Справа № 465/5979/14-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року Справа № 876/11088/14

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Довга О.І.

судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду міста Львова від 14.11.2014р. по справі № 465/5979/14-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м. Львова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Франківському районі м.Львова про визнання дій протиправними щодо перерахунку розміру пенсії за вислугу років,зобов'язання провести перерахунок пенсії з квітня 2014 року згідно довідки прокуратури Львівської області №18/812 про заробітну плату, відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 04.09.2008),з розрахунку 90% середнього заробітку,що становить 5501 грн.63 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те,що з 14.01.2009 року отримував пенсію за вислугу років (20 років), призначену на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90 % середнього заробітку посади слідчого прокуратури Перемишлянського району Львівської області, яка складала суму 3535 грн.51 коп.

19 вересня 2014 року йому стало відомо про те, що відповідачем здійснено перерахунок пенсії за вислугу років у розмірі 80 % від суми для нарахування пенсії -6112,93 грн., що складає 4890,34 грн. на підставі Закону України "Про прокуратуру" в редакції, на час набрання чинності постановою КМУ від 31.05.2012 року № 505 та з урахуванням ЗаконуУкраїни № 3668-VІ від 08 липня 2011 року "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи". Таким чином, відповідач здійснив перерахунок його пенсії у розмірах, нижчих, ніж встановлено законодавством України.

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 14.11.2014 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, і суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

В судовому засіданні апелянт повністю підтримує заявлені доводи апеляційної скарги, просить її задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений відповідно до ст.38 КАС України електронною поштою, а також повідомлявся телефонним зв'язком.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримував пенсію за вислугу років з 14.01.2009 року, яка обчислювалась в розмірі 90%, призначеної відповідно до Закону України "Про прокуратуру", загальний стаж роботи в органах прокуратури стаж становить 19 років 03 місяці і 28 днів.

Перерахунок пенсії позивача здійснено в розмірі 80% від суми місячного заробітку на підставі Закону України "Про прокуратуру" в редакції, на час набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505, та з урахуванням Закону України № 3668-УІ від 08 липня 2011 року "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи". Суд першої інстанції вважає такі дії відповідача правомірними.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури, не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на два відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, внесено зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, змінено розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права щодо розміру відсотків від заробітної плати.

Відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру", в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення ч.1 ст. 50 - 1 Закону України "Про прокуратуру" щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до цієї статті Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи".

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють ч. ч. 13,18 ст. 50 - 1 Закону України "Про прокуратуру", положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до ч. 13 ст. 50 - 1 Закону України "Про прокуратуру" обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч. 18 ст. 50 - 1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько - слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесеніЗаконом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" зміни до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, апеляційний суд виходить із того, що згідно ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Необхідно також зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8 - рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5 - рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 10 грудня 2013 року в справі №21 - 420а13.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.160, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Франківського районного суду м. Львова від 14.11.2014 року у справі № 2а-465/315/14,465/5979/14-а скасувати, прийняти нову, якою позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дій управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова щодо обмеження під час перерахунку розміру пенсії за вислугу років.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова провести перерахунок пенсії з 01.01.2014 року згідно довідки прокуратури Львівської області №18/812 про заробітну плату,відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 04.09.2008), з розрахунку 90% середнього заробітку, що становить 5501 грн.63 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.