Справа № 2-а-3864/11
Суддя: Васильченко Н. О.
Дата ухвалення: 2011-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3864/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку скороченого провадження)

09.09.2011 р. Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Васильченко Н.О., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання неправомірними дії, зобовязання здійснення перерахунку та виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за шкоду заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2011р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області (далі ОСОБА_2), в якому просив до суду, визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області за 2010 рік у відмові в перерахунку та виплати компенсації на оздоровлення, в розмірі меншому ніж це встановлено ст. ст. 48, 71 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати встановленої чинним законодавством та зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення, як інваліду 3 групи за захворюванням за 2010р. в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є інвалідом 3 групи за захворюванням, яке повязане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, а тому відповідно до ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи№796 від 28 лютого 1991 року (далі по тексту Закон №796) йому встановлено щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 90грн.. ОСОБА_2 протягом 2008-2010 років повною мірою таких виплат не здійснювало. 16.05.2011р. позивач звернувся до відповідача з заявою в якій просив здійснити перерахунок та виплату недоплаченої щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду 3 групи і постраждалій особі внаслідок Чорнобильської катастрофи. Про те, відповідач листом від 24.05.2011р. відмовив йому в перерахуванні та виплаті недоотриманої щорічної грошової допомоги, в звязку з тим, що постановою КМУ №562 від 12.07.2005 року встановлена щорічна одноразова виплата для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначених інвалідами 3 групи, встановлено на рівні 90грн. На підставі викладеного позивач просив визнати незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення щодо відмови у перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення та зобовязання здійснити перерахунок та виплату такої допомоги у розмірі 4 мінімальних заробітних плат за 2010 рік.

Ухвалою від 31 серпня 2011 року в справі відкрито скорочене провадження. Заперечення на адміністративний позов надійшли до суду 08.09.2011 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Суддя, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи за захворюванням, яке повязане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою МСЕК серія МСЕ-05 №009226 від 30.09.2005р. /арк. спр. 7-8/ та має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1 категорії), що підтверджується посвідченням серія А №083921 від 20.12.2001р. /арк.спр. 6/.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 48 Закону №796-XII щорічна грошова допомога на оздоровлення Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за шкоду завдану здоровю, як інваліду 3 групи, 1 категорії виплачується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення.

Згідно із ч. 7 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи було встановлено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. Цим Законом не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні суми компенсацій, змінювати розмір допомоги на оздоровлення встановлений для громадян, які постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод визначаються виключно законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Кабінет Міністрів України не уповноважений зменшувати встановлені Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема допомоги на оздоровлення. Навпаки у ч. 1 ст. 67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати. У вказаному Законі викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права наданого вказаним законом, є безпідставним.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. у справі N 1-29/2007 за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) зазначене вище положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року у справі № 1-28/2008 за конституційним поданням 101 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 67 розділу I, пунктів 1 - 4, 6 - 22, 24 - 100 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" визнано таким, що не відповідає Конституції України - є неконституційним.

Законом України Про Державний бюджет України на 2009 рік№ 835-VI від 26 грудня 2008 року чи будь-якими іншими нормативними актами зміни до ч. 4 ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у частині визначення розміру допомоги на оздоровлення не вносились, а тому після ухвалення Конституційним Судом України рішення № 10-рп від 22 травня 2008 року у звязку з визнанням неконституційними відповідних положень Закону "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" у частині зміни розміру допомоги на оздоровлення категорії осіб, до якої віднесено позивача, поновлено дію ч. 4 ст. 48 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції, яка встановлює допомогу на оздоровлення, чинних на момент виплати цієї допомоги.

Таким чином, на момент здійснення виплати позивачеві допомоги на оздоровлення за 2010 рік, чинними були нормативно-правові акти які по-різному визначали розмір належної до виплати допомоги, а позивач отримував щорічну допомогу на оздоровлення в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 48 Законом № 796-XII, а відповідно право останнього порушено та підлягає захисту.

Право позивача на отримання щорічної допомоги у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат не залежить від наявності чи відсутності грошових коштів та належного фінансування, таке право надане державою і закріплено Законом №796-XII.

Оскільки таке право декларовано державою, то відповідно держава через створені нею органи, в даному випадку органи соціального захисту населення, і несе обов'язок по своєчасній га повній виплаті допомоги саме у розмірах, які нею ж визначені та закріплені в Законі.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач повинен був нарахувати та виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення, як інваліду 3 групи за захворюванням, яке повязане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії відповідно до вимог ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При оцінці питання стосовно строків звернення з даним адміністративним позовом суд виходить з того, що тривала і послідовна практика уряду та органів праці та соціального захисту населення по нарахуванню та виплаті даного виду грошової допомоги всупереч положенням Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофина підставі законів про державний бюджет, створювала впевненість відповідної категорії осіб, в т.ч. у позивача, у відсутності перспектив і механізму захисту його порушеного права на отримання передбаченої законом одноразової щорічної грошової допомоги. Крім того судом враховується вік позивача та незадовільний стан його здоров'я.

Таким чином, на переконання суду причина пропуску строку звернення з даним адміністративним позовом є поважною, а тому суд вважає можливим його поновити та розглянути позов по суті за весь період заявлених вимог.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зобовязання відповідача провести нарахування та виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік підлягають задоволенню, оскільки обовязок по здійсненню перерахунку належних до виплати грошових сум позивача законом покладено на Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 86, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання неправомірними дії, зобовязання здійснення перерахунку та виплату щорічної одноразової допомоги на оздоровлення за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду 1 групи за захворюванням, яке повязане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області за 2010 рік у відмові в перерахунку та виплати компенсації на оздоровлення ОСОБА_1, як інваліду 3 групи за захворюванням, яке повязане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в розмірі меншому ніж це встановлено ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в порядку ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 4 мінімальних заробітних плат з врахуванням вже проведених виплат за 2010р..

В силу ч. 1 ст. 256 КАС України допустити негайне виконання постанови суду, в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду, відповідно до ст. 186 КАС України.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_3