Справа № 821/4315/13-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2015-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

11 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 821/4315/13-а

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Кисильова О.Й.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенка О.В., Романішина В.Л.

за участю секретаря - Жукова Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Славія» до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області за участі третіх осіб: дочірнього підприємства «Слобожанське» ТОВ Агрофірма «Славія», публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «КАС-САД» про зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом та вказав, що на виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 16 січня 2009 року про часткове задоволення адміністративного позову публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м. Херсоні) (надалі - Банк) до Дочірнього підприємства «Слобожанське» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Славія» (надалі - Дочірнє підприємство) було видано судовий наказ №7/520-8 за яким стягнуто з відповідача 832549 грн. 17 коп. основного боргу по кредиту, 8860 грн. 39 коп. витрат державного мита та 118 грн. судових витрат, судом 30 січня 2009 року.

З цих підстав, Головним державним виконавцем управління юстиції в Херсонській області Григоренко М.Ю. (надалі - Виконавець) відкрито виконавче провадження №35196130.

09 квітня 2013 року Виконавцем проведено опис усього наявного у боржника майна та складено акти №1, №2, №3 опису і арешту.

Товариство стверджує, що при складанні акту опису та арешту майна Виконавець не перевірив, чи дійсно це майно належить боржнику - Дочірньому підприємству, а не товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Славія» (надалі - Товариство).

Позивач просив суд визнати дії Виконавця незаконними та скасувати акти опису майна №1, 2, 3 від 09 квітня 2013 року, звільнивши з під арешту майно, яке належить на праві власності Товариству.

18 листопада 2013 року Херсонським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу про заміну відповідача, а саме: головного державного виконавця Головного управління юстиції в Херсонській області Григоренка М.Ю. на належного відповідача - Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області та залучення дочірнього підприємства «Слобожанське» ТОВ Агрофірма «Славія» до участі в справі в якості третьої особи.

27 листопада 2013 року позивач доповнив свій позов вимогою про зобов'язання Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області (надалі - Управління) зняти арешт та повернути майно яке належить Агрофірмі «Славія».

28 листопада 2013 року Херсонським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про залучення в якості третьої особи ПАТ «Промінвестбанк».

05 грудня 2013 року Херсонський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи ТОВ «КАС-САД».

За наслідками розгляду адміністративного позову Херсонським окружним адміністративним судом 12 грудня 2013 року ухвалено постанову про часткове задоволення адміністративного позову. Суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та прийняв рішення про зняття застосованого Виконавцем актами опису й арешту майна №№1, 2, 3 від 09 квітня 2013 року у межах зведеного виконавчого провадження №31501483. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи означене рішення, Херсонський окружний адміністративний суд виходив з того, що спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, оскільки це передбачено ст. 181 КАС України. Суд не погодився з позицією відповідача та третіх осіб щодо існування спору про право, оскільки арешт застосовано з метою забезпечення стягнення заборгованості з боржника - Дочірнього підприємства. Тобто, на переконання суду, спір про право на арештоване майно може існувати тільки між позивачем та боржником, а судом встановлено, що такий спір у даному випадку відсутній. При цьому, на протилежність зазначеного, далі судом вказано, що: «Встановлення належності майна тій чи іншій юридичній особі на праві власності є визначальним для вирішення даного спору».

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, повністю відмовити позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги третя особа на стороні відповідача, яка не заявляла позову вказала, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, повинні вирішуватися шляхом пред'явлення позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт відповідно до вимого ст. 24 ЦПК України та ст. 12 ГПК України. Висновки суду відносно відсутності спору про майно є помилковими.

В судовому засіданні, за клопотанням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, - публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», проведено заміну не належної особи на належну - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Адамант».

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та зважаючи на з'ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 181 КАС України: «Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб».

Коло осіб, які відносяться до «Учасників виконавчого провадження окреслено частиною 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» - «Учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання».

В свою чергу сторонами, згідно до частини 1 ст. 8 вищенаведеного Закону, є - стягувач і боржник.

З матеріалів справи вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Славія» не є учасником виконавчого провадження.

Разом з тим, стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду».

Отже, оскільки під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб'єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов'язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Так як, позивач оскаржує дії Виконавця щодо внесення в акти опису та арешту №1,2, 3 від 09 квітня 2013 року майна, яке не належить боржнику, і стверджує при цьому, що описане та арештоване майно належить на праві власності Товариству, тобто з'ясуванню підлягають обставини, щодо підстав набуття права власності на спірне майно - спір повинен вирішуватися в порядку визначеному ГПК України.

Суд першої інстанції не вірно визначив предмет позову, що потягнуло за собою порушення норм процесуального права.

Згідно до ч.1 ст. 203 КАС України: «Постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 1587 цього Кодексу».

«Суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства» ч.1 ст. 157 КАС України

Зважаючи на те, що при прийнятті постанови від12 грудня 2013 року допущено порушення норм процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати це рішення та ухвалити нову постанову суду про закриття провадження у справі.

Керуючись: ст. ст.157, 181, 202, 203, 205, 206 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Адамант»- задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2013 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Славія» до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області за участі третіх осіб: дочірнього підприємства «Слобожанське» ТОВ Агрофірма «Славія», публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «КАС-САД» про зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України на протязі двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: