Справа № 2-а-6360/11
Суддя: Закаблук О. В.
Дата ухвалення: 2012-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-6360/11
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2012 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Закаблук О. В. ,

при секретарі Селезень Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 в м. Біла Церква справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, про зобов"язання вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з названим адміністративним позовом посилаючись на те, що посадові особи виконавчого комітету Білоцерківської міської ради неправомірно відмовляють їй в видачі довідки про період проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю для отримання посвідчення особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи. Свої вимоги позивач обгрунтувала тим, що вона народилась і постійно проживала з 18.05.1982 року в м.Біла Церква з своїми батьками. В даний час вона не має можливості отримати посвідчення особи потерпілої від наслідків ЧАЕС, а тому вона змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги та показала, що отримала посвідчення дитини, яка постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, відвідувала дитячий садок та школу в м.Біла Церква, однак їй відповідачем протиправно відмовлено в прийнятті документів для направлення до Київської облдержадміністрації та видачі довідки про період проживання в зоні, а тому просить визнати дії відповідача протиправними, зобов»язати відповідача прийняти її документи для оформлення довідки (додаток №7 ).

Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради до суду свого представника не направив, про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали письмову заяву, просять справу розглянути у їх відсутність, а тому суд вважає можливим вирішити справу у відсутність відповідача, на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачки, оглянувши та дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Згідно п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою КМУ від 20.01.1997 року № 51 та згідно ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення потерпілого видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчались в цій зоні не менше 4 років( для дорослих).

Відповідно до ч.4 ст65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ,п.10 вказаного вище Порядку видача посвідчень проводиться МНС,РМ республіки Крим, державними адміністраціями областей... за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

Згідно ст.15 вказаного вище Закону підставою для визначення статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, особам, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях, а видача довідок про період проживання на територіях радіоактивного забруднення проводиться органом виконавчої влади на цих територіях.

Аналогічне положення міститься в п.10 Порядку, де зазначено про те, що дітям, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, посвідчення видаються на підставі довідки встановленого зразка( додатки № 3-10), яка видається органом місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, позивачці було відмовлено відповідачем в прийнятті документів для оформлення посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильсмької катастрофи в зв"язку з тим, що вона не надала довідки про період проживання, навчання, які видаються відповідними службами Управління ЖКГ.

Відмову відповідача саме з цих підстав суд вважає необґрунтованою.

Суд вважає, що посвідчення позивачки про особу, яка постійно проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, паспорт позивачки, свідоцтво про народження, наряду з іншими документами може бути однією з підстав для оформлення довідки /додаток№ 7/, а саме ця довідка і є вже підставою для визначення статусу потерпілої і для оформлення відповідного посвідчення, на що і вказано в ст. 15 Закону.

Крім того, відповідно до ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як вбачається з свідоцтва про народження позивачки, вона народились в м.Біла Церква 18.05.1982 року, з 10.08.1982 року по 20.06.1997 року, тобто фактично з дня народження спостерігалась Білоцерківською міською дитячою поліклінікою, що підтверджено довідкою №851 від 04.11.2011 року.

З трудової книжки матері позивача, ОСОБА_2 вбачається, що вона постійно працювала в м.Біла Церква з 1983 року по 1999 рік, що дає підстави вважати, що неповнолітня дочка, позивачка у справі, проживала в м.Біла Церква разом з матір»ю.

За ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці до 14 років є місце проживання її батьків( усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна, або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров"я, в якому вона проживає.

Отже, з врахуванням всього наведеного суд вважає що місце проживання позивачки в період дня народження по час звернення до суду є саме м.Біла Церква Київської області.

А тому суд приходить до висновку, що наданими суду доказами, на які вказано вище в постанові, підтверджується той факт, що позивачка проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю, до якої належить і м.Біла Церква з 18.05.1982 року по час розгляду справи в суді, що підтверджується паспортом позивача, тобто не менше чотирьох років, що є підставою для оформлення їй довідки ( додаток № 7) і для направлення подання до Київської облдержадміністрації стосовно вирішення питання щодо видачі їй посвідчення громадянина, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідної категорії.

В зв"язку з наведеним суд вважає неправомірними дії посадових осіб виконавчого комітету Білоцерківської міської ради щодо відмови у прийнятті документів позивачки для оформлення посвідчення потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, так як зазначено вище, підставою для надання статусу потерпілого може бути тільки довідка (додаток 7) про період постійного проживання на території зони радіоактивного забруднення, в силу ст.15 Закону, а тому суд вважає за необхідне зобов"язати відповідача прийняти документи позивачки для вирішення питання про оформлення довідки(додаток7).

Керуючись ст.ст. 14,15,27,63 ЗУ "Про статус", ст.2 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.29 ЦК України, постановою КМУ від 20.01.1997 року № 51 "Про затвердження порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи",ст.ст.6,17, 158-163,167,185,186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов"язати виконавчий комітет Білоцерківської міської ради прийняти документи ОСОБА_1 для оформлення довідки (додаток №7 ) та направлення подання до Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання щодо видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з часу її проголошення, відповідачем- з часу отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3