Справа № 2а-2711/10/2470 на 112 арк.
Суддя: Ватаманюк Руслан Васильович
Дата ухвалення: 2011-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2011 р. м. Чернівці Справа №2а-2711/10/2470

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Ватаманюк Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Кельменецькому районі Чернівецької області до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кельменецькому районі Чернівецької області про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

В поданому до суду адміністративному позові управління Пенсійного фонду України у Кельменецькому районі Чернівецької області (далі - позивач) просило суд зобов'язати відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кельменецькому районі Чернівецької області (далі - відповідач) включити в Акт звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання: за період з лютого 2010 по червень 2010 за ОСОБА_1 в сумі 3 687,24 грн.; за червень 2010 року за померлого ОСОБА_2 в сумі 1 434,03 грн.; за період з лютого 2010 року по червень 2010 року в сумі 93 019,14 грн. витрат на виплату державної адресної допомоги та витрат на доставку державної адресної допомоги в сумі 908,47 грн.; за період з лютого 2010 року по квітень 2010 року доплати до пенсії по постанові КМУ від 11.03.2009 №198 в сумі 2 053,10 грн. та витрат на її доставку в сумі 20,79 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в лютому червні 2010 року позивачем до відповідача було підготовлено списки осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Відповідачем не приймаються до заліку суми державної адресної допомоги та витрат з її доставки, також доплат та витрат з її доставки. Дані суми відповідачем до заліку не взяті і в акти звірки не включені. (а.с. 3-9).

Відповідач не погоджуючись з заявленим позовом 13.08.2010 року подав суду заперечення з таких підстав.

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, як не комерційна, самоврядна організація здійснює страхові виплати в разі настання страхового випадку. Одним з видів страхових виплат є виплата пенсій по інвалідності та пенсія у звязку з втратою годувальника, що були призначені внаслідок страхового випадку. Підвищення до пенсії не є однією із страхових виплат і тому така виплата не властива Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Щодо вимоги позивача про включення саме суми допомоги на поховання, виплаченої сімї померлих, які отримували пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в частині, що підлягає відшкодуванню відповідно до п.4 Порядку в сумі 1 104, 97грн. (акт щомісячної звірки за січень 2009р.), в сумі 1 104, 97 грн. (акт щомісячної звірки за червень 2009р.), в сумі 829,14грн. (акт щомісячної звірки за жовтень 2009р.), то слід зазначити, що у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів (ч. 8 та ч. 9 ст. 34 Закону № 1105-ХІV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2001 року №826 "Про затвердження порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання" із змінами, внесеними від 25 серпня 2004 року № 1112, та постановою правління Фонду від 06.03.2006 року №13 передбачено, що витрати на поховання проводяться у разі смерті потерпілого, що настала за обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Тобто, в постановах чітко зазначено, що допомога на поховання відшкодовується Фондом тільки у тому випадку, якщо смерть настала за наслідками отриманого нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, що підтверджено висновками спеціальних медичних закладів.

Згідно підпункту з) п. 1.1. загальних положень Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоров'я, пов'язане з виконанням трудових обов'язків, затвердженого л наказом Міністерства охорони здоров'я України від 22 листопада 1995 року № 212, і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 березня 1996 року за № 136/1161, із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства охорони здоров'я України від 5 серпня 1998 року , № 238, на медико-соціальні експертні комісії (МСЕК) покладено обов'язок встановлення ж причинного звязку смерті інвалідів з наслідками раніше отриманого каліцтва чи професійним захворюванням.

Відповідно до п. 1.8 цього ж порядку, на запит підприємства, установи, організації медико-соціальні експертні комісії на підставі даних медекспертної справи, довідки про причину смерті або даних патолого-анатомічного розтину видають висновки про причинний зв'язок смерті інваліда з наслідками раніше отриманого трудового каліцтва чи професійного захворювання.

В силу того, що процедура встановлення такого факту визначена нормативними документами, встановлення факту причинного зв'язну смерті інвалідів з наслідками раніше отриманого каліцтва чи професійним захворюванням здійснюється через орган, на який законодавчо покладений прямий обов'язок по встановленню таких фактів і позивачем не дотримано вищезазначеної процедури, то немає і правових підстав включати до акту щомісячної звірки витрат суми витрат на поховання, оскільки позивачем не доведено факт встановлення причинного зв'язку смерті інвалідів з наслідками раніше отриманого каліцтва чи професійним захворюванням.

Отже твердження позивача є абсолютно необґрунтованими оскільки не доведено факт наявності причинно-наслідкового зв'язку смерті інвалідів з фактом раніше отриманого каліцтва чи їм професійного захворювання, який міг би слугувати доказом по справі.

Щодо включення витрат по гр. ОСОБА_1, то слід зазначити, що в акті про нещасний випадок на виробництві, який стався з ОСОБА_1, зазначено, що нещасний випадок стався в той час, коли він повертався від свого знайомого після ремонту двигуна, тобто не в робочий час, без дозволу керівництва, не виконуючи при цьому трудових обов'язків, що суперечить Порядку відшкодування, де чітко зазначено, що відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів «а»,»в»,»г»статті 26, статтей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 :с Закону України «Про пенсійне забезпечення»в разі настання страхових випадків, визначених переліком, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001р. №1094. А отже, відділення Фонду не має підстав для включення витрат на виплату пенсії зазначеному громадянину до актів щомісячної звірки витрат. (а.с. 49-50).

В судове засідання позивач не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження та підтримку позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами у справі.

Суд вважає за можливе та доцільне розглянути справу без участі сторін, в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів, що відповідає ч. 4 ст. 122, ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази надані сторонами та перевіривши матеріали адміністративної справи суд приходить до висновку, що в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

В лютому червні 2010 року позивачем до відповідача було підготовлено списки осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у звязку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Відповідачем не приймаються до заліку суми державної адресної допомоги та витрат з її доставки, також доплат та витрат з її доставки. Дані суми відповідачем до заліку не взяті і в акти звірки не включені. (а.с. 12-45).

Позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати вказані витрати.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Підпунктами "г" і "д" пункту 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23.09.1999 р. № 1105-ХІV (далі Закон - № 1105-ХІV), який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 22.02.2001р. № 2272-ІІІ (далі - Закон № 2272-ІІІ) Фонд соціального страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку цьому Фонду документи, що підтверджують право працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Абзацом 2 пункту 5 статті 24 Закону № 1105-ХІV передбачено, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04.03.2003 року N 5-4/4 - (далі - Порядок відшкодування витрат). В основу цього механізму покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа місяця, наступного за звітним (пункт 5).

Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду України та Фонду страхування від нещасних випадків (пункт 6). Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7).

Таким чином, у зазначеному Порядку відшкодування витрат передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків та Пенсійним фондом України. Відповідно сторони у справі позбавлені права на проведення розрахунків на своєму рівні, оскільки Порядком передбачені повноваження Пенсійного Фонду в районах і містах області та відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у цих районах і містах щодо складання акту щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено пенсії, а не здійснення відшкодування витрат.

Позивач необґрунтовано вимагає відшкодування виплаченої щомісячної державної адресної допомоги згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян». Оскільки, пунктом 4 Порядку відшкодування витрат визначено, які суми підлягають відшкодуванню, а саме: сума основного розміру пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; щомісячна цільова грошова допомога на прожиття, якщо така надавалася пенсіонеру, який одержав вищезазначену пенсію; допомога на поховання сім'ї померлого або особі, яка здійснила поховання особи, яка отримувала вищезазначену пенсію; сума витрат Пенсійного фонду з виплати і доставки вищезазначених пенсій.

Відшкодування саме щомісячної державної адресної допомоги документом, який регулює порядок відшкодування витрат позивачу не передбачено. Тобто, фондом відшкодовуються Пенсійному фонду України витрати на виплату пенсій, максимальний розмір яких становить 150 грн., а для осіб, які працювали на роботах, передбачених Списком № 1 - 200 грн., для тих, які зайняті під землею, залежно від стажу роботи, від 222,80 грн. до 275,80 грн.

Частиною 1 пункту 6 Прикінцевих положень Закону № 1105-ХІV передбачено, що до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення». Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2009 р. №235 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2009 рік»виплата надбавок, підвищень до пенсій, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Суд погоджується з твердження позивача, що процедура встановлення даних патолого-анатомічного розтину видають висновки про причинний зв'язок смерті інваліда з наслідками раніше отриманого трудового каліцтва чи професійного захворювання визначена нормативними документами, встановлення факту причинного зв'язну смерті інвалідів з наслідками раніше отриманого каліцтва чи професійним захворюванням здійснюється через орган, на який законодавчо покладений прямий обов'язок по встановленню таких фактів і позивачем не дотримано вищезазначеної процедури, то немає і правових підстав включати до акту щомісячної звірки витрат суми витрат на поховання, оскільки позивачем не доведено факт встановлення причинного зв'язку смерті інвалідів з наслідками раніше отриманого каліцтва чи професійним захворюванням.

Отже твердження позивача є необґрунтованими оскільки не доведено факт наявності причинно-наслідкового зв'язку смерті інвалідів з фактом раніше отриманого каліцтва чи їм професійного захворювання, який міг би слугувати доказом по справі.

Включення витрат по гр. ОСОБА_1, то слід зазначити, що в акті про нещасний випадок на виробництві, який стався з ОСОБА_1, зазначено, що нещасний випадок стався в той час, коли він повертався від свого знайомого після ремонту двигуна, тобто не в робочий час, без дозволу керівництва, не виконуючи при цьому трудових обов'язків, що суперечить Порядку відшкодування, де чітко зазначено, що відшкодуванню підлягають пенсії, призначені відповідно до пунктів «а»,»в»,»г»статті 26, статтей 37, 38, та пенсії, виплачені відповідно до статей 91, 92 :с Закону України «Про пенсійне забезпечення»в разі настання страхових випадків, визначених переліком, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001р. №1094. А отже, відділення Фонду не має підстав для включення витрат на виплату пенсії зазначеному громадянину до актів щомісячної звірки витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В ході судового розгляду позивач не довів належним чином правомірність своїх вимог, тому даний адміністративний позов не підлягає задоволенню як безпідставний.

Відповідно до п. 34 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито»від 21.01.1993 року №7 позивач звільнений від спалити державного мита.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в Вінницький апеляційний адміністративний суд через Чернівецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Р.В. Ватаманюк