Справа № 161/4657/15-а, 2а-161/189/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Справа № 876/6152/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Качмара В.Я., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

27 березня 2015 року позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - управління Пенсійного фонду України України в м.Луцьку Волинської області, в якому просила визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати провести перерахунок пенсії із заробітної плати з врахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди, доплати за заміщення та індексації заробітної плати.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано дії управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області щодо невключення до складових заробітної плати матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, доплат за заміщення, індексації заробітної плати протиправними. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в місті Луцьку Волинської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії згідно з Законом України "Про державну службу" з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, доплат за заміщення, індексації заробітної плати в розмірі 80%, з 27 вересня 2014 року з урахуванням виплачених сум.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не можуть враховуватися при обчисленні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". Крім того, при визначенні розміру пенсії не враховується індексація, оскільки така є механізмом підвищення грошових доходів населення. Також, після внесення змін Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до ст.37 Закону України «Про державну службу» зменшено розрахунковий розмір пенсії до 60%, а тому відсутні правові підстави для перерахунку пенсії державного службовця в розмірі 80 % від заробітної плати. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 197 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки апеляційну скаргу подано на постанову суду першої інстанції, яка прийнята в порядку скороченого провадження за результатами розгляду справи, передбаченої п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 28 серпня 2013 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Луцьку як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу".

Страховий стаж на посаді державного службовця становить становить 18 років 10 місяців 25 днів.

17 березня 2015 року ОСОБА_1. звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку з заявою про проведення перерахунку призначеної їй пенсії згідно з Законом України "Про державну службу" з урахуванням розміру матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та щомісячної індексації заробітної плати (а.с.9).

Позивачу обчислено розмір пенсії згідно з довідкою про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг або спеціальні звання, надбавка за вислугу років) від 21 серпня 2013 року №20-2.42 та довідки про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 21 серпня 2013 року №21.-2.42 із заробітної плати, в яку враховані: основний посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи та премії, обраховані відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 за 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією (а.с.6).

Листом №192/Ц-01 від 24 березня 2015 року заявникові відмовлено у проведенні відповідного перерахунку пенсії, мотивуючи це тим, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань не є складовими заробітної плати державного службовця, а тому не можуть враховуватися при обчисленні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Задовольнячи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця. Крім того, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески, або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Ч.2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно з ч.2 ст.37 вказаного Закону пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ч.7 ст.33 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.п.2.2.2 п.2 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно п.п.2.3.3 п.2 цієї інструкції матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст.41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених положень дає колегії суддів підстави для висновку про те, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входить до системи оплати праці державного службовця.

Отже чинне законодавство як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому необхідно врахувати, що надбавки, запроваджені нормативно-правовими актами, матеріальна допомога належать до додаткових видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені зі служби після їх запровадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до вказаних нормативних актів пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку вона фактично отримувала на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа №21-430а11, постанова від 28 травня 2013 рок справа №21-97а13) і в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів вважає безпідставними покликання апелянта на те, що після внесення змін Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» до ст.37 Закону України «Про державну службу» зменшено розрахунковий розмір пенсії до 60%, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 28 серпня 2013 року призначена пенсія за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» із загальним відсотком розрахунку пенсії від заробітку у розмірі 80 % (а.с.7), а згідно з п.2 р.2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку Волинської області залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 квітня 2015 року у справі № 161/4657/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі. Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Мікула

Судді В.Я. Качмар

М.П. Кушнерик