Справа № 826/12074/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2015-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

26 серпня 2015 року 09:24 № 826/12074/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мальчик І.Ю.,

за участю сторін:

представника позивача - Куракіна Ю.В.,

представника відповідача - Вініченка В.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбуд ЛТД» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Сантехбуд ЛТД» до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що наведені в акті перевірки висновки не є обґрунтованими, оскільки надані до перевірки видаткові та податкові накладні, розрахункові (платіжні) документи, товарно-транспортні накладні, мають всі необхідні встановлені законом обов'язкові реквізити та підтверджують реальність здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, а відтак оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню як протиправні.

В позовній заяві позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 р. № про донарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 837222,00 грн. за основним платежем та 418611,00 грн. штрафних санкцій;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 р. № про зменшення розміру від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у сумі 140669 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2015 р. № про донарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток за основним платежем 76915,00 та 38458,00 штрафних санкцій.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог, зазначивши, що за результатами перевірки контролюючим органом було встановлено, що реальність проведених господарських операцій із спірним контрагентом не підтверджена належними документами.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд дійшов висновків про наступне.

На підставі направлення від 30.04.2015 р. №543/26-58-22-05, виданого Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві, згідно із пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп. 75.1.2, п.75.1 ст. 75, визначених пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України проведена документальна позапланова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбуд ЛТД» () з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «КРОКУС К» () за період з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 р. та ТОВ «Оленерго» () за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р., за результатами якої складено відповідний акт перевірки №2201/26-58-22-05/37485108 від 07.05.2015 р.

Перевіркою встановлено наступні порушення ТОВ «Сантехбуд ЛТД»:

- враховуючи те, що підприємство-постачальник ТОВ «Укройлпродукт» () не здійснював реальної діяльності, визначення якої передбачено вимогами податкового законодавства пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, у нього відсутні об'єкти, які підпадають під визначення ст. 185, ст. 188, ст. 192 Податкового кодексу України.

- п.44.1 ст.44, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.п.134.1.1 ст.134.1 ст.134, п.138.2, п.138.4 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 76915 грн. в тому числі по періодах: за 2014 рік в сумі 76915 грн. (по взаємовідносинах з ТОВ «КРОКУС К» (код за );

- п. 198.1 ст. 198, п.198.2, 198.3 та п.198.6 ст. 198, п.201.4, п.201.6, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 977891,00 грн. в тому числі по періодах: за грудень 2014 року в сумі 85461,00 грн., за січень 2015 року в сумі 892430,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 837222 грн., в тому числі за грудень 2014 року в сумі 85461 грн., за січень 2015 року в сумі 751761,00 грн. та завищення зарахованого від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19- рядок 20.1) (значення цього рядка переноситься до рядка 21.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду за січень 2015 року в сумі 140669 грн.

На підставі акта перевірки №2201/26-58-22-05/37485108 від 07.05.2015 р. та виявлених порушень податковим органом прийнято:

податкове повідомлення-рішення № від 28.05.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість у сумі 837222,00 грн. за основним платежем та 418611,00 грн. - за штрафними санкціями;

податкове повідомлення-рішення № від 28.05.20115 р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - прибуток приватних підприємств 76915,00 грн. за основним платежем та 38458,00 грн. - за штрафними санкціями;

податкове повідомлення-рішення № від 28.05.2015 р., яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 24 Декларації) 140669,00 грн.

Незгода позивача з прийнятими податковим органом податковими повідомленнями-рішеннями зумовила звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено контролюючим органом під час проведення перевірки, між ТОВ «Сантехбуд ЛТД» (покупець) та ТОВ «КРОКУС К» (постачальник) укладено 22.10.2014 р. договір поставки №478, згідно умов якого постачальник зобов'язується постачати і передавати у власність покупцеві, а покупець приймати і оплачувати нафтопродукти (далі - товар).

Відповідно до п.1.2 Договору, номенклатура Товару, його кількість, ціна встановлюються Сторонами за обопільною згодою на основі заявки Покупця й зазначаються в узгоджених специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього Договору та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на Товар, які є невід'ємною частиною цього Договору та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних) на Товар, які являються специфікацією в розумінні ст. 266 Господарського кодексу України та складають невід'ємну частину цього Договору.

Згідно п.2.1 Договору якість Товару, що поставляється за цим Договором, повинна відповідати ГОСТу, ДСТУ та/або технічним умовам на даний вид Товару, а також підтверджуватися сертифікатом відповідності та паспортом якості, виданим виробником.

При цьому, конкретні найменування ГОСТів, ТУ та ДСТУ вказують в узгоджених специфікаціях та/чи в відвантажувальних документах (видаткових накладних).

На підтвердження виконання умов зазначеного договору в матеріалах справи наявні: податкова накладна №42 від 16.12.2014 р. на загальну суму з ПДВ 256384,10 грн., з них ПДВ - 42730,68 грн. та №28 від 15.12.2014 р. на загальну суму з ПДВ 256384,10 грн., з них ПДВ - 42730,68 грн., які отримані ДФС України 29.12.2014 р. та зареєстровані за № та № відповідно; видаткові накладні №1300 від 15.12.2014 р. на суму загальну суму з ПДВ 256384,10 грн., з них ПДВ - 42730,68 грн.; №1314 від 17.12.2014 р. на загальну суму з ПДВ 256384,10 грн., з них ПДВ - 42730,68 грн.; товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) №КР-00001300 та №00001312.

16.07.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛЕНЕРГО» та товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехбуд ЛТД» укладено договір поставки нафтопродуктів, згідно умов якого постачальник зобов'язується передати покупцю у власність нафтопродукти, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах, викладених у Договорі, найменування, кількість та ціна яких вказується в накладних документах на Товар та додатках до Договору, які оформлюються на кожнуу окрему партію Товару.

Відповідно до п.2.3 даного договору постачання Товару (кожної окремої його партії), в рамках цього Договору, здійснюється на умовах: FCA, EXW, CPT. Конкретна умова постачання тої чи іншої партії Товару визначається в Додатку до Договору на підставі заявки покупця.

В матеріалах справи наявні: податкові накладні №572 від 29.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 36060,40 грн., з них ПДВ - 6010,07 грн.; №571 від 29.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 236120,60 грн., з них ПДВ - 39353,43 грн.; №624 від 30.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 391290,95 грн., №336 від 22.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 464665,50 грн., з них ПДВ - 77444,25 грн., №337 від 22.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 225334,50 грн. з них ПДВ - 37555,75 грн., №404 від 26.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 362995,90 грн. з них ПДВ - 60499,32 грн., №403 від 26.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 537072,90 грн., з них ПДВ - 89512,15 грн., №505 від 28.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 155179,40 грн., з них ПДВ - 25863,23 грн., №504 від 28.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 582164,00 грн., з них ПДВ - 97027,33 грн., №503 від 28.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 162896,60 грн., з них ПДВ - 27149,43 грн., №69 від 13.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 52155,00 грн., з них ПДВ - 8692,50 грн., №67 від 13.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 406350,00 грн., з них ПДВ - 67725,00 грн., №68 від 13.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 542295,00 грн., з них ПДВ - 90382,50 грн., №197 від 16.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 66451,50 грн., з них ПДВ - 11075,25 грн., №195 від 16.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 597279,00 грн., з них ПДВ - 99546,50 грн., №196 від 16.01.2015 р. на загальну суму з ПДВ 536269,50 грн., з них ПДВ - 89378,25 грн., видаткові накладні №507 від 30.01.2015 р. на загальну суму 391300,00 грн., з них ПДВ - 65216,67 грн., №475 від 30.01.2015 р. на загальну суму 525825,30 грн., з них ПДВ - 87637,55 грн., №277 від 23.01.2015 р. на загальну суму 531117,00 грн., з них ПДВ - 88519,50 грн., №290 від 24.01.2015 р. на загальну суму 554346,00 грн., з них ПДВ - 92391,00 грн., №341 від 27.01.2015 р. на загальну суму 537072,90 грн., з них ПДВ - 89512,15 грн., №447 від 29.01.2015 р. на загальну суму 582164,00 грн. з них ПДВ - 97027,33 грн., №379 від 28.01.2015 р. на загальну суму 525892,50 грн., з них ПДВ - 87648,75 грн., №191 від 16.01.2015 р. на загальну суму 536269,50 грн., з них ПДВ - 89378,25 грн., №194 від 16.01.2015 р. на загальну суму 597279,00 грн., з них ПДВ - 99546,50 грн., №78 від 14.01.2015 р. на загальну суму 542295,00 грн., з них ПДВ - 90382,50 грн., №83 від 14.01.2015 р. на загальну суму 406350,00 грн., з них ПДВ - 67725,00 грн., №123 від 15.01.2015 р. на загальну суму 123255,00 грн., з них ПДВ - 20542,50 грн., №41 від 12.01.2015 р. на загальну суму 586482,00 грн., з них ПДВ - 97747,00 грн.

Крім того, в матеріалах справи містяться: виписка про рух коштів, сертифікати відповідності палива дизельного, паспорти на паливо дизельне.

Позивач також зазначає, що придбаний у контрагентів Товар в подальшому був реалізований ТОВ «Внешторгінвест», ТОВ «ТАНДЕМ ТОРГ ТПК», ФОП ОСОБА_3, МПП «МАРС», ТОВ «Підприємство «Енергогарант», ФОП ОСОБА_4, ТОВ СП «РАВТРАНС», ТДВ «Миколаївське АТП-14627», ТОВ «НІКА-Україна», ТОВ «Транс-Сервіс-1», ТОВ «Турист», що підтверджується копіями видаткових накладних та довіреностей на отримання нафтопродуктів.

Відповідно до пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.27. п.14.1. ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Відповідно до пп.139.1.9. п.139.1. ст.139 ПК України не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та нарахування податку.

Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст.14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду.

У відповідності до ст. 185 ПК України об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п. 198.3. ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п.200.1. ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

П. 200.2 ст. 200 ПК України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п.200.3. ст.200 ПК України).

Відповідно до п.201.1. ст. 201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках порядковий номер податкової накладної; дата виписування податкової накладної; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; вид цивільно-правового договору.

Відповідно до п. 201.10. ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

При цьому, суд зазначає, що надані до суду податкові накладні мають всі обов'язкові реквізити, визначені у п.201.1. ст.201 ПК України.

Суд також зазначає, що податковий кредит позивача за період, що перевірявся, сформований на підставі податкових накладних отриманих від контрагентів, які були на момент їх видачі зареєстровані у встановленому податковим законодавством, як платники податку на додану вартість і їм відповідно до законодавства надано право на видачу податкових накладних.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до цього реєстру, є достовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні за винятком випадків, коли вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірним.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що покупець не може нести відповідальність ні за несплату податків продавцями, ні за недостовірні відомості про них, які можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України доводи податкового органу про недійсність правочину, що суперечить інтересам держави, повинні бути доведені рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідачем не надано до суду доказів щодо недійсності правочинів між позивачем та його контрагентами. (Ухвала ВАСУ від 09.07.13 р. справа №К/9991/67466/12).

Частинами 1-3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Пунктом 1 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 січня 2014 року N 10 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), визначено, що Податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж зазначена в цьому пункті.

Відповідно до п.8 зазначеного Порядку, податкова накладна є підставою для віднесення до податкового кредиту витрат зі сплати податку на додану вартість у покупця, зареєстрованого як платник податку.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що взаємовідносини позивача з контрагентами, які на момент здійснення господарських операцій були належним чином зареєстровані як платники податку на додану вартість, оформлені договорами, які не були визнані в судовому порядку недійсними, а також підтверджені виданими контрагентом первинними документами, зокрема, податковими та видатковими накладними, а відтак позивачем були виконані передбачені законодавством вимоги для підтвердження права на податковий кредит та включення відповідних витрат до складу валових витрат підприємства.

Суд також враховує положення інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, яким визначено, що при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Згідно пп.21.1.1. п.21.1. ст.21 Кодексу посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність винесених податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин, Окружний адміністративний суд міста Києва, за правилами, встановленими ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст.94, 158-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбуд ЛТД» задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 28.05.2015 р. №, №, №.

Судові витрати в сумі 487,20 грн. присудити на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбуд ЛТД» за рахунок Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов