Справа № 530/901/15-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2015-08-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 р.Справа № 530/901/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Русанової В.Б. , Курило Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області на постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.07.2015р. по справі № 530/901/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області в якому просила: визнати неправомірними дії відповідача в частині відмови перерахунку її пенсії, як колишньому начальнику фінансового управління Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, з урахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані та отримані зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на підставі довідки фінансового управління районної державної адміністрації № 2 від 27.05.2015 р.; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок її пенсії як колишньому начальнику фінансового управління Зіньківської районної державної адміністрації, з урахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані та отримані зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та виплатити їй недоплачену пенсію з 28.02.2010 р.

Постановою Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.07.2015 р. позов задоволено частково, а саме: визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області в частині відмови перерахунку ОСОБА_1 пенсії як колишньому начальнику фінансового управління Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області, з урахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані та отримані зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, на підставі довідки фінансового управління районної державної адміністрації № 2 від 27.05.2015 р.; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії позивачки, колишньому начальнику фінансового управління Зіньківської районної державної адміністрації, з урахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги на вирішення соціально-побутових питань, які були їй нараховані та отримані зі сплатою страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та виплатити ОСОБА_1 недоплачену пенсію з 28 лютого 2010 року. В частині позовної вимоги про включення в нарахування пенсії сплаченого єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування відмовлено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції в зв'язку з ненаданням належної правової оцінки обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.07.2015 р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та неповного з'ясування обставин справи, які мають значення для справи, що призвело до винесення незаконного та не вірного по своїй суті судового рішення.

У судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 197 КАС України, справа розглядається в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Зіньківському районі, як особа, якій з 28.02.2010 р. призначена і виплачується пенсія за віком згідно Закону України «Про державну службу». При призначенні пенсії до сум заробітку для призначення пенсії не були включені суми отримуваної позивачем матеріальної допомоги, допомоги на вирішення соціальних питань та суми індексації заробітної плати, на які фактично були нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування позивачем не сплачувавсь в зв'язку з тим, що він був введений після звільнення позивача на пенсію, тому вказану позовну вимогу належить залишити без задоволення.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до 27.02.2010 р. працювала на посаді начальника фінансового управління Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області та звільнена у зв'язку з виходом на пенсію за віком.

27.05.2015 р. позивачка звернулася до Управління ПФУ України в Зіньківському районі з письмовою заявою про нарахування їй пенсії з урахуванням усіх видів заробітку, на які відповідно до законодавства нараховувалися страхові внески та надала довідку про складові її заробітної плати.

Рішенням № 40 від 03.06.2015 р. Управління ПФУ України в Зіньківському районі відмовило їй в задоволенні заяви.

Згідно довідки від 27.05.2015 р. № 2 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" виданої ОСОБА_1, - позивачка отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення , індексацію заробітної плати.

Судом встановлено, що на ці види виплат нараховувались соціальні внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" (далі- Закон№ 108/95ВР) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно ч. 2 ст.33 Закону № 3723-XII заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі-Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до ч. 1 цієї статті до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 14 та 28 травня 2013 року (справи №№ 21-125а13, 21-97а13).

Згідно з ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Судом встановлено, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, на вирішення соціально-побутових питань, індексація за період 2008-2010 р. позивачу нараховувалася та виплачувалась, з них утримувалися внески на пенсійне страхування.

Відповідач безпідставно не врахував такі суми до заробітку позивача, з якого визначається розмір отримуваної нею пенсії згідно Закону України "Про державну службу".

За таких умов, відмова відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії державного службовця із врахуванням відповідних сум є незаконною, а отже, слід погодитися з рішенням суду першої інстанції по суті задоволення позивних вимог.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Зіньківському районі Полтавської області залишити без задоволення.

Постанову Зіньківського районного суду Полтавської області від 07.07.2015р. по справі № 530/901/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.
Судді Русанова В.Б. Курило Л.В.