Справа № 2-а-630/10
Суддя: Демченко В. С.
Дата ухвалення: 2010-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Звенигородський районний суд Черкаської області
Справа № 2-а-63,0/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2010 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Демченко В.С., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни

встановила:

Гр. ОСОБА_1. 10.12.2010 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду у Звенигородському районі та посилається на те, що вона має право одержувати пенсію, підвищену на 30% мінімальної пенсії за віком, на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки є дитиною війни. Проте відповідач виплачує їй підвищення до пенсії в меншому розмірі, ніж передбачено вище вказаним законом, та відмовив їй провести перерахунок і доплату підвищення до пенсії. Просить визнати бездіяльність відповідача щодо визначення розміру та виплати їй підвищення до пенсії неправомірною, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплачувати їй щомісячне підвищення до пенсії в розмірі встановленому ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 10.06.2010 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою судді від 15.12.2010 року відкрито провадження в справі ^щодо позовних вимог про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії як дитині війни з 10.06.2010 року.

Згідно ст. 183-2 КАС України справа розглянута суддею в порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази справи, суддя вважає, що позовні вимоги, за якими відкрито скорочене провадження підлягають задоволенню з таких підстав:

Суддею встановлено, що* позивачка є дитиною війни, оскільки як передбачено ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є громадянкою України та на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни їй було менше 18 років. Позивачка народилася 10 жовтня 1940 року.

Відповідно до ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, який є чинним, дітям війни пенсії або щомісячне грошове довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте підпунктом 2 пункту 41 Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни (редакція від 28.12.2007 року) - дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового, утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Зміни внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу 11 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Згідно з вище вказаним Рішенням Конституційного суду України положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з дня визнання підпункту 2 пункту 41 розділу 11 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року неконституційним, відновлюється попередня редакція ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно з якою дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО % мінімальної пенсії за віком. За таких обставин позивачка має право на підвищення своєї пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до абз. 1 ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стаж^ встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратила працездатність, визначеного законом. При цьому ч.З ст. 28 Закону Україні «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначає, ще мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частині першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій призначених згідно з цим Законом.

На думку судді, положення ч.3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою для застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком), для розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за віком крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Відповідач виплачує позивачці підвищення до пенсії як дитині війни порядку, передбаченому Законом України «Про соціальний захист дітей війни із змінами внесеними Законом України «Про Державний бюджет України на 200 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (пп. 2 п.4 розділу II Закону), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, як втратили працездатність.

Оскільки відповідач визначив та виплачує позивачці підвищення до пенсі в розмірі, що не відповідає розміру встановленому ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і відмовляється здійснити перерахунок і визначити підвищення до пенсії позивачки у вказаному розмірі, бездіяльність відповідача слід визнати неправомірною.

Згідно ст. 99 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, яке не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суддя зважає, що порушене право позивачки щодо визначення та виплати пенсії відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни підлягає відновленню, шляхом відповідача провести відповідний перерахунок та виплату їй підвищення до пенсії з 10.06.2010 року.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць. Постанова суду негайному виконанню не підлягає, оскільки судом не визначалася конкретна сума пенсії яка підлягає стягненню на користь позивачки.

Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п. 18,34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року.

На підставі ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року з наступними змінами і доповненнями, ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від.09.07.2003 року № 1058-ЇУ керуючись ст. 6, 10-12, 69-71, 90, 94, 99, 100, 183-2 КАС України,

постановила:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність управління Пенсійного Фонду України в Звенигородському районі щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок та виплату пенсії з підвищенням її розміру як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 10 червня 2010 року.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в Звенигородському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її розміру як дитині війни на 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» починаючи з 10 червня 2010 року з урахуванням виплаченого підвищення до пенсії за вказаний період.

Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п. 18,34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року.

Копію постанови суду направити сторонам.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано до Київського апеляційного адміністративного суду через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.