Справа № 2-а-20/10
Суддя: Міщенко Сергій Валентинович
Дата ухвалення: 2010-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 2-а-20/2010р
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2010 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд в складі: головуючого судді Міщенко С.В.,

при секретарі: Матвєєвій О.І.,

за участі позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, прокурора Палій Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша адміністративний позов ОСОБА_1 до головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці в Черкаській області ОСОБА_4 Гаррієвича про визнання протиправною та скасування постанови від 15.09.2009р. та залишення в силі постанови від 11.02.2009р., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці в Черкаській області ОСОБА_4 Гаррієвича про визнання протиправною і скасування постанови від 15.09.2009р. та залишення в силі постанови від 11.02.2009р.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він працює директором ВАТ «Золотоношаагропостач». Постановою № 23-11-42 від 27.01.2009 року головного державного інспектора праці ОСОБА_5 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Як вказано в мотивувальній частині постанови, повторною перевіркою (акт № 23-11-42 від 22.01.2009р.) встановлено невиконання законних вимог посадової особи Держнаглядпраці, а саме: не усунено порушень вимог ст.ст. 96,97 КЗпП України при формуванні тарифної сітки (схем посадових окладів), не дотримано міжкваліфікаційні співвідношення визначені вимогами генеральної (регіональної) галузевої угод. З даною постановою позивач був не згідний оскільки згідно ст. 6 Закону України «Про колективні договори та угоди» зазначено, що положення генеральної, галузевої, регіональної угод діють безпосередньо і є обовязковими для всіх субєктів, що перебувають у сфері дії сторін, які підписали угоду. Під час перевірки ним неодноразово наголошувалося, що дія генеральної та галузевої угод на ВАТ «Золотоношаагропостач» не розповсюджується. У товариства відсутній профспілковий комітет, оскільки він був ліквідований згідно протоколу № 3 профспілкової організації ВАТ «Золотоношаагропостач» від 25.12.2007р., а саме ВАТ «Золотоношаагропостач» не є членом будь-якої організації роботодавців і підприємств та їх обєднань, інших спілок чи асоціацій, які були сторонами під час підписання Генеральної угоди між КМУ, всеукраїнським обєднанням організацій роботодавців і підприємців та всеукраїнськими профспілками і профобєднаннями на 2008-2009 роки від 15.04.2008 року. Таким чином, оскільки ВАТ «Золотоношаагропостач» не було представлено при підписанні Генеральної угоди жодною з сторін, норми угоди не діють безпосередньо і не є обов'язковими для їх товариства. Позиція позивача повністю збігається з позицією Міністерства праці та соціальної політики України, яка була чітко вказана в листі від 04.07.2008 року № 435/13/84-08 «Про поширення норм Генеральної угоди», де зазначено, що для підприємців, які при укладенні угоди не були представлені уповноваженими представниками зі сторони власника і сторони профспілки, умови і розміри оплати праці встановлюються з дотриманням мінімальних гарантій, встановлених законодавством України, зокрема розміру мінімальної заробітної плати, оплати за роботу у нічний час, святкові та неробочі дні, надурочну роботу, тощо. Таким чином, у ВАТ «Золотоношаагропостач» керуються і чітко дотримуються вимог Кодексу закони працю України, інших норм чинного законодавства, що стосуються охорони та оплати праці, а вимоги Генеральної та галузевої угод для їхнього підприємства не є обовязковими для виконання. Незважаючи на письмову відповідь на припис, інспектор праці ОСОБА_5 цю відповідь до уваги не прийняв та виніс вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Позивачем 27.01.2009 року було направлено скаргу на зазначену постанову до Територіальної державної інспекції у Черкаській області і за результатами розгляду даної скарги Постановою заступника головного державного інспектора праці Черкаської області ОСОБА_6 № 23-11-42/33-01 від 11.02.2009 року постанову інспектора праці ОСОБА_5 № 23-11-42 від 27.02.2009 року було скасовано, а справу закрито. Після цього на його імя жодних листів чи повідомлень про оскарження чи скасування постанови заступника головного інспектора праці Черкаської області не надходило. У вересні 2009 року позивач звернувся до суду позовом про визнання протиправними дій державного інспектора праці ОСОБА_5 та Золотоніського міжрайонного прокурора Калініченко В.В. направлених на необгрунтоване та безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності. В своїх обгрунтуваннях позову позивач робив посилання і на постанову інспектора праці ОСОБА_5 та постанову заступника головного державного інспектора праці Черкаської області, якою постанова ОСОБА_5 була скасована. Одночасно з цим, в апеляційному суді Черкаської області розглядалася справа за протестом Золотоніського міжрайонного прокурора на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду від 18.02.2009 року, якою було встановлено відсутність в його діях складу правопорушення та закрито справу № 3-279/2009р. Підставою для розгляду справи по якій було прийнято зазначену постанову, став протокол інспектора Фурси А.В. про порушення позивачем вимог ст.ст. 96,97 КЗпП. 05.11.2009 року під час чергового засідання в апеляційному суді представником прокуратури було подано суду як письмовий доказ постанову № 23-11-42/33-01/01/16 від 15.09.2009р. головного державного інспектора праці в Черкай області ОСОБА_4, відповідно до якої постанову заступника головного державного інспектора праці Черкаської області ОСОБА_6 № 23-11-42/33-01 від 11.02.2009 року було скасовано. Про наявність такої постанови позивачеві відомо не було. Того ж дня, а саме 05.11.2009 року на звернення ОСОБА_1, йому було надано копію постанови, з тексту якої випливало, що підставою для перегляду постанови заступника головного державного інспектора праці Черкаської області ОСОБА_6 № 23-11-42/33-01 ще від 11.02.2009 року став протест Золотоніського міжрайонного прокурора. В самій постанові від 15.09.2009 року не зазначено, від якої дати був винесений протест прокурором, та не зазначено, які документи досліджувалися під час розгляду протесту, чи були викликані сторони в справі і чи були вони присутні. ОСОБА_4 в постанові зазначив, що він встановив, що на підприємстві тарифні ставки встановлено з порушенням ст.ст. 96,97 КЗпП України і постановив скасувати постанову. Крім того, ОСОБА_4 грубо порушені норми процесуального права під час розгляду протесту та прийняття постанови. Так, з часу винесення заступником головного державного інспектора праці Черкаської області ОСОБА_6 постанови № 23-11-42/33-01 від 11.02.2009 року до часу прийняття ОСОБА_4 постанови минуло більше шести місяців, а відповідно до ст. 290 КУпАП чітко встановлено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути опротестовано прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Так чином, жодної законної підстави приймати до розгляду даний протест та приймати по ньому рішення у ОСОБА_4 не було. Крім того відповідач не повідомив його про час і місце розгляду протесту та про прийняте рішення, чим порушив його право на захист та подання доказів, а також позбавив його права на вчасне оскарження його постанови звязку з чим він просив поновити цей строк. Також, виносячи дану постанову, ОСОБА_4 не зазначив чим він керувався, які докази дослідив та яку постанову, врешті скасував. У звязку з чим позивач просив скасувати як незаконну постанову від 15.09.2009р. №23-11-42/33-01/01/16 та залишити в силі Постанову №23-11-42/33-01 від 11.02.2009р.

Позивач та його представник під час судового розгляду на позовних вимогах наполягали повністю з заявлених вище підстав.

Представник, відповідача ОСОБА_3 та прокурор, що виступав на стороні відповідача - субєкта владних повноважень, заперечували проти задоволення даного адміністративного позову. При цьому сторона відповідача на доведения своєї позиції зазначила, що головний державний інспектор праці ОСОБА_4 постановою від 15.09.2009р. №23-11-42/33-01/01/16 скасував постанову своєї підлеглої - заступника головного державного інспектора праці в Черкаській області ОСОБА_6 від 11.02.2009р. №23-11-42/33-01 у звязку з тим, що на його адресу надійшов протест прокурора. При цьому він діяв в межах своїх повноважень, передбачених КУпАП, розглянув цей протест в строк, у межах вимог, викладених у ньому. А враховуючи, що правопорушення, яке інкримінувалося ОСОБА_1, на момент перегляду постанови від 27.01.2009р. про притягнення останнього до адмінвідповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 186-6 КУпАП, заступником головного державного інспектора праці в Черкаській області ОСОБА_6 тривало, то протест прокурора був задоволений, а постанова заступника головного державного інспектора праці в Черкаській області ОСОБА_6 від 11.02.2009р., якою остання скасувала постанову, винесену 27.01.2009р. державним інспектором праці ОСОБА_5, про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.186-6 КУпАП,- була відповідачем скасована як незаконна.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до часткового задоволення.

Зокрема підлягає до скасування постанова головного державного інспектор праці ОСОБА_4 від 15.09.2009р. №23-11-42/33-01/01/16 оскільки:

По-перше, враховуючи, що прокурор, звертаючись з протестом на постанову заступника головного державного інспектора праці в Черкаській області ОСОБА_6 від 11.02.2009р., в строк, що перевищує 10 днів з дня її винесення , який встановлений ст.290 КУпАП, не просив поновити строк на звернення з протестом, то відповідач ОСОБА_4, розглядаючи протест прокурора на дану постанову від 14.09.2009 року, мав відмовити прокурору лише з підстав пропущення строків на її оскарження (опротестування), керуючись ст.290 КУпАП, яка є єдиною нормою, що встановлює строки на звернення прокурора з протестом. А іншої норми, яка б встановлювала ці строки законом не передбачено. Адже ст. 19 Конституції України передбачає, що будь-який орган державної влади та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

По-друге, відповідач ОСОБА_4, скасовуючи постанову заступника головного державного інспектора праці в Черкаській області ОСОБА_6 від 11.02.2009р., якою остання скасувала постанову, винесену 27.01.2009р. державним інспектором праці ОСОБА_5, про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 186-6 КУпАП, - в порядку ст.293 КУпАП не прийняв жодного з рішень, що передбачені даною нормою КУпАП. Оскільки він, вчиняючи цю процесуальну дію мав: 1) залишити постанову без змін, а протест без задоволення, 2) скасувати постанову і надіслати справу на новий розгляд, 3) скасувати постанову і закрити справу або 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення. Він же лише, скасував якусь постанову, не зазначивши навіть конкретно від якого числа за яким номером та ким і з приводу чого винесену. Знову ж таки, вийшовши за межі своїх повноважень, порушивши норму ст.19 Конституції України. При цьому він також жодним чином не обгрунтував своє рішення доказами.

По-трете, поскільки протест прокурора від 14.09.2009р. прямо стосувався гр. ОСОБА_1, то, здійснюючи його розгляд, відповідач як особа, що уповноважена на розгляд протесту, відповідно до ст.268 КУпАП України, ст.63 Конституції України, зобовязаний був повідомити останнього про час і місце розгляду справи. Але ОСОБА_4 цього не зробив і розглянув справу без повідомлення порушника про час і місце розгляду, чим порушив його право на захист, на подання доказів та заперечень, тощо. При чому, навіть розглянувши протест і винісши оскаржувану постанову, головний державний інспектор праці в Черкаській області ОСОБА_4 не повідомив ОСОБА_1 про прийняте рішення, порушуючи його право на оскарження. А як свідчить письмова, розписка ОСОБА_1 на постанові ОСОБА_4 - цей документ був йому вручений лише 05.11.2009р.

Тому у суду є підстави для поновлення строку на оскарження постанови головного державного інспектора праці ОСОБА_4 від 15.09.2009р. №23-11 -42/33-01/01/16, про що в своєму адміністративному позові просить ОСОБА_1 А враховуючи перелічені вище порушення, що були допущені відповідачем при розгляді протесту прокурора винесенні постанови від 15.09.2009р. №23-11-42/33-01/01/16, які, як того вимагає ч.2 ст. 71 КАС України, не спростував ні сам відповідач, ні його представник, ні прокурор, що представляв інтереси відповідача, - дана постанова головного державного інспектора праці в Черкаській області ОСОБА_4 має бути скасована як незаконна.

Водночас у задоволенні вимоги позивача про залишення в силі Постанови №23 11-42/33-01 від 11.02.2009р. заступника головного державного інспектора праці в Черкаській області ОСОБА_6 належить відмовити, оскільки: по-перше, суд вже скасовував Постанову від 15.09.2009р. №23-11-42/33-01/01/16, якою Постанова №23-11-42/33-03 від 11.02.2009р. була скасована, а по-друге, згідно ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється лише на спори з приводу оскарження рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльні субєктів владних повноважень, і чинним КАС України не передбачено право суду «залишати в силі» той чи інший акт індивідуальної дії чи рішення субєкту владних повноважень. .

Керуючись ст.ст.10,11, 17,71, 94,158,159,160,162 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного державного інспектора праці Територіальної державної інспекції праці в Черкаській області ОСОБА_4 Гаррієвича про визнання протиправною та скасування постанови від 15.09.2009р. та залишення в силі постанови від 11.02.2009р.- задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 23-11-42/33-01/01/16 від 15.09.2009 року головного державного інспектора праці в Черкаській області ОСОБА_4

Скасувати постанову головного державного інспектора праці в Черкаській області ОСОБА_4 Гаррієвича № 23-11-42/33-01/01/16 від 15.09.2009 року про скасування постанови № 23-11-42/33-01 від 11.02.2009 року, винесеної заступником Голови державного інспектора праці в Черкаській області ОСОБА_6

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня проголошення постанови та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після попереднього подання заяви.

Суддя С.В.Міщенко