Справа № 1418/210/12
Суддя: Васильченко Н. О.
Дата ухвалення: 2012-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1418/210/12
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

16.05.2012 рокуНовобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Васильченко Н.О.

секретаря Кічігіну Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДАІ УМВС в Миколаївській області та інспектора ДПС ДАІ ММУ ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій інспектора дорожньо-патрульної служби та про скасування, як незаконної постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

24.01.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ДАІ УМВС України в Миколаївській області, в якому просив скасувати, як протиправну, постанову працівника відповідача інспектора ДПС ДАІ ММУ ОСОБА_2 серії ВЕ1 № 019221 від 12.01.2012 року, за яким його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

В позові позивач зазначив, що 12.01.2012 року він керував автобусом Мерседес 609, державний номерний знак ВЕ 72 03, по проспекту Леніна, м. Миколаїв, де о 1145 годин був зупинений працівником ДАІ відповідача, котрий склав відносно нього адміністративний протокол за порушення п.16.2 ПДР України за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП, а саме не надання дороги пішоходові який у встановленому місці переходив проїжджу частину. Також працівник відповідача виніс постанову по адміністративний справі за якою піддав його адміністративному стягненню по ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу на суму 850 гривень.

Позивач вказав, що такі дії працівника відповідача вважає неправомірними, оскільки не вчиняв адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Суду пояснив, що дійсно бачив пішохода який переходив по пішохідному переході проїжджу частину, але не пропустив його так як їхав по іншій полосі автодороги яка мала дві смуги руху в одному напрямку і таким чином складу адміністративного правопорушення в своїх діях не вбачає.

Відповідачі по справі позовні вимоги позивача не визнали, вони направили до суду заперечення проти позову позивача та заяви про розгляд справи за їх відсутності в судовому засіданні.

При таких обставинах суд вважає, що справу можливо вирішити за відсутності відповідачів, які є субєктами владних повноважень.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали позову з долученими до нього документами, вивчивши заперечення проти позову позивача, суд дійшов наступного висновку.

Позивач по справі в силу дії ст.ст. 287, 288 КУпАП, а також положень ст..ст. 2, 17, 104, КАС України, має право, шляхом подачі в суд адміністративного позову, оскаржити дії відповідача, як представника державного органу, які повязані з накладанням адміністративного стягнення, так і саму постанову про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.01.2012 року складеного інспектором ДПС ДАІ ММУ ОСОБА_2, позивач по справі ОСОБА_1 12.01.2012 року о 11 год. 45 хв. в м. Миколаєві по проспекту Леніна, керував автомобілем Мерседес-609, державний номерний знак НОМЕР_1, та не надав дорогу пішоходові, який переходив проїжджу частину, чим порушив п.16.2 Правил дорожнього руху України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За постановою відповідача по справі від 12.01.2012 року ВЕ1 № 019221, як посадовою особою, позивача за вищезазначене правопорушення, за ч.2 ст.122 КУпАП було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 850 гривень.

На думку суду, дії відповідача інспектора ДПС ДАІ ММУ ОСОБА_2, по притягненню позивача до адміністративної відповідальності були правомірні виходячи з наступного.

Так, сам позивач ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення визнав факт порушення ним ПДР, адже в своїх письмових поясненнях вказав що не надав дорогу пішоходові ненавмисно та просив накласти на його мінімальне стягнення.

Доводи позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні про те, що він рухався по іншій полосі на якій на той час не було пішохода не можуть бути прийняті судом до уваги, адже позивач як водій побачивши те, що пішохід намагається перетнути проїжджу частину у визначеному місці повинен був повністю зупинити транспортний засіб та пропустити пішохода, а вже потім розпочинати рух далі.

Таким чином, позивач по справі не підтвердив того, що він незаконно був притягнутий до адміністративної відповідальності і підданий адміністративному стягненню, що дії відповідача при цьому були неправомірними, а тому в позові позивача належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 7,71,86,159,160,163,167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Залишити без задоволення позов ОСОБА_1 до УДАІ УМВС в Миколаївській області та інспектора ДПС ОСОБА_3 ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій інспектора дорожньо-патрульної служби та про скасування, як незаконної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова в апеляційному порядку не оскаржується.

Суддя: