Справа № 2а-1870/5070/11
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/5070/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Єреп Ю.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції (далі - відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.07.2011 № НОМЕР_1 щодо зобов'язання сплатити штраф у сумі 1 156 грн. 77 коп. за платежем податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що Сумською міжрайонною ДПІ 06 липня 2011 року було проведено невиїзну документальну перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань до бюджету фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3.

За результатами перевірки складено акт № 49/17-029 від 05 липня 2011 року. Відповідно до висновків акту встановлено порушення діючого законодавства України, а саме п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

Сумською міжрайонною ДПІ на підставі Акта було видано податкове повідомлення- рішення № НОМЕР_1 від 06.07.2011 - штраф у розмірі 20% за платежем: податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності і незалежної професійної діяльності, сума 1156, 77 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем не було йому надіслано копії наказу про проведення документальної невиїздної перевірки та повідомлення про проведення документальної перевірки, та складено акт про результати невиїзної документальної перевірки, що не відповідає вимогам законодавства.

Згідно тексту акту № 49/17-029 від 05 липня 2011 року перевірка проводилась 06 липня 2011 року. Акт складено не на номерному бланку державної податкової служби, в його тексті не зазначено необхідних складових, а саме - дата видачі та номер направлення на проведення документальної перевірки, дати і номери наказів керівника органу ДПС, інформація про надсилання повідомлення про проведення перевірки.

Відповідно до п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом. Зазначене право було грубо порушене відповідачем внаслідок невиконання вимог п. 79.2 ст. 79 ПК України.

Позивач зазначає, що відповідач в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні № НОМЕР_1 від 06.07.2011 керується Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та Положенням про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 11.12.1996 № 29, які на момент прийняття податкового повідомлення рішення втратили чинність.

Крім того, на думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення не відповідає за своїм змістом формі "Ш" додатку 3 до Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, що затверджений Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 № 985.

Відповідач надав суду заперечення на адміністративний позов (а.с. 14) та доповнення до заперечення (а.с. 96) з урахуванням яких вважає оскаржуване податкове повідомлення законним та обгрунтованим і просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечив та просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_3 ОСОБА_4 має статус фізичної особи підприємця, зареєстрований 26.05.2005 за № 2 000205, що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту від 05.07.2011 № 49/17-029 (а.с. 9), 06.07.2011 посадовою особою відповідача була проведена невиїзна документальна перевірка своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань до бюджету фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, в результаті якої встановлено порушення п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме, протягом граничних строків несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності (а.с. 9).

06.07.2011 відповідачем на підставі акта перевірки від 06.07.2011 № НОМЕР_1 було прийнято податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1, яким на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за затримку на 81 календарний день граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання у розмірі 5 783 грн. 86 коп. зобов'язано позивача сплатити штраф у сумі 1 156 грн. 77 коп. за платежем податок з доходів фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності (а.с. 8).

На вимогу суду, представником відповідача акт перевірки від 06.07.2011 № НОМЕР_1, на який є посилання у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні суду надано не було.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених Податковим кодексом України. При цьому документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

Статтею 79 Податкового кодексу України визначено особливості проведення документальної невиїзної перевірки. Так, згідно п. 79.1 цієї статті документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 Податкового кодексу України. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документів та даних, наданих платником податків у визначених кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов'язкова.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Згідно з п. 7 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 22.12.2010 № 984 (далі - Порядок), титульний аркуш акта документальної перевірки друкується на номерному бланку органу державної податкової служби для складання актів документальних перевірок.

Відповідно до п. 2.4 Порядку, у акті документальної перевірки зазначається дата видачі та номер направлення на проведення документальної перевірки, найменування органу державної податкової служби, який його виписав, дати та номери наказів керівника органу державної податкової служби на проведення перевірки, продовження або перенесення строків проведення перевірки, зупинення перевірки (у разі наявності). Також згідно п. 2.8 зазначається інформація про надсилання (вручення) платнику податків повідомлення про проведення документальної перевірки, якщо таке передбачено законом.

Відповідачем доказів надіслання позивачу копії наказу про проведення документальної невиїзної перевірки та повідомлення про проведення документальної перевірки суду надано не було.

Крім того, судом встановлені чисельні порушення порядку прийняття акту, так, згідно акту № 49/17-029 від 05 липня 2011 року перевірка проводилась 06 липня 2011 року, тобто, через 1 день після його підписання. В акті не зазначено його обов'язкових реквізитів, а саме - дата видачі та номер направлення на проведення документальної перевірки, дати і номери наказів керівника органу ДПС.

На вимогу суду направлень та наказів на проведення перевірки відповідачем надано не було.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідачем при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення були допущені чисельні порушення порядку його прийняття.

Так, як вбачається з акту перевірки датою виникнення податкового боргу за яким позивачу були нараховані штрафні санкції є 31.01.2011.

Як передбачено п. 113.3 ст. 113 Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених Податковим Кодексом та іншими законами України.

Проте, у податковому повідомленні-рішенні позивач послався на підпункт 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» як на підставу для застосування штрафних санкцій, тим самим, застосувавши норму законодавства, яка не діяла на момент виникнення спірних відносин.

Крім того, відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення було проігноровано приписи додатку 3 до Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010 № 985 стосовно його форми.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що адміністративному суду при вирішенні адміністративного спору належить перевірити, зокрема, наявність у спірних правовідносинах правової підстави, з посиланням на яку субєктом владних повноважень було прийнято рішення чи вчинено діяння, а також обґрунтованість саме тих висновків, стосовно обставин спірних правовідносин, які покладені субєктом владних повноважень в основу спірного рішення.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд відмічає, що заперечуючи проти позову, відповідач за правилами ч.2 ст.71 КАС України не довів юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів винесення спірного податкового повідомлення-рішення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Оскільки відповідачем, який в силу Податкового кодексу України та за ознаками ст. 3 КАС України є субєктом владних повноважень, при розгляді і вирішенні судом справи в порядку ч.2 ст.71 КАС України не доведено правомірності спірного податкового повідомлення-рішення, суд доходить висновку, що спірний правовий акт індивідуальної дії порушує права і інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Сумської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Сумської міжрайонної державної податкової інспекції від 6 липня 2011 року № НОМЕР_1.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст постанови скалдено та підписано 04.10.2011.