Справа № 2-а-298/10
Суддя: Бакаїм М. В.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-298/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2010 року Золочівський районний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді Бакаїм М.В.

при секретарі Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ДАІ при ГУМВС України у Львівській області, третя особа- інспектор Буського взводу БДПС старший сержант міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

установив:

Позивач звернулася в суд із позовом, в якому просить скасувати постанову серії ВС № 237381 від 28.04.2010 року про накладення на неї адміністративного стягнення.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 28.04.2010 року інспектором Буського взводу БДПС старшим сержантом міліції ОСОБА_3 була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення про притягнення її до адміністративної відповідальності по ст. 122 ч.І КУпАП за те, що вона пересікла суцільну лінію із виїздом на смугу зустрічного руху, яка розділяє транспортні потоки, чим порушила п. 1.1 додатку 34 ПДР України. Про вищевказану постанову вона дізналася 17.07.2010 р. із листа ВДВС Золочівського РУЮ. На її думку вищевказана постанова є незаконною та винесена з порушенням порядку її винесення, оскільки вона змушена була обїхати стоячі збоку великі автомобілі тому переконавшись, що немає жодної перешкоди, вона частково виїхала на зустрічну смугу руху. Після чого, її одразу зупинили працівники ДАІ, які доводили їй, що за таке порушення вона отримає лише усне попередження. Повіривши останнім, вона підписала протокол про адміністративне правопорушення складений працівником ДАІ ОСОБА_3 В її присутності, працівники ДАІ не складали постанови про накладення штрафу, не вручали її копії, відповідно підпис на вказаній постанові не її. Вважає зазначене рішення працівника ДАІ упередженим, необєктивним і таким що не відповідає дійсності, оскільки правил дорожнього руху вона не порушувала. Таким чином стверджує, що в її діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин справи та за відсутності належних доказів про вчинення неї правопорушення передбаченого ч.І ст.122 КпАП України. Через дії інспектора ДАІ, вона була позбавлена можливості оскаржити вищевказану постанову вчасно, тому .просить поновити їй строк на її оскарження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ДАІ при ГУМВС України у Львівській області та третя особа інспектор Буського взводу БДПС ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про розгляд справи, про причини своєї неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представника відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що у задоволені позову слід відмовити з таких мотивів.

Як вбачається із копій протоколу про адміністративне правопорушення серія ВС № 202241 від 28.04.2010 р., постанови серія ВС № 237381 по справі про адміністративне правопорушення від 28.04.2010 р., інспектором Буського взводу БДПС ОСОБА_3Я булоскладено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,0 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП. А саме за те, що 28,04.2010 р. о 21:35 год. позивач на 35км. а/д Львів-Тернопіль в Золочівському районі Львівської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21013» д.н.118-10ТВ, пересікла суцільну лінію із виїздом на смугу зустрічного руху, яка розділяє транспортні потоки, чим порушила вимоги п. 1.1 додатку 34 ПДР України.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 28.04.2010 р. коли їх зупинили працівники ДАІ, він перебував в автомобілі позивачки в якості пасажира, вони разом їхали до її матері. Вважає, що позивачка правил дорожнього руху не порушувала. Однак сам транспортним засобом не керує, оскільки не має посвідчення водія.

Крім цього, із протоколу про адміністративне правопорушення серія ВС № 202241 вбачається, шо позивач свою вину у вчиненому правопорушенні визнала про що в протоколі свідчать пояснення позивача по суті порушення, в яких вона написала, що порушила суцільну лінію не навмисно, просить обмежитись усним попередженням, також позивач була ознайомлена зі змістом вищевказаного протоколу, копію протоколу отримала, унесенні працівником ДАІ про неї дані правильні, до протоколу додавалась постанова серії ВС № 237381 в справі про адміністративне правопорушення про що власнорунно розписалася.

Копію постанови в справі про адміністративне правопорушення від 28.04.2010 р. позивач ОСОБА_1 отримала 28.04.2010 р., що підтверджується її підписом на згаданій постанові.

Позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів, які б стверджували протиправність оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 1.1 додатку 34 ПДР України, вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, позначає межі проїзної частини, на які вїзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Доводи позивача про те, що вона нічого не порушувала, а тільки обїхала автомобіль, який неправильно зупинився та доводи про те, що вона не була ознайомлена з постановою про притягнення її до адміністративної відповідальності, що така постанова відносно неї взагалі не виносилась працівником ДАІ, та що копії цього документу їй вручено не було, то такі жодними доказами не підтверджуються та спростовуються копіями згаданих протоколу та постанови, з яких вбачається, що позивач була ознайомлена з протоколом про адміністративне правопорушення та з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, та отримала їх під розписку. Крім цього сам факт правопорушення позивач визнала.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд і скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про залишення постанови без змін , а скаргу без задоволення.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП доведена повністю, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, відповідно постанову серії ВС № 237381 від 28.04.2010 року слід залишити без змін, а адміністративний позов без задоволення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 104, 171-2 ч.2, 160, 161 КАС України, 122 ч. 1, 251, 287, 288, 289, 292, 293 КпАП України, суд, -

постановив :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ДАІ при ГУМВС України у Львівській області, третя особа- інспектор Буського взводу БДПС старший сержант міліції ОСОБА_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя :