Справа № 481/408/14-а
Суддя: Васильченко Н. О.
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/408/14-а
Провадж.№ 2-а/481/12/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2014 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - Васильченко Н.О.,

за участю: секретарів Юхименко Т.М., Слюсаренко А.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новобузької міської ради Миколаївської області, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Новобузького районного суду, як місцевого адміністративного суду, з позовом до відповідача адміністративної комісії при виконкомі Новобузької міської ради, в якому посилаючись на безпідставність притягнення його відповідачем до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, просив визнати такі дії відповідача неправомірними та скасувати постанову № 4-14 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., винесену відповідачем 24.02.2014 року за вчинення порушення п. 6.21 Правил благоустрою територій міста, яке на думку відповідача полягало в тому, що ним самовільно зведена огорожа без дозвільних документів по вул. Харчука у м. Новий Буг.

При судовому розгляді справи позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і пояснив, що згідно з рішенням Новобузької міської ради від 28.12.2012 року був затверджений проект землеустрою щодо відведення йому в оренду земельної ділянки загальною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування гаражу № 22 в гаражному комплексі № 20, розташованого по вул. Харчука в м. Новий Буг. В подальшому, на підставі цього рішення він уклав 18.02.2013 року з міською радою договір оренди вищевказаної земельної ділянки терміном на 5 років. Початку будівництва гаражу передували містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, які видані відділом містобудування та архітектури Новобузької РДА від 29.04.2013 року № 2 та декларація про початок виконання будівельних робіт від 21.05.2013 року, яка була зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області. Вважає, що зведенням відповідної огорожі він не порушував будь-яких правил благоустрою міста, оскільки вказана огорожа встановлена тимчасово для огородження будівельного майданчика, а відтак для безпеки оточуючих, яка по завершенні будівництва буде знесена. Відповідач неправомірно притягнув його до адміністративної відповідальності та наклав своєю постановою на нього адміністративне стягнення, що і змусило його звернутися з відповідним позовом, який він просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю від 23.09.2013 року) в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що адмін. комісією при міській раді під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 10.02.2014 року були досліджені всі обставини справи, при цьому ОСОБА_1 був згоден зі змістом цього протоколу, про що він поставив свій підпис на ньому, та був згоден з викладеними у протоколі обставинами під час дачі своїх пояснень на засіданні адмін. комісії. Вважає доводи позивача щодо тимчасового встановлення огорожі його гаражу є безпідставними, оскільки це спростовується фотознімками цієї огорожі, яка на його думку встановлена ОСОБА_1 капітально (постійно). За цих умов просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали позову з долученими до нього документами, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач по справі в силу дії ст.ст. 287, 288 КУпАП, а також положень ст.ст. 2, 17, 104, КАС України, має право, шляхом подачі в суд адміністративного позову, оскаржити дії відповідача, як представника державного органу, які повязані з накладанням адміністративного стягнення, так і саму постанову про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 10.02.2014 року складеного дільничним інспектором міліції Новобузького РВ УМВС України ст. лейтенантом міліції ОСОБА_3, громадянин ОСОБА_1 самовільно, без дозвільних документів, встановив огорожу по вул. Харчука в м. Новий Буг, чим порушив п. 6.21 Правил благоустрою території міста.

На підставі вказаного протоколу адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новобузької міської ради 24.02.2014 року винесено постанову за № 4-14 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень 6.21 Правил благоустрою територій, забезпечення чистоти і належного санітарного стану у м. Новий Буг, затвердженого рішенням Новобузької міської ради № 187 від 16.09.2011 року (надалі Правила) забороняється самовільно встановлювати огорожі, різні конструкції, знаки тощо на проїзній частині, тротуарах, газонах, у парках, скверах та інших місцях.

У відповідності до ст. 152 КУпАП за порушення громадянами державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів передбачена адміністративна відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірі від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно положень ч. 1. ст. 124 вказаного Кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними, згідно ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", є самовільним зайняттям земельної ділянки.

При судовому розгляді справи встановлено, що згідно з рішенням Новобузької міської ради від 28.12.2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки загальною площею 0,06 га для будівництва та обслуговування гаражу № 22 в гаражному комплексі № 20, розташованого по вул.. Харчука в м. Новий Буг.

На підставі цього рішення між Новобузькою міською радою та ОСОБА_1 укладено 18.02.2013 року договір оренди вищевказаної земельної ділянки терміном на 5 років.

Згідно Декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області 21.05.2013 року за № МК62 замовником ОСОБА_1 було розпочато будівництво гаражів №№ 20, 22 по вул. Харчука в м. Новий Буг Миколаївської області.

Згідно з п.3.8. Типових регіональних правил забудови, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №219 від 10.12.2001р. зовнішній благоустрій ділянок садибної житлової забудови мусить включати влаштування огорож, проїздів, доріжок, майданчиків відпочинку, господарських майданчиків, озеленення території тощо. Роботи щодо благоустрою виконуються власниками садиб згідно з державними будівельними нормами та санітарними правилами з урахуванням місцевих традицій. Улаштування огорож земельних ділянок здійснюється з урахуванням нормативних вимог щодо інсоляції територій суміжних земельних ділянок. Конкретні вимоги щодо архітектурного вирішення огорож (висоти, конструкції,матеріалу) у населеному пункті або його окремих районах повинні бути встановлені в місцевих правилах забудови або проекті забудови і благоустрою кварталу (населеного пункту), який затверджується місцевою радою після погодження місцевим органом містобудування та архітектури та громадського обговорення.

Втім, відповідного Витягу з Правил благоустрою представник відповідача у судове засідання не надав, а наявний у справі Витяг положень щодо архітектурного вирішення огорож не містив.

При судовому розгляді справи позивач наголошував, що шиферний паркан для огородження будівельного майданчика, встановлено його працівниками тимчасово, для безпеки оточуючих, який по завершенні будівництва буде обовязково знесений.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Втім, адміністративною комісією при виконкомі міської ради, якою винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.02.2014 року, належних доказів, які б могли підтвердити факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 та спростувати його доводи щодо відсутності події інкримінованого йому адміністративного проступку, в зазначених процесуальному документі не відображено, тоді як наявні матеріали справи ставлять під сумнів відповідність постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 обставинам справи, оскільки, як встановлено при судовому розгляді, що в подальшому і не заперечував сам представник відповідача, вказана огорожа збудована позивачем тимчасово і виключно для загородження будівельного майданчика, яка по завершенню будівельних робіт буде ним добровільно знесена.

Про зазначені обставини ОСОБА_1 повідомив на засіданні адміністративної комісії, коли відносно нього розглядалася справа про адміністративне правопорушення, однак його пояснення, в порушення приписів ст. 280 КУпАП, до уваги членами комісії не були прийняті та належним чином не перевірені, а тому комісія помилково дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП і безпідставно наклала на нього адміністративне стягнення.

Виражені в судовому засіданні заперечення представника відповідача зазначених висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 99-103, 160-163 КАС України, ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новобузької міської ради Миколаївської області, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новобузької міської ради Миколаївської області з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неправомірними.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Новобузької міської ради Миколаївської області за №4-14 від 24.02.2014р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, відповідно до ст. 171-2 ч. 2 КАС України.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_4