Справа № 2-а-4748/10/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4748/10/0270

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,

при секретарі судового засідання: Димчишиній Тетяні Вікторівні,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Оратівського районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

до: ОСОБА_2

про: стягнення допомоги по безробіттю, -

ВСТАНОВИВ :

до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Оратівський районний центр зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Оратівський РЦЗ) з позовом до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.05.2007 року та 23.10.2008 року Оратівським РЦЗ ОСОБА_2 надавався статус безробітної та призначалася виплата допомоги по безробіттю відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття". Вінницький обласний центр зайнятості листом №10-11/2761 від 06.08.2010 року повідомив Оратівський РЦЗ про те, що згідно SQL - запиту ОСОБА_2 на момент перебування на обліку в службі зайнятості була приватним підприємцем. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців №7172886 від 05.10.2010 року, ОСОБА_2 зареєстрована приватним підприємцем з 16.06.2005 року по 20.03.2009 року. Вказане, на думку позивача, призвело до не дотримання відповідачем вимог ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо подання особою до центру зайнятості відомостей, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю. З врахуванням вищевикладеного Оратівським РЦЗ прийнято наказ від 09.09.2010 року №36 про повернення виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг ОСОБА_2, внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків, у загальній сумі 2988,39 грн. Оскільки, відповідач у визначений законодавством термін добровільно не повернула, отриману допомогу по безробіттю у сумі 2988,39 грн., Оратівський РЦЗ звернувся до суду з позовом про її примусове стягнення з ОСОБА_2.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечила та просила суд відмовити у його задоволені. ОСОБА_2 пояснила, що вона протягом періоду перебування на обліку в Оратівському РЦЗ не займалася підприємницькою діяльністю. Відповідач вказала, що вона у 2005 році зареєструвалась приватним підприємцем та у тому ж році звернулась до державного реєстратора щодо припинення своєї підприємницької діяльності. Крім того, відповідач зазначила, що на даний час прокуратурою Оратівського району проводиться перевірка державного реєстратора ОСОБА_3, яка своєчасно не провела припинення підприємницької діяльності відповідача, як фізичної особи-підприємця у 2005 році.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_2 зверталася до Оратівського РЦЗ з заявами від 21.05.2007 року і від 23.10.2008 року про працевлаштування та надання їй статусу безробітної з виплатою допомоги по безробіттю, відповідно до Законів України "Про зайнятість населення" і "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (а.с. 5-6). У вказаних заявах відповідач зазначила, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається та пенсії не отримує.

Керуючись ч.1 ст.22 та ч.1 ст.23 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. 2.1 Порядком надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства праці і соціальної політики України №307 від 20.11.2000, Оратівським РЦЗ ОСОБА_4 надано статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю з 21.05.2007 року та з 23.10.2008 року.

Відповідно до ст. ст. 35, 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №60/62 від 13.02.2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №232/16248 від 12.03.2009 року, посадовими особами позивача проведено SQL - запит щодо виявлення осіб (починаючи з 01.01.2007 року), які на день надання статусу безробітного не припинили приватну підприємницьку діяльність або в період перебування у статусі безробіття її зареєстрували. Згідно зазначеного SQL - запиту встановлено, що ОСОБА_2, перебуваючи на обліку в Оратівському РЦЗ перший раз з 21.05.2007 року по 01.05.2008 року та другий раз з 16.10.2008 року по 10.11.2008 року, приховала відомості про те, що вона являється фізичною особою - підприємцем.

Для підтвердження даної інформації позивачем 05.10.2010 року направлено запит про видачу довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до державного реєстратора Оратівської РДА (а.с. 8). Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 9-10) ОСОБА_2 зареєстрована фізичною особою - підприємцем з 16.06.2005 року, внесла рішення про припинення підприємницької діяльності 17.08.2005 року та припинила державну реєстрацію підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 20.03.2009 року.

09.09.2010 року посадовою особою позивача складено акт №65 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (а.с. 11), яким встановлено факт реєстрації ОСОБА_2 як фізичної особи-підприємця під час перебування на обліку в Оратівському РЦЗ та отримання допомоги по безробіттю у загальній сумі 2988,39 гривень.

Згідно з п.п. 6, 7 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2006 №357, у разі встановлення центрами зайнятості недостовірних даних, на підставі яких особі надано статус безробітної та право на виплату матеріального забезпечення, така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Рішення про повернення коштів особою та відшкодування коштів приймається директором центу зайнятості і оформляються наказом.

З метою недопущення нецільового використання коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття, керуючись ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", директором Оратівського РЦЗ прийнято наказ №36 від 09.09.2010 року про повернення коштів, виплачених на підставі документів, що містять неправдиві відомості (а.с. 13). Так, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не дотримано вимог ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" - не подано до Центру зайнятості відомостей, які впливають на умови виплати допомоги по безробіттю - відповідачу безпідставно нараховано та перераховано допомогу по безробіттю за період з 21.05.2007 року по 01.05.2008 року - 2823,88 грн. та за період з 16.10.2008 року по 10.11.2008 року - 164,51 гривень.

Оратіський РЦЗ листом від 26.10.2010 року №02-23/692 направив рішення ОСОБА_2 щодо відшкодування нею неправомірно отриманих коштів - допомоги по безробіттю в сумі 2988,39 грн. На дату звернення до суду ОСОБА_2 не повернула до Центру зайнятості отриману допомоги по безробіттю.

Суд не приймає до уваги пояснення відповідача щодо того, що вона ще 17.08.2005 припинила підприємницьку діяльність та те, що саме з вини державного реєстратора ОСОБА_3 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зазначено про припинення її державної реєстрації підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця лише 20.03.2009 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності. Проте, відповідно то ч. 3 ст. 46 того ж Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

З аналізу наведених норм законодавства суд приходить до висновку, що відповідач припинила підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця саме 20.03.2009 року - з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, а не з 17.08.2005 - з дати внесення рішення про припинення підприємницької діяльності.

Згідно із ч. 2 ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Абзац 1 ч. 3 цієї статті Закону передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З системного аналізу встановлених в судовому засіданні обставин адміністративної справи та положень чинного законодавства, судом встановлено, що кошти по безробіттю, виплачені ОСОБА_2 Оратівський РЦЗ, отримані нею протиправно, на підставі недостовірних відомостей, а тому підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідачем не надано до суду підтвердження сплати суми безпідставно отриманої допомоги по безробіттю у сумі 2988,39 грн. Крім того, суду не надано інформації, що наказ Оратівського РЦЗ від 09.09.2010 року №36 про відшкодування коштів оскаржувався або з будь-яких підстав втратив чинність.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи встановлені з матеріалів адміністративної справи обставини та вищезазначені положення чинного законодавства України, суд, вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 2988,39 грн. допомоги по безробіттю є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають задоволенню.

Що стосується розподілу судових витрат, то згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, що проживає за адресою: 22655, Вінницька область, Оратівський район, с. Підвисоке, вул., ОСОБА_5, 7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії АА 987292, кошти в сумі 2988,39 грн. (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят вісім гривень тридцять дев'ять копійок) - допомогу по безробіттю на рахунок Оратівського районного центру зайнятості №0424 УДК у Вінницькій області, код платежу 50040400, код отримувача 34701240, МФО 802015.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Загороднюк Андрій Григорович

28.12.2010