Справа № 2а-1870/5365/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2011 р. Справа № 2a-1870/5365/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Дишковець Ю.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/5365/11

за позовом Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб"

до Державної податкової інспекції в місті Суми, Головного управління державного казначейства України в Сумській області

про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ ,-

В С Т А Н О В И В:

Дочірнє підприємство "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" (надалі по тексту позивач, ДП "Завод обважнених бурильних та ведучих труб") звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції в місті Суми (далі по тексту перший відповідач, ДПІ в м. Суми), Головного управління державного казначейства України в Сумській області (далі по тексту другий відповідач , ГУ Держказначейства України в Сумській області), в якому просить суд:

- скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми від 13.07.2011 року №/55931 та №/55932;

- стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 346452 грн. 52 коп.

- стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" 1703 грн. 40 коп. судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30.06.2011 р. ДПІ в м. Суми було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2010 р., яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період за квітень 2010 року, за наслідками якої складено акт перевірки від 30.06.2011 року №5060/23-620/30991664.

В акті ДПІ в м. Суми зроблено висновки про порушення позивачем п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5, п.п.7.7.1, 7.7.2 п.7.7 ст.7, п. 10.2 ст.10 Закону України «Про податок на додану вартість»;,а саме: завищення позивачем від'ємного значення суми ПДВ за квітень 2010 року на суму 346452,52 грн.; завищення позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок за травень 2010 року на суму 346452,52 грн.

На підставі акту ДПІ в м. Суми винесені податкові повідомлення-рішення від 13.07.2011 р., а саме:

- № /55931, яким ДПІ в м. Суми зменшено позивачу розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за квітень 2010 року на суму 346452,52 грн.;

- №/55932, яким ДПІ в м. Суми зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2010 року на суму 346452,52 грн.

Позивач не погоджується з прийнятими рішеннями, вважає їх незаконним з наступних підстав.

Порядок обчислення і сплати податку на додану вартість у період існування правовідносин, за який прийняті оскаржувані Рішення, регулювався Законом України «Про податок на додану вартість» (далі - Закон №168/97ВР).

Підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону №168/97ВР, встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 7.7 ст.7 Закону №168/97ВР встановлено порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків.

Згідно з пп.7.7.1 п.7.7 вказаної статті, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пп. 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, від'ємне значення як категорія Закону №168/97/ВР - це також математична (об'єктивна) категорія; різниця між зменшуваним (податкове зобов'язання) та від'ємником (податковим кредитом). Від'ємне (позитивне) значення є результатом математичної дії -«віднімання», и в силу дії об'єктивних законів не може бути змінено будь-чиєю волею, як то вольовим рішенням ДПІ в м. Суми.

Попри об'єктивність та точність математичної науки, всупереч приписам ст. 7.7.1 Закону №168/97ВР, ДПІ в м. Суми прийняв оскаржуване відповідачем рішення про зменшення від'ємного значення, не змінюючи при цьому ні податкових зобов'язань ні податкового кредиту, задекларованих позивачем.

Використовуючи надані законодавством виключні повноваження контролюючого органу, у тому числі передбачені п.10.4 ст. 10 Закону №168/97/ВР щодо контролю за правильністю нарахування та сплати (перерахування) податку на додану вартість до бюджету, використовуючи в роботі відомчу «Систему автоматизованого співставлення податкових зобов'язань і податкового кредиту у розрізі контрагентів на рівні ДПА України», силові підрозділи з виключними правами (відділи податкової міліції) ДПІ в м. Суми інтерпретуючи отриману інформацію про окремих контрагентів по ланцюгу постачання товару до позивача зробив висновки про безпідставність віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту позивача через неможливість проведення перевірок по ланцюгу постачання.

Разом з тим, у висновках до акту ДПІ в м. Суми зазначено, що завищена позивачем сума від'ємного значення буде зарахована до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.22.2) податкової декларації за квітень 2010 на суму 346452,52 грн. Тобто, ДПІ в м. Суми фактично підтверджено правильність формування позивачем суми податкового кредиту з ПДВ.

Відповідно до пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону №168/97ВР, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пп.7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка

дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому

податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Досліджуючи під час перевірки реальність угод, укладених позивачем, ДПІ в м. Суми не встановив порушень у документуванні позивачем господарських операцій, веденні бухгалтерського та податкового обліку за цими операціями. Проте, використовуючи дані відомчої комп'ютерної бази та оперативну інформацію, зібрану власними силовими підрозділами, до яких (джерел) позивач доступу не має, ДПІ в м. Суми поширив наслідки на позивача, чим порушив його охоронювані законом інтереси.

Задля отримання бюджетного відшкодування ПДВ, окрім дотримання вимог, передбачених Законом № 168/97ВР, ДПІ в м. Суми вимагає від позивача фактично проведення оперативних заходів при укладенні господарських договорів (дослідження ланцюгів постачання товарів, з'ясування «податкового реноме» підприємств у ланцюгу, тобто - незаконного втручання позивача у комерційну таємницю інших суб'єктів господарювання), виконання функцій контролю за сплатою податку на додану вартість щодо своїх контрагентів, та контрагентів у ланцюгу постачання товару (виключна компетенція податкового органу).

Проте, Закон №168/97ВР не пов'язує право платника податку на податковий кредит з проведенням будь-яких зустрічних перевірок, не ставить право платника податку на бюджетне відшкодування в залежність від сплати податку іншими учасниками по всьому ланцюгу товарообігу та не встановлює обов'язок покупця сплачувати ПДВ до бюджету в разі, коли такий податок не буде сплачений продавцем. Сума ПДВ, яка включена до ціни товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету.

За таких обставин, викладені у описовій частині акту твердження ДПІ в м. Суми про відсутність реального характеру угод через їх безтоварність, а відповідно відсутність у позивача права на включення сум ПДВ за такими операціями до податкового кредиту, невірне визначення від'ємного значення, та завищення відповідачем суми бюджетного відшкодування суперечить законодавству та спростовується документами, на підставі яких позивачем відображено ці операції у бухгалтерському та податковому обліку, а саме:

Від'ємне значення за квітень 2010 року зменшено позивачу ДПІ в м. Суми на суму ПДВ по господарських операціях між позивачем і товариством з обмеженою відповідальністю «Меркурій і компанія» та між позивачем і товариством з обмеженою відповідальністю «Укрвтормет-Союз».

Заперечення ДПІ в м. Суми проти включення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ, сплаченої позивачем у ціні товару TOB «Меркурій і компанія» у сумі 327895,60 грн. ґрунтуються на тому, що у ланцюгу постачання товару контрагентами TOB «Меркурій і компанія» були:

- TOB «Іст-Вектор», який на думку працівника ДПІ в м. Суми мав порушення у веденні бухгалтерського обліку - не надав для перевірки товарно-транспортні накладні. Такі припущення працівника спростовуються довідкою зустрічної звірки TOB «Іст-Вектор», яка складена працівником ДПІ у м. Дніпродзержинськ, що сама по собі свідчить про відсутність порушень з боку підприємства у веденні податкового та бухгалтерського обліку за відповідними господарськими операціями;

- TOB «ТД Металотрейд», перевірка якого стала неможливою через порушення справи про банкрутство та ліквідацію.

На підставі цього ДПІ в м. Суми робить висновок про порушення позивачем п.п. 7.4.4 п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97ВР.

Такі висновки ДПІ в м. Суми суперечать законодавству та спростовуються наступним.

На виконання умов договору від 10.09.2008 р. №79/9-97-08, TOB «Меркурій і компанія» здійснювало поставки позивачу ферродобавок, зокрема, у квітні 2010 року. В підтвердження факту поставки товару, у відповідності з вимогами Закону №168/97ВР, TOB «Меркурій і компанія» надано позивачеві податкові накладні.

Транспортування товару здійснювалось за рахунок постачальника перевізником на договірних засадах АТП «Картас-Сервіс» автомобільним транспортом, про що складені товарно-транспортні накладні від 03.04.2010року, від 21.04.2010року, від 15.04.2010року, від 12.04.2010року, та перевізником ПП ОСОБА_3 - товарно-транспортна накладна від 09.04.2010року.

Розрахунки здійснено через розрахунковий рахунок згідно договору цесії від 05.05.2010 р. наступними платіжними дорученнями: № 218 від 06.07.2010 року на загальну суму 250560,00 грн. в т.ч. ПДВ 25040,00 грн., № 1918 від 15.07.2010 року на загальну суму 299577,60 грн. в т.ч. ПДВ 49929,60 грн., № 192 від 16.06.2010 року на загальну суму 403200,00 грн., в т.ч. ПДВ 67200,00 грн., № 201 від 21.06.2010 року на загальну суму 150240,00 грн., в т.ч. ПДВ 25040,00 грн., № 2119 від 03.08.2010 року на загальну суму 300000,00 грн. в т.ч. ПДВ 50000,00 грн., № 255 від 04.08.2010 року на загальну суму 162642,53 грн. в т.ч. ПДВ 27107,09 грн., № 159 від 26.07.2010 року на загальну суму 430649,96 грн. в т.ч. ПДВ 71774,99 грн.

Товар оприбутковано на склад позивача за прибутковими ордерами від 06.04.2010 року № 126, від 10.04.2010 року № 133, від 13.04.2010 року № 137, від 19.04.2010 року № 156 від 22.04.2010 року № 162 та використано позивачем у господарській діяльності.

Заперечення ДПІ в м. Суми проти включення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ, сплаченої позивачем у ціні товару TOB «Укрвтормет-Союз» у сумі 18556,92 грн. (із загальної 264410,67) ґрунтуються на тому, що Лівобережна МДПІ м. Дніпропетровська, у якій зареєстрований як платник контрагент TOB «Укрвтормет-Союз» - TOB «Мега-Мет», тривалий час не надає відповіді на запит ДПІ в м. Суми. Це, на думку ДПІ в м. Суми, свідчить про порушення позивачем п.п. 7.4.1 п. 7.4, п.п 7.5.1 п. 7.5, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону №168/97ВР і часткове завищення позивачем податкового кредиту за квітень 2010 року у сумі 18556,92 грн. із загальної суми ПДВ -264410,67 грн.

Такі висновки ДПІ в м. Суми позивач вважає, що суперечать законодавству та спростовуються наступним.

На виконання умов договору від 14.11.2007 року № 79/9-86-07, TOB «Укрвтормет-Союз» здійснювало поставки позивачу брухту сталевого, зокрема, у квітні 2010 року. В підтвердження факту поставки товару, у відповідності з вимогами Закону №168/97ВР, TOB «Укрвтормет-Союз» було надано позивачеві податкові накладні.

Товар отримано за видатковими накладними: від 09.04.2010 року № У-00000209 на суму ПДВ 82905,28 грн.; від 30.04.2010 року № У-00000211 на суму ПДВ 156674,49 грн. та актами придбання - передачі брухту та відходів чорних металів від 09.04.2010 року та 30.04.2010 року.

Транспортування товару здійснювалось постачальником автомобільним транспортом, що підтверджується подорожніми листами легкового автомобіля № СІС 199297 від 09.04.2010 року автомобіль ЗІЛ А85-53 СІ, № СІС 005165 від 09.04.2010 року - автомобіль НОМЕР_1, № СІС 05160 від 09.04.2010 року - автомобіль ЗІЛ 010-95 CA, № PPT 275646 від 09.04.2010 року - автомобіль: НОМЕР_2, НОМЕР_3, № СІС : 06976 від 28.04.2010 року - автомобіль НОМЕР_1, № PPT 121642 від 29.04.2010 року - автомобіль НОМЕР_4, НОМЕР_5, № СІС 006976 від 30.04.2010 року - автомобіль НОМЕР_1, № СІС 005165 від 30.04.2010 року - автомобіль НОМЕР_6.

Розрахунки здійснено через розрахунковий рахунок згідно рахунків - фактур від 31.03.2010 року № У 00000504, від 13.04.2010 року № У 0000507, від 19.04.2010 року № У-00000509, від 27.04.2010 року № У-30000511, від 29.04.2010 року № У-0000270 наступними платіжними дорученнями: №13 від 01.04.2010 року на загальну суму 489999,84 грн. в т.ч. ПДВ 81666,64 грн., №81 від 30.04.2010 року на загальну суму 245533,33 грн., в т.ч. ПДВ 40922,22 грн., №139 від 20.04.2010 року на загальну суму 325930,87 грн., в т.ч. ПДВ 54321,81 грн., №140 від 27.04.2010року на загальну суму 200000,0 грн., в т.ч. ПДВ 33333,33 грн., №145 від 28.04.2010 року на загальну суму 335000,0грн, в т.ч. ПДВ 55833,35 грн.

Товар оприбутковано на склад позивача за прибутковими ордерами від 30.04.2010 № 13, від 30.04.2010 року № 23 та використано позивачем у господарській діяльності для виробництва литва.

Обставини здійснення вищезазначених господарських операцій позивачем перевірено ДПІ в м. Суми та підтверджено у акті. Крім того, 30.07.2010 р. ДПІ в м. Суми була проведена позапланова виїзна перевірка перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень, травень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з березень, квітень 2010 р. Всі вищезазначені документи по господарських операціях позивача були досліджені ДПІ в м. Суми у ході перевірки.

За результатами перевірки не встановлено порушень у веденні податкового, бухгалтерського обліку по вищезазначених господарських операціях позивача з TOB «Меркурій і компанія», TOB «Укрвтормет-Союз», у правильності та відповідності законодавству визначення позивачем податкового кредиту цих господарських операціях; у правильності та відповідності законодавству визначення позивачем від'ємного значення з ПДВ у квітні 2010 року.

Отже, позивачем виконано всі умови, передбачені чинним законодавством України для отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Таким чином, податок на додану вартість по вищевказаним господарським операціям фактично був сплачений позивачем постачальникам товарів (робіт, послуг) і підтверджений належним чином оформленими податковими накладними.

До того ж, позивачем виконано вимоги п.7.7 ст.7 Закону №168/97ВР щодо подання, в установленому порядку, відповідачам податкової декларації з податку на додану вартість разом з розрахунком суми бюджетного відшкодування та заявою про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ.

Згідно пп.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону №168/97ВР платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування (пп.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону №168/97ВР).

ДПІ в м. Суми була проведена виїзна документальна перевірка позивача з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вищевказаний період, за результатами яких складено акти.

За наслідками таких перевірок ДПІ в м. Суми не було встановлено порушень з боку позивача, які могли б бути підставою для зменшення суми бюджетного відшкодування чи позбавлення позивача права на таке бюджетне відшкодування, у зв'язку з чим ДПІ в м. Суми було підтверджено заявлену позивачем до відшкодування суму податку на додану вартість у травні 2010 року.

Але, незважаючи на вищевказані обставини (відсутність зі сторони позивача порушень порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку, фактичне підтвердження, за наслідками проведення перевірок позивача, заявленої останнім до відшкодування суми ПДВ), замість здійснення відшкодування позивачу сум ПДВ в установлений законом строк, в ДПІ в м. Суми винесено оскаржувані рішення.

Позивач вважає помилковим і необґрунтованим твердження ДПІ в м. Суми про те, що необхідною умовою для бюджетного відшкодування є підтвердження сплати сум податку на додану вартість до бюджету всіма постачальниками товарів (робіт, послуг) до виробника у зв'язку з наступним.

Згідно з п.1.3 ст.1 Закону №168/97ВР, платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Платники податку, визначені у пп. "а", "в", "г", "д" п.10.1 ст.10, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону (п.10.2 ст.10 Закону).

Отже, якщо контрагент юридичної особи не виконав свого зобов'язання по сплаті отриманого ним в ціні товару податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цього контрагента.

Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав всі передбачені законом умови для отримання такого відшкодування, та має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

У зв'язку з чим, посилання ДПІ в м. Суми на те, що право позивача на відшкодування не підтверджено результатами зустрічних перевірок постачальників до виробника є необґрунтованим, оскільки Закон №168/97ВР не передбачає отримання результатів зустрічних перевірок контрагентів суб'єкта господарювання в якості умови здійснення відшкодування податку на додану вартість такому суб'єкту.

У відповідності з пп. 7.7.10 п.7.7 ст.7 Закону №168/97ВР, джерелом сплати бюджетного відшкодування (в т.ч. бюджетного боргу) є загальні доходи державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Згідно зі ст. 43 Бюджетного кодексу України, при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. В Сумській області обслуговування коштів державного бюджету здійснює Головне управління Державного казначейства в Сумській області.

Згідно з п.1 ч.2 ст.92 Конституції України, виключно законами України встановлюється порядок утворення та погашення державного внутрішнього та зовнішнього боргу.

Таким чином, позивач приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені при неправильному застосуванні законодавства з питань оподаткування.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник ДПІ в м. Суми позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченні (а.с. 128-130).

Представник Головного управління державного казначейства України в Сумській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не наділений повноваженням, щодо відшкодування податку на додану вартість з Державного бюджету України за рішенням суду.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 30.06.2011 р. ДПІ в м. Суми проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ДП "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2010 р., яка виникла за рахунок відємного значення з ПДВ, що декларувалось в період за квітень 2010 р.

За результатами зазначеної перевірки складено акт перевірки №5060/23-620/30991664 від 30.06.2011 р. (а.с. 12-19).

На підставі вищезазначеного акту перевірки 13.07.2011 р. ДПІ в м. Суми прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

- №/55931, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за квітень 2010 року на суму 346452,52 грн. (а.с. 10);

- №/55932, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2010 року на суму 346452,52 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи підставою прийняття зазначених податкових повідомлень рішень є відсутність у контрагентів позивача надмірної сплати податку в сумі 346452,52 грн. оскільки відсутній факт надмірної сплати податку на додану вартість до Державного бюджету України по ланцюгу продажу товару до виробника, а також встановлено факт укладання нікчемних правочинів.

Проте, суд не погоджується із такими висновками відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання умов договору від 10.09.2008 року №79/9-97-08, TOB «Меркурій і компанія» здійснювало поставки позивачу ферродобавок (а.с. 26-28).

На підтвердження факту поставки товару TOB «Меркурій і компанія» надано позивачеві податкові накладні: від 03.04.2010 року № 92 на суму ПДВ 112 746,00 грн., від 09.04.2010 року № 93 на суму ПДВ 56760,00 грн. від 12.04.2010 року № 94 на суму ПДВ 34540,00 грн., від 15.04.2010 року № 106 на суму ПДВ 91689,60 грн., від 21.04.2010 року № 112 на суму ПДВ 32160,00 грн.

Товар отримано за видатковими накладними: від 03.04.2010 року № РН-0000097 на суму ПДВ 112746,00 грн., від 09.04.2010 року № РН-0000098 на суму ПДВ 56760,00 грн., від 12.04.2010 року № РН-0000099 на суму ПДВ 34540,00 грн., від 15.04.2010 року №РН-00000110 на суму ПДВ 91689,60 грн., від 21.04.2010 року № РН-00000116 на суму ПДВ 32160,00 грн.

Транспортування товару здійснювалось за рахунок постачальника перевізником на договірних засадах з АТП «Картас-Сервіс» автомобільним транспортом, про що складені товарно-транспортні накладні від 03.04.2010 року, від 21.04.2010року, від 15.04.2010року, від 12.04.2010року, та перевізником ПП ОСОБА_3 - товарно-транспортна накладна від 09.04.2010 року (а. с. 39-41).

Розрахунки здійснено через розрахунковий рахунок згідно договору цесії від 05.05.2010 року відповідними платіжними дорученнями: № 218 від 06.07.2010 року на загальну суму 250560,00 грн. в т.ч. ПДВ 25040,00 грн., № 1918 від 15.07.2010 року на загальну суму 299577,60 грн. в т.ч. ПДВ 49929,60 грн., № 192 від 16.06.2010 року на загальну суму 403200,00 грн., в т.ч. ПДВ 67200,00 грн., № 201 від 21.06.2010 року на загальну суму 150240,00 грн., в т.ч. ПДВ 25040,00 грн., № 2119 від 03.08.2010 року на загальну суму 300000,00 грн. в т.ч. ПДВ 50000,00 грн., № 255 від 04.08.2010 року на загальну суму 162642,53 грн. в т.ч. ПДВ 27107,09 грн., № 159 від 26.07.2010 року на загальну суму 430649,96 грн. в т.ч. ПДВ 71774,99 грн. (а. с. 45-47).

Товар оприбутковано на склад позивача за прибутковими ордерами від 06.04.2010 року № 126, від 10.04.2010 року № 133, від 13.04.2010 року № 137, від 19.04.2010 року № 156 від 22.04.2010 року № 162.

На виконання умов договору від 14.11.2007 року № 79/9-86-07 про купівлю продаж брухту сталевого TOB «Укрвтормет-Союз» здійснювало поставки позивачу брухту сталевого (а.с. 48-51).

Позивачеві на виконання умов договору надані податкові накладні: від 01.04.2010 року № 38 на суму ПДВ 81666,64 грн., від 20.04.2010 року № 41 на суму ПДВ 54321,81 грн., від 27.04.2010 року № 42 на суму ПДВ 33333,33 грн., від 28.04.2010 року № 43 на суму ПДВ 55833,33 грн., від 30.04.2010 року № 44 на суму ПДВ 39255,56 грн. (а.с. 59-61).

Товар отримано за видатковими накладними: від 09.04.2010 року № У-00000209 на суму ПДВ 82905,28 грн., від 30.04.2010 року № У-00000211 на суму ПДВ 156674,49 грн. та актами придбання - передачі брухту та відходів чорних металів від 09.04.2010 року та 30.04.2010 року (а.с. 61-63).

Транспортування товару здійснювалось постачальником автомобільним транспортом, що підтверджується подорожніми листами легкового автомобіля № СІС 199297 від 09.04.2010 року - автомобіль ЗІЛ А85-53 СІ, № СІС 005165 від 09.04.2010 року - автомобіль НОМЕР_1, № СІС 05160 від 09.04.2010 року - автомобіль ЗІЛ 010-95 CA, № PPT 275646 від 09.04.2010року - автомобіль НОМЕР_7, НОМЕР_8, № СІС: 06976 від 28.04.2010року- автомобіль НОМЕР_1, № PPT 121642 від 29.04.2010 року - автомобіль НОМЕР_4, НОМЕР_5, № СІС 006976 від 30.04.2010 року - автомобіль НОМЕР_1, НОМЕР_9.

Розрахунки здійснено через розрахунковий рахунок згідно рахунків - фактур від 31.03.2010 року № У 00000504, від 13.04.2010 року № У 0000507, від 19.04.2010 року № У-00000509, від 27.04.2010 року № У-30000511, від 29.04.2010 року № У-0000270 наступними платіжними дорученнями: №13 від 01.04.2010 року на загальну суму 489999,84 грн. в т.ч. ПДВ 81666,64 грн., №81 від 30.04.2010 року на загальну суму 245533,33 грн., в т.ч. ПДВ 40922,22 грн., №139 від 20.04.2010 року на загальну суму 325930,87 грн., в т.ч. ПДВ 54321,81 грн., №140 від 27.04.2010 року на загальну суму 200000,0 грн., в т.ч. ПДВ 33333,33 грн., №145 від 28.04.2010 року на загальну суму 335000,0грн, в т.ч. ПДВ 55833,35 грн.

Товар оприбутковано на склад позивача за прибутковими ордерами від 30.04.2010 року № 13, від 30.04.2010 року № 23 та використано позивачем у господарській діяльності для виробництва литва.

Крім того, 30.07.2010 року ДПІ в м. Суми проведено позапланова виїзна перевірка перевірку з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за квітень, травень 2010 року, яка виникла за рахунок від'ємного значення з ПДВ, що декларувалось в період з березень, квітень 2010 року.

Всі вищезазначені документи по господарських операціях позивача були досліджені працівником ДПІ в м.Суми у ході перевірки.

За результатами перевірки не встановлено порушень:

- у веденні податкового, бухгалтерського обліку по вищезазначених господарських операціях позивача з TOB «Меркурій і компанія», TOB «Укрвтормет-Союз»,

- у правильності та відповідності законодавству визначення позивачем податкового кредиту цих господарських операціях;

- у правильності та відповідності законодавству визначення позивачем від'ємного значення з ПДВ у квітні 2010 року (а.с. 104-127).

Таким чином, суд приходить до висновку, про реальність здійснених операцій щодо поставки товарів від контрагентів до позивача та використання останніх у господарській діяльності підприємства.

Оскільки всі твердження відповідача про відсутність реальних господарських стосунків в спірних правовідносинах між позивачем та його контрагентами, не підтвердженні жодними доказами, що містять предмет доказування та беручи до уваги декларування контрагентами податкових зобов'язань по взаємовідносинам з позивачем за спірний період, суд вважає правочини такими, що не можуть бути визнані нікчемними.

Відповідно до п. 1.8. ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість" бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Таким випадком, відповідно до п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону, є різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг).

З урахуванням наведеної норми, питання щодо встановлення від'ємного значення суми ПДВ поширюється тільки на окремо взятого платника податків (заявника бюджетного відшкодування) і це положення законодавцем не поставлено у залежність від розрахунків з бюджетом третіх осіб, щодо яких відповідач не підтвердив та не спростував факту сплати ними до бюджету ПДВ.

Відповідно до пункту 1.8 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Отже, бюджетному відшкодуванню підлягає сума податку, фактично сплаченого отримувачем товарів та послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів та послуг за умови виникнення у такого платника права на податковий кредит.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг) протягом такого звітного періоду у зв'язку із, зокрема, придбанням товарів, послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, тощо.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 7.2.6 цього пункту). При цьому датою виникнення такого права на податковий кредит є дата сплати позивачем коштів за товари (роботи, послуги), або дата отримання від постачальника податкової накладної, а не дата сплати зазначених коштів продавцем товарів (послуг) безпосередньо до бюджету (пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону).

Таким чином, Закону України "Про податок на додану вартість" не ставить право позивача на податковий кредит, так само як і право на бюджетне відшкодування, у залежність від факту сплати ПДВ постачальником товарів (послуг) (по ланцюгу) до бюджету.

З наведених положень п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" випливає, що право на податковий кредит у позивача виникло у зв'язку зі сплатою ним ПДВ у складі ціни товару (послуг), що підтверджується наданими позивачем до суду: копією договору, копіями банківських платіжних доручень про сплату коштів постачальникам позивача та завіреними належним чином копіями податкових накладних, отриманих від таких постачальників.

Згідно п. 10.2 ст. 10 Закону України "Про податок на додану вартість" платники податку, визначені у підпунктах "а", "в", "г", "д" п. 10.1 цієї статті, відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону, а в п. 10.4 цієї норми встановлено, що контроль за правильністю нарахування та сплати (перерахування) податку до бюджету здійснюється відповідним податковим органом.

Тобто, обов'язок контролю за правильністю нарахування та сплати ПДВ відповідно до Закону, як вірно встановлено судом першої інстанції, покладаються на першого відповідача, а не на позивача, у зв'язку з чим відсутні підстави для позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування через можливі порушення податкового законодавства постачальниками товарів (послуг) по ланцюгу.

Якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) не виконав свого зобов'язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість висновку ДПІ у м. Суми щодо порушення Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" вимог п.10.2 ст.10, пп.7.4.1, п.7.4, пп.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону про ПДВ при формуванні суми бюджетного відшкодування у розмірі 346452 грн. 52 коп.

Відповідно до підпункту 7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України Про податок на додану вартість встановлено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Отже, позивач, обґрунтовано, з дотриманням процедури, встановленої положеннями вищенаведеної норми Закону, скористався своїм правом на відшкодування сум надмірно сплаченого податку у розмірі 346452 грн. 52 коп.

Посилання представника ДПІ у м. Суми щодо передчасного стягнення сум ПДВ із Державного бюджету України заявлених позивачем з урахуванням того, що право позивача на отримання цього відшкодування відповідачами не порушено, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, Дочірнє підприємство "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" зверталося до ДПІ у м. Суми із заявою про відшкодування заявлених сум ПДВ, проте відповідачем безпідставно відмовлено у задоволенні заяви.

Таким чином, позивач у звязку із порушенням свого права на бюджетне відшкодування сум ПДВ і звернувся до суду із захистом свого права, а тому посилання представника відповідача щодо передчасного стягнення сум ПДВ є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми від 13.07.2011 року №/55931 та №/55932, винесені з порушенням вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, а тому зазначені податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 94, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" до Державної податкової інспекції в місті Суми, Головного управління державного казначейства України в Сумській області про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в місті Суми від 13.07.2011 року №/55931 та №/55932.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 346452 (триста сорок шість тисяч чотириста пятдесят дві) грн. 52 коп.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства "Завод обважнених бурильних та ведучих труб" 1703 грн. 40 коп. судових витрат.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст постанови виготовлено 07.10.2011 р.