Справа № 22-а - 5955/11
Суддя: Сидоренко І. П.
Дата ухвалення: 2011-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Одеської області
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2011р. м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючого судді: Сидоренко І.П., суддів: Погорєлової С.О., Цюри Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного Одеської області від 31 березня 2010року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про покладання обов'язку по виплаті разової грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

02.02.2009р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Білгород-Дністровської міської ради (далі УПСЗН), в обґрунтування якого послався на те, що він має статус учасника бойових дій та відповідно до п. 27 ч.1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій у пятикратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.

За 2008рік він отримав лише 310грн., а за 2009р. 340грн., що не відповідає піти мінімальним пенсіям за віком. Відповідач відмовив позивачу про виплату недоплаченої частини вказаної грошової допомоги, посилаючись на те, що розмір зазначеної виплати встановлений Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, остаточно уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив суд визнати неправомірною діяльність відповідача щодо сплати разової грошової допомоги у 2008р. та 2009р. у неповному обсязі. Стягнути з відповідача на його користь разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій за 2008р. сумі 2095грн., за 2009р. в сумі 2150грн. (а.с.2-3,26-27).

Постановою суду від 31.03.2010р. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.31-34).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 скасувати постанову, ухвалити нову про задоволення його позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Ухвалою апеляційного суду від 07.10.2011р. апелянту поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду від 31.03.2010р.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Правовий статус ветеранів війни, у тому числі питання щодо надання їм пільг визначаються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»

(далі - Закон). До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни (ч.2 ст.4 Закону).

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії Є №011274 від 19.08.2005р., та, відповідно до ч.5 ст.12 Закону, має право отримувати щорічно до 5 травня разову грошову допомогу у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком (а.с.4).

У 2008р. п.п.1 п.20 розділу ІІ Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Постановою КМУ №183 від 12.03.2008р. була передбачена виплата щорічної разової допомоги учасникам бойових дій у розмірі 310грн. У 2009р. Постановою КМУ від 18.03.2009р. №211 встановлено, що виплата разової грошової допомоги здійснюється учасникам бойових дій у розмірі 340грн.

Справа № 22а-5955/11

Головуючий першої інстанції Толкаченко О.О. Категорія КАС : 10.2.4

Доповідач Сидоренко І.П.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується факт отримання позивачем щорічної грошової допомоги у 2008-2009р.р. у зазначених вище розмірах.

Підпунктом 1 п.20 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007р. №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ч.5 ст.12 Закону було викладено у новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається КМУ в межах бюджетних асигнувань, встановлених законом про Державний бюджет України. Вказане положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратило чинність, як таке, що визнано неконституційним, на підставі рішення КСУ від 22.05.2008р. №10-рп/2008.

Згідно зі ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно, в період з 01 січня по 21 травня 2008р. Закон України «Про Державний бюджет України на 2008р.» був чинним та підлягав виконанню, а органи, уповноважені на здійснення цих виплат, у цей час діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Із дати прийняття рішень КСУ особи мають право на виплату допомоги до 5 травня у розмірах, визначених законами «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Оскільки ст.17 Закону передбачено право осіб, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги, то з приписів зазначених нормативних актів випливає, що право на отримання щорічної одноразової допомоги до 5 травня у розмірах, установлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», мають особи, які взагалі не отримали її з різних причин до 5 травня, у разі їх звернення за отриманням такої допомоги після поновлення дії норм цих законів у звязку з визнанням неконституційними змін до них, у строк до 30 вересня відповідного року.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не заперечується, що відповідач виконав свої зобовязання перед ним до 05 травня відповідно 2008р., виплативши йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі, встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2008рік» в розмірі встановленому Постановою КМУ №183 від 12.03.2008р.

Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відсутні правові підстави для зобовязання відповідача здійснити доплату позивачу недоотриманої суми разової щорічної грошової допомоги за 2008р.

Законом України від 26.12.2008р. №835-VI «Про державний бюджет України на 2009р.»у ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зміни не вносились, розмір допомоги не встановлювався.

З 22 травня 2008р. та протягом 2009р. діє редакція ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка передбачає виплату допомоги учасникам бойових дій у розмірі пяти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.54 Закону України «Державний бюджет України на 2009рік» розмір мінімальної пенсії за віком, на час виплати щорічної грошової допомоги, становив 498грн. А не виплачена відповідачем сума щорічної разової допомоги позивачу, як учаснику бойових дій, становить 2150грн. (498х5-340).

Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог за 2009рік, оскільки у цій ситуації слід керуватися Законом, як нормативним актом вищої юридичної сили (ч.4 ст.9 КАС України).

Відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом доплат не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобов'язань, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Враховуючи, що суд першої інстанції вирішив справу з помилковим застосуванням норм матеріального права, судова колегія на підставі п.1 ч.1 ст.201 КАС України, вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.2 ч.1 ст. 198; п.1 ч.1 ст. 201; ч.2 ст. 205; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного Одеської області від 31 березня 2010року змінити, виклавши резолютивну частину судового рішення в такій редакції:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2009рік.

Зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 5 травня за 2009рік відповідно до вимог ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», з урахуванням фактично виплаченої суми.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В.Цюра

ОСОБА_2