Справа № 2-а-61/10/0270
Суддя: Чудак Олеся Миколаївна
Дата ухвалення: 2010-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А У Х В А Л А
08 квітня 2010 р. м. Вінниця Справа № 2-а-61/10/0270
За позовом: ОСОБА_1
до: Жмеринської міжрайонної прокуратури Вінницької області, прокуратури Вінницької області
про: про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання вчинити певні дії
Суддя: Чудак Олеся Миколаївна
ВСТАНОВИВ :
14 січня 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Жмеринської міжрайонної прокуратури Вінницької області, прокуратури Вінницької області про визнання процесуальних дій міжрайонної прокуратури при невиконанні нею постанов Жмеринського районного суду Вінницької області протиправними й нечинними та визнання дій й бездіяльності прокуратури Вінницької області щодо перевірки його заяв і скарг протиправними.
Зазначив, що протягом 2008-2009 років Жмеринський міськрайонний суд скасував 13 постанов прокуратури про відмову в порушенні кримінальної справи за його скаргами. В постановах суду вказано, що жодних дій по перевірці заяви про злочин прокуратура не проводить, що свідчить про систематичність та в цілому небажання виконувати відповідачем покладені функції.
Крім того, вказав, що протягом 2009 року неодноразово, у відповідності до Закону України «Про звернення громадян»звертався до прокуратури Вінницької області з скаргами на бездіяльність підлеглої їй Жмеринської міжрайонної прокуратури. Однак, всупереч статті 7 вказаного Закону скарги направлялись для розгляду тому органу, дії якого оскаржувались. На всі заяви та скарги він отримував відписки.
18 листопада 2009 року він звернувся до прокуратури Вінницької області з заявою про скоєний злочин. Відповідь на заяву по час звернення до суду так і не отримав.
На виконання ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2010 року про залишення позовної заяви без руху на час усунення виявлених недоліків, ОСОБА_1 додатково обґрунтував свої вимоги вказавши, що у відповіді Жмеринської міжрайонної прокуратури від 21 серпня 2009 року №3953 зазначено, що порушень при винесенні постанови про закриття кримінальної справи допущено не було. Після його скарги до Генеральної прокуратури України, прокуратура Вінницької області у своїй постанові від 09 жовтня 2009 року зазначила протилежне, а саме, порушення були.
Відповідно до статті 2 Кримінально-процесуального кодексу України (КПК України), цей Кодекс охороняє права учасників кримінального процесу. Згідно із частиною восьмою статті 32 цього Кодексу, ОСОБА_1 не є учасником процесу і немає можливості оскаржувати дії прокуратури відповідно до Кодексу, що підтверджується і відповіддю Жмеринської міжрайонної прокуратури від 28 жовтня 2009 року №4934 (а.с. 27).
У звязку з цим, позивачем збільшено вимоги, зокрема, у поданій 28 січня 2010 року заяві висловлено прохання визнати дії та бездіяльність Жмеринської міжрайонної прокуратури при наданні відповідно до Закону України «Про звернення громадян»відповіді ОСОБА_1 про те, що постанова про закриття кримінальної справи від 22 травня 2007 року відповідає вимогам КПК України - протиправними та нечинними (а.с. 37), а в заяві від 01 лютого 2010 року за вхідним №1811 вказано іще три вимоги, а саме: визнати протиправними та нечинними дії й бездіяльність Жмеринської міжрайонної прокуратури при незаконному утриманні ОСОБА_1 на запобіжному заході; зобовязати Жмеринську міжрайонну прокуратуру скасувати запобіжний захід та негайно оголосити це під розпис ОСОБА_1; визнати протиправними та нечинними дії й бездіяльність Жмеринської міжрайонної прокуратури при тяганині в провадженні кримінальної справи, порушеної 17 квітня 2006 року, тобто провадження в ній всупереч статті 120 КПК України протягом чотирьох років (а.с. 39).
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2010 року в частині вимог про визнання протиправними та нечинними процесуальних дій Жмеринської міжрайонної прокуратури при невиконанні нею постанов Жмеринського міськрайонного суду; визнання протиправними та нечинними дій й бездіяльності Жмеринської міжрайонної прокуратури при незаконному утриманні його на запобіжному заході; зобовязання Жмеринську міжрайонну прокуратуру скасувати запобіжний захід та негайно оголосити це під розпис ОСОБА_1; визнання протиправними та нечинними дій й бездіяльності Жмеринської міжрайонної прокуратури при тяганині в провадженні кримінальної справи, порушеної 17 квітня 2006 року, тобто провадження в ній всупереч статті 120 КПК України протягом чотирьох років, - провадження закрито.
Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2010 року в задоволенні вимог про визнання дій та бездіяльності Жмеринської міжрайонної прокуратури при наданні відповіді ОСОБА_1 від 21 серпня 2009 року та дій й бездіяльності прокуратури Вінницької області щодо перевірки його заяв і скарг протиправними, - відмовлено.
Однак, під час розгляду справи судом встановлено порушення закону з боку Жмеринської міжрайонної прокуратури, яке полягає у такому.
Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
17 квітня 2006 року Жмеринським міжрайонним прокурором радником юстиції ОСОБА_2 по факту викрадення електричної енергії шляхом її вільного використання без приладів обліку, що мало місце 08 жовтня 2005 року в домоволодінні ОСОБА_1 в селі Сербінівці Жмеринського району Вінницької області порушено кримінальну справу №06060104 за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 188-1 Кримінального кодексу України (КК України).
Постановою в.о. слідчого СВ Жмеринського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 від 15 вересня 2006 року ОСОБА_1 притягнено як обвинуваченого і предявлено йому обвинувачення в злочині, який передбачений частиною першою статті 188-1 КК України, про що йому обявлено.
Крім того, постановою в.о. слідчого СВ Жмеринського РВ УМВС старшого лейтенанта міліції ОСОБА_3 від 15 вересня 2006 року відносно позивача обрано запобіжний захід підписка про невиїзд.
Постановою заступника Жмеринського міжрайонного прокурора юристом 1 класу ОСОБА_4 від 22 травня 2007 року кримінальна справа №06060104 провадженням закрита.
Даний позов Жмеринським міськрайонним судом задоволено повністю, про що винесено постанову від 16 липня 2007 року.
Однак, при цьому, протягом останніх чотирьох років (і на сьогоднішній день) запобіжний захід підписка про невиїзд щодо ОСОБА_1 не скасована і в установленому законом порядку не знята, що є порушенням його конституційних прав.
Дані обставини стали підставою для звернень позивача із заявами до прокуратури Вінницької області з проханням посприяти реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством України його прав та інтересів з боку порушення їх Жмеринською міжрайонною прокуратурою.
В свою чергу до Жмеринської міжрайонної прокуратури позивач звертався зі скаргами про поновлення прав і захисту його законних інтересів, порушених посадовими особами Жмеринської міжрайонної прокуратури при порушенні і розслідуванні кримінальної справи.
Від правильного функціонування адміністративно-правових механізмів реалізації прав громадян, від чіткого й ефективного реагування влади на їхні звернення залежить здатність держави забезпечувати належний захист законних інтересів громадян.
Крім того, Конституцією України встановлено, що усі громадяни мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглядати звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Розуміння ролі звернень громадян як важливої складової зміцнення демократії, правового, громадянського суспільства стало ідейною основою прийняття Закону України «Про звернення громадян». Даним законом визначені вимоги до оформлення звернень, порядку їх прийняття й розгляду посадовими особами.
Розгляд заяв (клопотань), скарг включає в себе перевірку викладених в них фактів, прийняття рішень відповідно до чинного законодавства, забезпечення виконання, повідомлення громадян про наслідки їх розгляду.
Роботу із заявами і скаргами виконують прокурори, які є керівниками відповідних прокуратур, їх заступники, старші помічники та помічники, начальники відділів та управлінь, їх заступники, старші помічники і помічники прокурорів відділів та управлінь з урахуванням свої компетенції, визначеної законом, а також іншими організаційно-управлінськими актами.
При вирішенні звернень для перевірки їх доводів в обов'язковому порядку мають бути витребувані необхідні документи, пояснення службових та інших осіб, дії яких оскаржуються. За підсумками складається мотивована довідка, а якщо у зверненнях йдеться про вчинення злочину, то приймається рішення відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства (ст. 97 КПК України).
Статтею 15 Закону України «Про звернення громадян»встановлено, що органи державної влади до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобовязані обєктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 Інструкції про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, відповідальність за своєчасний і якісний розгляд звернень покладається на керівників структурних підрозділів Генеральної прокуратури України, прокуратур Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя, військових прокуратур регіонів та Військово-Морських Сил України, міських, районних, міжрайонних і прирівняних до них прокурорів.
Користуючись правом визначеного Законом України «Про звернення громадян»позивач звернувся з заявою до прокуратури Вінницької області щодо невідповідності вимогам кримінально-процесуального законодавства постанови Жмеринської міжрайонної прокуратури про закриття кримінальної справи від 22 травня 2007 року.
Дана заява супровідним листом №04/1-389-06 від 17 липня 2009 року направлена до Жмеринської міжрайонної прокуратури для розгляду по суті та прийняття рішення згідно вимог законодавства.
За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 21 серпня 2009 року №3953 в.о. Жмеринського міжрайонного прокурора О.П.Попеско надано відповідь в якій зазначено, що при винесені постанови від 22 травня 2007 року про закриття кримінальної справи порушень вимог статей 130, 214 КПК України ними не допущено.
Не погодившись з наданою відповіддю позивач звернувся із скаргою до прокуратури Вінницької області щодо обґрунтування отриманої ним відповіді з Жмеринської міжрайонної прокуратури стосовно порушень вимог статті 214 КПК України.
Старшим прокурором відділу прокуратури області ОСОБА_5 розглянувши матеріали кримінальної справи №06060104 встановлено, що постанова про закриття кримінальної справи від 22 травня 2007 року винесена передчасно і не мотивовано, без посилання на статтю 213 КПК України та з порушенням порядку, передбаченого статтею 214 КПК України, в результаті чого ним винесена постанова від 09 жовтня 2009 року про скасування постанови про закриття кримінальної справи.
Аналізуючи вищевикладене, вбачається, що Жмеринською міжрайонною прокуратурою порушено вимоги чинного законодавства, а саме в частині обєктивного розгляду заяви позивача та надання змістовної відповіді на неї, проведення необхідної перевірки. При цьому, важливо зазначити, що суд не дає оцінку прийнятим Жмеринською міжрайонною прокуратурою процесуальних документів та здійснення процесуальних дій в порядку КПК України. Суд звертає увагу на необхідність надання обґрунтованої відповіді на звернення ОСОБА_1, що потягло за собою порушення його конституційних прав, зокрема, на свободу пересування.
При встановленні фактів несумлінного ставлення до перевірок звернень, а також неналежного і невчасного виконання доручень прокуратур вищого рівня винні в цьому прокурорські працівники несуть відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом прокуратури України.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належить також прокуратура Вінницького району Вінницької області) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлені в судовому засіданні факти свідчать про системні порушення Жмеринською міжрайонною прокуратурою, її посадовими особами діючого законодавства України, щодо проведення належної перевірки по скарзі, а головне відсутність при цьому реагування прокурора. В порушення чинного законодавства ОСОБА_1 фактично протягом чотирьох років утримують на запобіжному заході.
Згідно частини першої статті 166 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним субєктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону з метою недопущення їх в майбутньому.
Враховуючи викладенні обставини, суд вважає за необхідне довести до відома прокурора Вінницької області щодо вказаних порушень для вжиття відповідних заходів щодо усунення виявлених порушень та з метою запобігання їх виникнення в подальшому.
На підставі викладеного, керуючись статтями 165, 166, 186, 254 КАС України, суд
про встановленні обставини довести до відома прокурора Вінницької області для вжиття відповідних заходів спрямованих на усунення причин та умов, що сприяли виникненню виявлених порушень, зазначених в ухвалі.
Про вжиті заходи повідомити Вінницький окружний адміністративний суд у місячний термін з моменту отримання окремої ухвали.
Відповідно до статті 186 КАС України ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 254 КАС України ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо її не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Суддя Чудак Олеся Миколаївна