Справа № 2-а-297/10
Суддя: Бакаїм М. В.
Дата ухвалення: 2010-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-297/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2010 року Золочівський районний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді Бакаїм М.В.

при секретарі Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ при УМВС України у Рівненській області, старшого інспектора ДПС ВДАІ м. Рівного ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

установив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить скасувати постанову серії ВК № 133179 від 11.07.2010 року про накладення на нього адміністративного стягнення та закриття адміністративної справи.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 11.07.2010 року інспектором ДПС ВДАІ м. Рівного ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч.І КУпАП за перевищення швидкості руху та винесено постанову від 11.07.2010 р. про накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 300,0 грн. На його думку вищевказана постанова є незаконною та винесена з порушенням порядку її винесення, оскільки факт порушення ним правил дорожнього руху було зафіксовано приладом «Беркут», застосування якого було неправомірне та недозволене, оскільки він не працював в автоматичному режимі та не пройшов відповідної сертифікації. Вимірювач швидкості «Беркут» не дозволяє зазначити швидкість конкретного автомобіля, оскільки він має кут огляду, який регулюється, та дозволяє зафіксувати швидкість інших автомобілів, які рухаються поруч. Поблизу його автомобіля рухалися інші автомобілі, а тому підтвердити факт, що зафіксована швидкість належить саме його автомобілю не можливо. Інспектор ДАІ, при винесенні постанови, не надав та не зазначив документів про сертифікацію та допуск для використання вимірювального приладу «Беркут» в Україні, відсутні також в постанові відомості про те, хто саме з працівників ДАІ проводили фіксацію. Також інспектором ДАІ в порушення вимог ст. ст. 251, 280, 252, 33, 268 КУпАП, достеменно не встановлено, чи винен у правопорушенні саме він, не враховано характер вчиненого правопорушення, порушено ряд його прав. Таким чином, окрім даних вимірювача швидкості руху «Беркут» будь-яких інших доказів вчинення ним правопорушення, відповідачем не наведено. Стверджує, що заміри приладом «Беркут» було проведено із недотриманням вимог закону, що виключає їх показники як доказ у справі про адміністративне правопорушення. Вважає зазначене рішення працівника ДАІ упередженим, необєктивним і таким що не відповідає дійсності, оскільки, він рухався в загальному потоці транспорту та допустимої швидкості не перевищив. Таким чином стверджує, що в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин справи та за відсутності належних доказів про вчинення ним правопорушення передбаченого ч.І ст.122 КУпАП України.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, хоча належним чином повідомлялися про розгляд справи, про причини своєї неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе провести розгляд справи та постановити рішення у відсутності представників відповідачів на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що 11 липня 2010 року постановою серії ВК № 133179 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.І КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вищевказана постанова була винесена 11.07.2010р. на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 11.07.2010 р.

Підставою для складання зазначеної постанови стали зафіксовані дані приладу «Беркут».

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

У відповідності до ст. ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», на вимірювання у сфері, у якій їх результат може бути використаний у якості доказу по справі , розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожний засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного примірника засобу вимірювальної техніки для використання в Україні та про повірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З пояснень порушника зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, вбачається що він не згідний із вищевказаним протоколом працівників ДАІ так як рухався з дозволеною швидкістю в колоні автомобілів, покази швидкості на приладі, які представив інспектор належать не його автомобілю.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3І, пояснила, що 11.07,2010 р. вона знаходився в автомобілі позивача коли їх зупинили працівники ДАІ. Позивач рухався в потоці автомобілів і не перевищив швидкості руху. Він не погоджувався із предявленим працівником ДАІ правопорушенням.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що жодних документів про допуск вимірювальної техніки для використання та про проходження метрологічної повірки приладів для вимірювання швидкості, працівник ДАІ не представив позивачу. Таким чином позивач не був обізнаний із характеристиками можливих похибок у вимірах, а тому інспектор використовував їх неправомірно, а показники цих приладів не можуть бути використані як докази по справі.

Статтею 268 КУпАП, передбачено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, однак всупереч вимогам цієї статті, інспектор ДАІ ОСОБА_4, порушив права ОСОБА_1 при притягненні його до адміністративної відповідальності щодо : знайомитися із матеріалами справи, давати пояснення, розяснення прав та обовязків, подання доказів та ін.

Працівниками ДАІ, при розгляді справи, не було зясовано усіх обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ч.2 ст, 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник УДАІ при УМВСУ у Рівненській області та інспектор ДПС ВДАІ м. Рівного ОСОБА_2 не зявилися, крім того не представили суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, на вимогу суду не надали документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд і скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

З наведених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необгрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, та за відсутності доказів належності виміряної швидкості саме автомобілю позивача відповідно постанова серії ВК № 133179 від 11.07.2010 р. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення-закриттю.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 71, 86, 104, 171-2, 160, 161 КАС України, ст. 122 ч.І, 251 251, 287, 288, 289, 292, 293 КпАП України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ВК № 133179 від 11.07.2010 року. Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

.

Суддя :