Справа № 2-а-8662/11
Суддя: Воробйов С. О.
Дата ухвалення: 2011-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-8662/11р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2011 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Воробйова С.А.

при секретарі Подлєсної О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноармійська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України м. Красноармійська Донецької області про визнання незаконним розпорядження № 61431 від 28.02.2011 року, визнання дій протиправними та зобовязання призначити щомісячне довічне грошове утримання, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного Фонду України м. Красноармійська Донецької області про визнання дій протиправними та зобовязання призначити щомісячне довічне грошове утримання, а 04.08.2011 року уточнила свої позовні вимоги про визнання незаконним розпорядження № 61431 від 28.02.2011 року посилаючись на те, що вона працювала суддею, має стаж більше 21 року, який дає їй право на отримання довічного грошового утримання у відставці у розмірі 82% від середньомісячного заробітку працюючого судді згідно зі ст. 43 Закону України Про статус суддів, який діяв на час виникнення у неї такого права.

На підставі постанови Верховної Ради України від 02.12.2010 року № 2762 VI та наказу голови апеляційного суду Донецької області від 29.12.2010 року № 465к її звільнено у відставку.

30.12.2010 року вона звернулась до Димитровського ПФУ за призначенням довічного грошового утримання і їй було призначене довічне грошове утримання у розмірі 82% заробітку.

У звязку із зміною місця проживання її пенсійна справа із Димитровського управління ПФУ у лютому 2011 року була направлена до Управління ПФУ в м. Красноармійську, де їй був визначений 28.02.2011 року розпорядженням № 61431 інший розмір грошового довічного утримання у розмірі 76%.

З вказаним розпорядженням вона не згодна, оскільки відповідачем при визначенні розміру відсотків довічного грошового утримання до стажу не врахована половина терміну навчання у вищому навчальному закладі в період з 01.09.1983 року по 01.07.1987 року, тобто один рік одинадцять місяців, тому вона вважає, що відповідач зобовязаний виплачувати їй довічне грошове утримання у розмірі 82%, а його дії щодо виплати грошового утримання у розмірі 76% є неправомірними розпорядження відповідача № 61431 від 28.02.2011 року є незаконним.

В судовому засіданні позивач на позові наполягав, відповідач позов не визнав та вважає, що половина строку навчання позивачки у вищому навчальному закладі, на юридичному факультеті зараховується до загального стажу роботи і не може бути віднесеним до стажу щодо щомісячного довічного грошового утримання належного їй у разі виходу у відставку.

Зясувавши фактичні обставини справи, вислухавши пояснення сторін та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працювала на посаді судді з 24.06.1991 року (а.с. 9-11) і на підставі постанови Верховної Ради України від 02.12.2010 року № 2762 VI та наказу голови апеляційного суду Донецької області від 29.12.2010 року № 465к її було звільнено у відставку.

Згідно довідки Державної судової адміністрації України № 17-6590/09 від 24.09.2009 року (а.с. 8) щодо надання дозволу на отримання щомісячного грошового утримання стаж роботи судді Лукяновій С.В., який може бути врахований для призначення щомісячного грошового утримання станом на 24 липня 2004 року становить:

- на посаді судді 18 років 1 місяць;

- половина терміну навчання у вищому навчальному закладі 1 рік 11 місяців, тобто всього стаж роботи становить 20 років.

Відповідно до ст. 43 Закону України Про статус суддів№ 2862-ХІІ від 15.12.1992 року із змінами і доповненнями, який діяв на час призначення права довічного грошового утримання судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20-ти років виплачується за його вибором пенсія або звільнене від податку щомісячне грошове утримання у розмірі 80% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір довічного грошового утримання збільшується на 2%, але не більше 90% заробітної плати судді.

Згідно з пунктами 3-1 постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.

Згідно трудової книжки (а.с. 9) позивач ОСОБА_1 в період з 01.09.1983 року по 01.07.1987 року навчалася за денною формою в Харківському юридичному інституті і половина терміну навчання у вищому навчальному закладі у неї складає один рік одинадцять місяців.

Таким чином, на час звільнення позивача у відставку, тобто станом на 29 грудня 2010 року (а.с. 11) стаж її роботи на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання складає 21 рік 6 місяців.

Посилання відповідача, що половина строку навчання за денною формою у вищих навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів зараховується до загального стажу роботи ОСОБА_1 і не може бути віднесеним до стажу щодо щомісячного довічного грошового утримання належного їй у разі виходу у відставку, суд вважає безпідставним, оскільки п. 11 Перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів№ 2453-VІ від 07.07.2010 року передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на час набрання чинності цим законом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно розпорядження № 146367 від 12.01.2011 року Димитровського Управління ПФУ (а.с. 18) позивачу на підставі наданих нею документів було призначене довічне грошове утримання у розмірі 82% її заробітку.

У звязку із зміною місця проживання позивача у лютому 2011 року її справа із Димитровського Управління ПФУ була направлена до Управління ПФУ в м. Красноармійську відповідачу по справі, який, розпорядженням № 61431 від 28.02.2011 року (а.с. 19) визначив інший розмір грошового довічного утримання та призначив позивачу довічне грошову утримання у розмірі 76% замість 82%, не врахувавши половини терміну навчання позивача у вищому навчальному закладі, тобто 1 рік 11 місяців, що суд вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують її права, тому вказане вище розпорядження відповідача, суд вважає незаконним.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про статус суддів№ 2862-ХІІ від 15.12.1992 року із змінами і доповненнями, Перехідними положеннями Закону України Про судоустрій і статус суддів№ 2453-VІ від 07.07.2010 року; постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865, ст.ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 185-186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати розпорядження № 61431 від 28.02.2011 року Управління Пенсійного Фонду України в м. Красноармійська Донецької області,- незаконним.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України м. Красноармійська Донецької області щодо виплати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 76% її заробітної плати,- протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України м. Красноармійська Донецької області призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 82% її заробітної плати та сплатити недоплачену суму довічного грошового утримання

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: