Справа № 22а-8239/11
Суддя: Гальонкін С. А.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 22ц-8239/2011 року Головуючий по 1-й інстанції: Яценко В.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року квітня місяця 26 дня м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Гальонкіна С.А.

Суддів: Корнієнка В.І., Абрамова П.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Лубни Полтавської області

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 червня 2010 року

за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лубни Полтавської області, третя особа Головне Управління пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 червня 2010 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Зобовязано Управління пенсійного фонду України в м. Лубни, Полтавської області призначити та виплатити ОСОБА_2, постраждалому на ЧАЕС І категорії, інваліду 1 групи пенсію у відповідності до ч.4. ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не нижчу 10 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію, передбачену ч. 1 ст, 50 Закону України «Про статус І соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком з розрахунку пенсії з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідний рік з урахуванням виплаченого, починаючи стягнення з 01.11. 2009 року.

Судові витрати щодо сплати судового збору компенсовано за рахунок держави.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав порушення норм матеріального права, та ухвалити нове.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої Інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення,' а постанову або ухвалу суду - "без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, що позивач являючись ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 категорії, отримавши 1 групу інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, отримує пенсію, яка не відповідає пенсії, передбаченої ст.ст. 54, 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач звернувся з заявою до УПФУ в м. Лубни Полтавській області про перерахунок своєї пенсії згідно з вимогами ст.ст. 49, 50, 54, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на яку одержав відмову.

Суд вірно вважає, що відмова щодо здійснення позивачеві перерахунку та призначення пенсії, виходячи з розміру, встановленого законами, а не Постановами Кабінету Міністрів України, є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги обгрунтованими.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких Інших осіб», особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вихром.

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії, віднесеним до категорії 1,2,3,4 постраждалих на ЧАЕС осіб встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір основної пенсії для інвалідів 1 групи, щодо яких установлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим від 10 (десяти) мінімальних пенсій за віком.

Вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно ст. 28 ЗУ від 09 липня 2003 року «Про загальнообов»язкове

державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

У відповідності до ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір пенсії повинен збільшуватись у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, отже мінімальний розмір пенсії, який повинно виплачуватись позивачеві повинен становити з розрахунку ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» затверджено прожитковий мінімум на одну особу, що втратила працездатність в розрахунку на 1 місяць з 01.11.2009 року складає 573 грн., отже розмір пенсії позивачу із 01.11.2009 року повинен складати 5730 грн (573 х 10 = 5730 грн,), з 01.01.2010 року 695 грн, з 01.04,2010 року-706 грн.

Згідно ч.І ст.50 Закону України «Про статус І соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам 1 групи у розмірі 100 процентів мінімальної пенсії за віком, що складає у позивача - 573 грн,, з 01.01.2010 року -695 грн, з 01.04.2010 року - 706 грн.

У відповідності до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в Інших випадках передбачених законом.

Ст. 8, 22 Конституції України закріплюють принцип верховенства права та гарантованості конституційних прав і свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров»я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Суд вважає відмову відповідачів у здійсненні призначення та перерахунку пенсії незаконною, так як ч. 4 ст. 54, ст.ст. 49, 50, 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст, 58 ЗУ «Про державний бюджет України на 2009 рік» передбачає прожитковий мінімум Із 01.01.2009 року на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність в розмірі - 573 грн.

За ст. 19, ст. 18 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» вбачається, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії' за віком. Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на ЧАЕС.

Крім цього, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про державний бюджет України на 2009 рік» має вищу юридичну силу.

Враховуючи вищевикладене, суд також вважає, що відповідача УПФУ в м. Лубни слід зобов»язати здійснити призначення та перерахунок пенсії позивачу відповідно до ч. 1 ст. 50, ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.11.2009 року.

З урахуванням викладеного встановлено, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, задоволенню вони не підлягають.

Керуючись нормами Закону України Про внесення змін до розділу XII Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами від 02 грудня 2010 року, ст.ст, 195, 197, 198,200.205,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в м. Лубни Полтавської області - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 червня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого Адміністративного суду України.

Головуючий суддя: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1