Справа № 2-а-2189/11
Суддя: Гарасимків Л. І.
Дата ухвалення: 2011-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2189/11
Провадження № 2-а/1306/5601/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петрів В.М.

за участю позивачки ОСОБА_2

представника позивачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_2 до Урізької сільської Ради Дрогобицького району Львівської області за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання протиправним рішень сесій сільської ради про виділення земельних ділянок для будівництва житлового будинку, особистого селянського господарства, надання дозволів на виготовлення державних актів на право власності незаконним та скасування рішення сесії Дрогобицької міської Ради.,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_2 звернулися до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до Урізької сільської Ради Дрогобицького району Львівської області за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання протиправним рішень сесій сільської ради про виділення земельних ділянок для будівництва житлового будинку, особистого селянського господарства, надання дозволів на виготовлення державних актів на право власності незаконним та скасування рішення сесії Дрогобицької міської Ради.

У підтвердження своїх позовних вимог посилаються на те, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Будинок розташований на околиці села. Від центральної дороги до їхнього будинку приблизно 30 років тому назад обладнали проїзд шириною 8 метрів та замостили його гравійним покриттям. Крім них цим заїздом користувалися жителі навколишніх сіл. Зліва від облаштованого проїзду була вільна земельна ділянка, про надання частини якої позивачка ОСОБА_2 зверталася до сільської Ради , однак їй в цьому було відмолено. А 19.07.2009 року рішенням Урізької сільської Ради ОСОБА_5 було виділено під індивідуальне житлове будівництво земельну ділянку розміром 0.24976 га. Весною 2010 року подали позов до суду про усунення перешкод в користуванні проїздом, відновлення його первинного стану. 06.12.2020 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду в позову було відмовлено. Поки слухалася справа в Дрогобицькому суді ОСОБА_5 рішенням сесії Урізької сільської ради отримав для ведення особистого селянського господарства решту частини спірної земельної ділянки 0.13 га ( рішення сесії Урізької сільської ради № 243 від 03.09.2010 року ) та отримав державні акти на право власності на земельні ділянки , які йому виділені . А тому вважають, що земельні ділянки виділені незаконно, адже сільський голова с. Уріж перебуває в надто дружніх відносинах з ОСОБА_5. По первинній справі був залучений як третя особа, добре знав про конфлікт між сторонами через відведення земельної ділянки під будівництво житлового будинку ОСОБА_5 та ліквідацію ним проїзду до їх будинку. А відтак сесія сільської Ради не вправі була виділяти ОСОБА_5 земельні ділянки, які захоплюють частково проїзд-дорогу до їхнього будинку та надавати дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. А тому просить визнати їх протиправними та скасувати дані рішення як незаконні.

В судове засідання позивачка ОСОБА_7 не з»явилася, хоч належним чином була повідомлена про день та час слухання справи. Причини неявки суд не повідомила.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просить їх задоволити. Крім того суду пояснила, що 30 років ходила тою дорогою, а ОСОБА_5 з метою приєднати заїзд до його земельної ділянки переорав без жодного попередження земельну ділянку загального користування - дорогу до її будинку.

В судовому засіданні представник позивачки- адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги позивачі підтримав посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просить їх задоволити. Крім того суду пояснив, позивачі 30 років ходять тою дорогою, а ОСОБА_5 з метою приєднати заїзд до його земельної ділянки переорав без жодного попередження земельну ділянку загального користування - дорогу до їх будинку. Позивачка ОСОБА_7 є інвалідом 2 групи з дитинства, їй часто довоитьсяч викликати швидку допомогу, однак через зораний проїзд така не може доїхати до будинку, а відтак оскільки сесія сільської Ради не вправі була виділяти ОСОБА_5 земельні ділянки, які захоплюють частково проїзд-дорогу до будинку позивачів та надавати дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки. А тому просить визнати їх протиправними та скасувати дані рішення як незаконні.

Представник відповідача голова Урізької сільської Ради Дрогобицького району Львівської області ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги позивачів не визнав та суду пояснив, що земельні ділянки ОСОБА_5 відведені йому на законних підставах у приватну власність. Заборони, щодо надання земельних ділянок до сільської Ради не надходило. 14.05.2009 року було складено акт про вирішення спірного питання дороги , де було встановлено, що дорога, на якій виник конфлікт між сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є вільною для проїзду. Крім того позивачка ОСОБА_2 в сільську Раду про виділення їй у приватну власність земельної спірної ділянки не зверталася , а тому покликання позивачів є необґрунтованими, вважає , що у задоволенні позову слід відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не підтримав та вважає , що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки посилання позивачів є необґрунтованими так як заїзд до їхнього будинку існує , за встановлені межі він не виходив, самовільно земельні ділянки він не захоплював. Вони йому передані на підставі рішень Урізької сільської ради, що посвідчується державними актами на право приватної власності на земельні ділянки

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не підтримав та вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки посилання позивачів є необґрунтованими так як заїзд до їхнього будинку існує, за встановлені межі ОСОБА_5 не виходив, самовільно земельні ділянки він не захоплював. Вони йому передані на підставі рішень Урізької сільської ради, що посвідчується державними актами на право приватної власності на земельні ділянки. Крім того рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 06.12.2010 року встановлено, що позивачами по справі не представлено суду належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 самовільно зайняв проїзджу частину дороги загального користування чи будь-яким іншим чином порушив їх права на користування спірною земельною ділянкою, що згідно чинного законодавства обставини встановлені судовими рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі дав їм оцінку, і вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав:

Відповідно до Конституції народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування ( ч.2 ст.5) В Основному Законі України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади- жителів села чи добровільного об»єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України ( ч.1 ст. 140 )

У ч.2 ст. 144 Конституції України зазначено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду. Цьому конституційному положенню відповідають Закон у ч.10 ст. 59 якого визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України та ст..ст. 73 і 77 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні « органи державної влади та органи місцевого самоврядування ,їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та приймати рішення у межах наданих повноважень.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті ( вчинені) вони : на підставі , у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення ( вчинення дії); безсторонньо ( неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягненнями яких спрямоване це рішення ( дія) ; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.2 роз»яснення президії ВАС України « Про деякі питання практики вирішення спорів, пов»язаних з визнанням недійсним актів державних чи інших органів « № 02-5/35 від 26.01.2000 року « підставою для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та /або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов»язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв»язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи, що звертається до суду з відповідним позовом.»

Згідно п.7 Постанови Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ « захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно ч.3 ст. 152 ЗК України шляхом : визнання прав, визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших передбачених законом способів. Зокрема при оскарженні рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань віднесених до їх компетенції суд у разі задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними і зобо»язує їх, залежно від характеру спору, виконати певні дії на захист порушеного права чи сам визнає це право за позивачем.

Судом встановлено, що рішенням Урізької сільської Ради № 161 від 19.07.2009 року надано дозвіл ОСОБА_5 на виділення земельної ділянки площею 0.24976 га для індивідуального житлового будівництва по вул.. Зарічній в с. Винники Дрогобицького району Львівської області .

Рішенням Урізької сільської Ради № 207 від 19.03.2010 року ОСОБА_8 передано у власність земельну ділянку площею 0.24976 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах населеного пункту с. Винники Урізької сільської Ради. На підставі дано рішення ОСОБА_5 видано Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 06.12.2010 року встановлено, що позивачами по справі не представлено суду належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 самовільно зайняв проїзджу частину дороги загального користування чи будь-яким іншим чином порушив їх права на користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Факт відсутності доказів порушенням прав позивачів на користування спірною земельною ділянкою встановлений вище судовими рішенням, що набрало законної сили та відповідно до частини 1 статті 72 КАС України є таким, що не підлягає доказуванню.

Посилання позивачів, щодо визнання рішеннь сільської Ради неправомірними з тих підстав, що сесія сільської Ради не вправі була виділяти ОСОБА_5 земельні ділянки, які захоплюють частково проїзд-дорогу до будинку позивачів та надавати дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки, в судовому засіданні спростовуються поясненнями голови Урізької сільської Ради Дрогобицького району Львівської області, з яких вбачається, що будь-яких заборон на виділення земельних ділянок в сільську раду не надходило. Позивачка з приводу надання їй земельної ділянки в сільську Раду не зверталася., а відтак оскільки В Основному Законі України( Конституції України ) встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади- жителів села чи добровільного об»єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України ( ч.1 ст. 140 ) , а позивачкою по справі не представлено суду належних доказів на підтвердження того, що третя особа самовільно зайняла проїзджу частину дороги загального користування чи будь-яким іншим чином порушила її права на користування спірною земельною ділянкою ( заїдом), а навпаки це все спростовується поясненнями як відповідача так і третьої особи та документами, долученими ними до матеріалів справи, зокрема , відтак рішення, яке позивачка просить визнати неправомірними та скасувати є обґрунтоване, прийняте з дотриманням принципу рівності перед законом, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими сприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягненнями яких спрямовані ці рішення та не порушують законні права та інтереси інших осіб.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства , суд,

Постановив:

В задовленні адміністративного позову ОСОБА_7, ОСОБА_2 до Урізької сільської Ради Дрогобицького району Львівської області за участю третьої особи ОСОБА_5 про визнання протиправним рішень сесій сільської ради про виділення земельних ділянок для будівництва житлового будинку, особистого селянського господарства, надання дозволів на виготовлення державних актів на право власності незаконним та скасування рішення сесії Дрогобицької міської Ради, відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскарж ена до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення. .

Головуюча суддя: ___________________