуатації приміщення суд вирішив права і обов'язки особи, яка не брала участі у справі та не є стороною у справі. Водночас апелянт вказує, що приміщенням за адресою АДРЕСА_1 вона користується відповідно до договору оренди від 01.11.2010 року, який укладений між нею та підприємцем ОСОБА_2, відповідно питання по експлуатації майна повинні ставитись до власника цього майна.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 липня 2011 року головним державним інспектором відділу контролю забудови м. Тернополя та Тернопільського і Збаразького району Територіально управління з контролю за будівництвом обєктів № 1 Марко Л.А. складено протокол про те, що гр. ОСОБА_1 без відповідної проектної документації, без відповідного дозволу, без документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, виконала будівельні роботи з влаштування навісу до приміщень, які експлуатуються як кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», чим порушено ст. ст. 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», на підставі чого прийнято постанову № 52-18/11/М від 11.07.2011 року про адміністративне правопорушення у сфері містобудування та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Водночас приписом інспекції № 24-18-11/М від 07.07.2011 року зобов»язано ОСОБА_1 невідкладно припинити експлуатацію приміщень, які експлуатуються як кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», до 20.07.2011 року демонтувати навіс за вказаною адресою та до 25.07.2011 року відновити асфальтове покриття та пошкоджий фасад будинку внаслідок проведення будівельних робіт з влаштування навісу.

Згідно акту перевірки від 21.07.2011 р. позивачем встановлено, що вимоги припису № 24-18-11/М від 07.07.2011 року відповідачем не виконано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач при прийнятті оскаржуваного припису діяв на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки вимоги припису є обов'язковими до виконання, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з огляду на наступне.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначаються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. № 3038-VI.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 41 Закону №3038-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 частини 4 статті 41 Закону №3038-VI посадові особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Вказана правова норма визначає вичерпний перелік приписів, які можуть видаватись Інспекціями, серед яких не значиться припис про демонтаж об'єкту.

Тобто у позивача немає прав, повноважень та компетенції щодо видачі припису про демонтаж прибудови, а лише є повноваження щодо видачі припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Таким чином, Законом №3038-VI чітко визначено, що лише після невиконання припису відповідач має право звернутись до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта.

При цьому, Інспекція повинна надати докази того, що будівельні роботи, виконані позивачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а з огляду на приписи Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надати також докази неможливості перебудови такого об'єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

Однак позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження вище зазначених обставин, що унеможливлює задоволення адміністративного позову.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також суд не з'ясував всіх обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2011 року у справі № 2а-1970/2354/11 за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л. Я. Гудим

В. В. Святецький

Повний текст постанови виготовлений 07.08.2015 року.