Справа № 307/3345/14-а
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Справа № 876/11507/14

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Мікули О.І., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2014р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області про скасування протоколу про відмову у призначенні пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А:

04.09.2014р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить скасувати вкладку до протоколу № 20 від 29 серпня 2014 року управління пенсійного фонду України в Тячівському районі "Про відмову у призначенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1 пенсії повіку із-за відсутності страхового стажу роботи (15 років) відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що оскільки згідно запису в трудовій книжці з 10 січня 1990 року по 01 березня 1992 року він працював робітником будівельної бригади в кооперативі "Уголька", з 02 березня 1992 року по 03 серпня 1999 року він працював бригадиром будівельної бригади в ФГ "Добруник", з 15 серпня 1999 року по 21 вересня 2001 року працював робітником в концерні "Скорпіон", з 20 березня 2005 року по 16 квітня 2009 року працював робітником будівельної бригади приватного підприємства "Емпайер", тобто його загальний стаж

роботи складає 15 років 7 місяців.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2014р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив позивач, який покликаючись на неповне з»ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задоволити.

Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що відповідно до довідки Красилівського агрегатного заводу працював каменярем з 08.02.1983 року по 26.02 1985 року, а з 15.04.1989 року по 15.10.1989 року я працював в колгоспі ім.1-го Травня, а відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 був прийняти на роботу в кооператив «Уголька» де пропрацював до 01.03.1992 року, а з 02.03.1992 року по 03.08.1999 року працював в Фермерському господарстві «Добруник», а з 15.08.1999 року по 21.09.2001 року працював в концерні «Скорпіон», а з 20.03.2005 року по 16.04.2009 року, працював в приватному підприємстві «Емпайер».

Вважає, що суд безпідставно не врахував даний стаж роботи так як за нього не сплачували роботодавці страхові платежі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, який просить задоволити апеляційну скаргу, представника відповідача, яка просить залишити без змін рішення суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком. Рішенням відповідача №20 від 29 серпня 2014 року в призначенні пенсії за віком йому було відмовлено через відсутність 15-річного страхового стажу роботи, передбаченого ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування".

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії управління пенсійного фонду в Тячівському районі Закарпатської області про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком є правомірними, оскільки позивачем та його представником не надано доказів в підтвердження страхового стажу роботи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного:

Із копії трудової книжки БТ-ІІ №3346410, заповненої 10 січня 1990 року вбачається, що ОСОБА_1 з 10 січня 1990 року по 01 березня 1992 року працював робітником будівельної бригади в кооперативі "Уголька", з 02 березня 1992 року по 03 серпня 1999 року працював бригадиром будівельної бригади в ФГ "Добруник", з 15 серпня 1999 року по 21 вересня 2001 року працював робітником в концерні "Скорпіон", з 20 березня 2005 року по 16 квітня 2009 року працював робітником будівельної бригади приватного підприємства "Емпайер".

Згідно пенсійної справи ОСОБА_1, на день його звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, його підтверджений страховий стаж роботи становить 3 роки 1 місяць 7 днів. ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу період роботи з 10 січня 1990 року по 01 березня 1992 року (за винятком періоду з 01 січня 1992 року по 01 березня 1992 року) в кооперативі "Уголька", оскільки останнє не сплачувало страхові внески. Також, ОСОБА_1 лише частково зараховано в страховий стаж період роботи в ФГ "Добруник, оскільки останнє теж не сплачувало страхові внески. Крім цього, ОСОБА_1 не зараховано в страховий стаж період роботи в концерні "Скорпіон", оскільки згідно даних персоніфікованого обліку в картці Форми ОК5 відсутні дані про стаж його роботи в даному концерні. Крім цього, період роботи ОСОБА_1 в приватному підприємстві "Емпайер" взагалі не підтверджено даними персоніфікованого обліку.

Ст.24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" - страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження

системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку» визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України ""Про пенсійне забезпечення", а відповідно до статті 56 цього Закону до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, Дрм цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» - за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містить відомості про періоди роботи.

Позивачу відповідно до довідок №12-215 від 12.12.2013 року, №12-216 від 12.12.2013 року, та №420 від 13.12.2013 року підтверджено період роботи з 08.02.1983 по 26.02.1985 роки.

Період роботи в колгоспі "ім. 1 Мая (КСП "Майское")" підтверджено Актом перевірки УПФР (Російської Федерації) з 15.04.1989 до 15.10.1989 роки.

Щодо роботи ОСОБА_1 в кооперативі "Уголька" з 10.01.1990 - 01.03.1992 роки, то колегія суддів погоджується з твердженням представника управління, що врахувати період роботи до трудового стажу є неможливо, так як дане піддриємтево зареєстроване в управлінні як платник - 07,05.1991р., нарахування страхових внесків почав проводити з 01.01.1992 року. Страхові внески сплачував лише за період з 01.01.1992р. по 31.12.1994р.

Щодо роботи позивача в організації ФГ "Добруник", то останнє проводило сплату страхових внесків лише за період з 01.01.1993 по 30.09.1996 рік, з 01.01.1997 по 31.12.1997 рік та з 01.04.1998 по 31.10.1998 рік. Дані до СПО В на застрахованих осіб фермерським господарством не подавалися.

Заслуговує на увагу і твердження пенсійного органу на те, що записи за періоди роботи в КООП «Уголька» та ФГ «Добруник» (1990-1999 роки) завірені печатками нового зразка з кодами ЄДРПОУ, які присвоювалися податковими органами після 1996 року.

Щодо роботи позивача в концерні "Скорпіон" з 15.08.1999 до 21.09.2001 року, то такий період не підлягає зарахуванню до трудового стажу, оскільки згідно даних персоніфікованого обліку в картці Форми ОК 5 відсутні дані про стаж роботи на зазначеному концерні, а отже запис у трудовій книжці не відповідає дійсності.

Період роботи з 20.03.2005 по 16.04.2009 роки не підтверджено даними персоніфікованого обліку, а отже підстав зараховувати до стажу зазначений період немає.

Вищевикладене підтверджується доказами представленими представником відповідача в суд апеляційної інстанції, на вимогу суду.

Так, зокрема, з ІКІС ПФУ: Підсистема «Відомості з реєстру страхувальників» вбачається, що фермерське господарство «Добруник» та кооператив «Уголька» діючі по даний час, а в трудовій книжці позивача зазначена інша печатка підприємства, що засвідчує період роботи. Теж стосується і заяви кооперативу «Уголька» про реєстрацію платником страхових внесків від 18.02.2004р., з відбитком іншої печатки.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2014р. по справі №307/3345/14-а, 2а/307/81/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: М.П.Кушнерик

Судді: О.І.Мікула

В.Я.Качмар

Повний текст виготовлено 11.09.2015р.