Справа № 2-а-223/2010
Суддя: Галянчук М. І.
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-223/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2010 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Галянчука М.І.

при секретарі Отєговій О.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу дорожньо-патрульної служби УДАІ м. Дніпропетровська прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до прапорщика міліції відділу дорожньо-патрульної служби УДАІ м. Дніпропетровська про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якому вказав, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 303210 від 19.07.2010 року інспектором ДПС ВДПС ДАІ м. Дніпропетровська прапорщиком міліції ОСОБА_2 його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладено штраф у розмірі 260,00 грн. Правопорушення полягало у тому, що він 19.07.2010р. о 19-10 год. По вулиці героїв Сталінграду в м. Дніпропетровські не виконав вимог7 дорожнього знаку 3.2-1 «В'їзд заборонено» з табличкою 7.9 «Смуга руху» рухався в зоні дії цього знаку. Вважає дану постанову такою, що не відповідає нормам КпАП України. Також під час винесення постанови не дотримано вимоги ст..ст.245, 278,280 КпАП України відповідно до яких завданням провадження по справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з*ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з*ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Таким чином, позивач вважає постанову інспектора незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п.1.10. Постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху», перешкода для руху нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

По вулиці Героїв Сталінграду м. Дніпропетровська, в зоні дії знаку 3.2-1 «В'їзд заборонено» з табличкою 7.9 «Смуга руху» залишалась лише одна смуга, але ця смуга має аварійний стан непроїзні ями, рухатись по яким на будь-якій швидкості неможливо, тому всі водії машин, що рухались у попутному напряму з позивачем, здійснювали об'їзд цієї ділянки по іншій смузі, де діяли зазначені вище знаки.

Відповідач зупиняв тільки обрані машини, що залежало від закінчення складання попереднього протоколу, про що сам повідомив позивачу на його запитання.

Відповідно до ст..9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи той факт, що позивач вимушено здійснював об'їзд по смузі руху, де це було заборонено, у зв'язку із аварійністю єдиної смуги, де було дозволено рух, його вина відсутня, а отже його дія або бездіяльність не має характеру адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час зупинення позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АЕ1 № 131356 від 19.07.2010р., в якому позивач зазначив свою незгоду щодо вчинення правопорушення та поставив підпис.

Пунктом 2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 185 від 22.02.2001 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» визначено, що до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення тощо).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст..ст.283-284 КУпАП. У ній потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення встановленою особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст..280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, при вирішенні справи відповідач повинен був мати достатньо доказів можливості проїзду по єдиній смузі проїзду позивача, урахувати його заперечення, дослідити наявність його протиправної, винної дії чи бездіяльності, яка посягала на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

До протоколу не додано жодного документу щодо відхилення або підтвердження доказів, на які позивач посилався, оскільки в графі «До постанови додаються» записано лише номер протоколу про адміністративне правопорушення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно ст..255 КпАП України уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 та ч.4 ст.122 КпАП України.

Тому прапорщик міліції ОСОБА_2 поза межі свої компетенції виніс протокол по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КпАП України.

Оскільки протокол було складено особою, яка не мала на це повноваження, то й постанова є безпідставною.

Відповідно до статті 289 Кодексу адміністративне судочинство України Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до статті 288 КпАП України, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Згідно пункту 2 статті 19 КАС України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача, крім справ з приводу оскарження актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради юстиції, які стосуються інтересів конкретної особи.

Позивач вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 303210 від 19.07.2010р. винесена з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснив обставини правопорушення та просив суд скасувати вказану постанову.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглянути справу без його присутності у зв'язку з постійним виконанням службових обов'язків. Вважає, що адміністративний матеріал за порушення правил дорожнього руху України складений ним правомірно та обгрунтовано, з позовом позивача не згоден.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне стягнення серії АЕ № 303210 від 19.07.2010р., ОСОБА_1, 19.07.2010р. о 19-10 год., керуючи автомобілем «Шевроле-Лачетті» (державний номерний знак НОМЕР_1) по вулиці Героїв Сталінграду в м. Дніпропетровську, не виконав вимог дорожнього знаку 3.2.1. «В*їзд заборонено» з табличкою 7.9 «Смуга руху», рухався в зоні дії цього знаку.

На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 260 (двісті шістдесят) грн..

Відповідно до ст..9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак, відповідач не надав суду жодного доказу про те, що позивачем дійсно порушено правило дорожнього руху, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст..251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.272 КУпАП вказано, що як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню по даній справі.

Всупереч цього, відповідачем жодного доказу порушення ОСОБА_1 ПДР України, на підставі чого на нього було накладено адміністративне стягнення в розмірі 260 грн. надано не було. При цьому позивач ще при складенні протоколу та винесенні постанови зазначав, що не погоджується з правопорушенням.

Відповідно до ст..280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В протоколі є письмові пояснення ОСОБА_1, в яких вказано, що він об'їжав ями, з пред*явленим йому правопорушенням не згоден.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до висновку, що відповідачем не доведено вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України.

Відповідно до ч.1 ст..247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Таким чином, постанова по справі про адміністративне правопорушення серії АЕ № 303210 від 19.07.2010р., винесена ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області прапорщиком міліції ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а справа відносно ОСОБА_1 закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.122, 245, 247, 251, 254, 255, 268, 276, 278, 279, 280, 283, 284, 287, 288, 293 КУпАП, ст..ст. 2, 4, 9, 11, 17-20, 47, 49-51, 71, 86, 87, 89, 99, 104-106, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора відділу дорожньо-патрульної служби УДАІ м. Дніпропетровська прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесену 19.07.2010 р. за № АЕ 303210, винесену прапорщиком міліції ІДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м. Дніпропетровська та АТІ підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 та накладення штрафу в розмірі 260 (двісті шістдесят), 00 грн.

Рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ : М.І. Галянчук