Справа № 802/2001/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/2001/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

09 вересня 2015 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Совгири Д. І. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача: Янушкевича А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ФОП ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.04.2015 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що за результатами документальної планової виїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_2, податковим органом було складено акт № 817/1701/НОМЕР_1 від 31.03.2015 року, на підставі якого 16.04.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким контролюючий орган в особі Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області самостійно визначив суму грошового зобов'язання щодо сплати податку на доходи фізичних осіб на суму 178948 грн. 78 коп. та штрафні санкції в сумі 44737 грн. 20 коп. Вважаючи висновки податкового органу безпідставними, а рішення - неправомірним, просили визнати податкове повідомлення-рішення протиправним та скасувати.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року позов задоволено. Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача (апелянта) апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі за обставин, викладених у ній, просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року скасувати, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали у повному обсязі, проти її задоволення заперечили, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим і таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, дали пояснення по суті апеляційної скарги, аналогічні викладеним в письмових запереченнях, що приєднані до матеріалів справи. Просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області була проведена документальна планова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

За наслідками проведеної перевірки складено акт №817/1701/НОМЕР_1 від 31.03.2015 року, у висновках якого відображено порушення позивачем п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України №2755-IV від 02.12.2010 року зі змінами та доповненнями (далі - ПК України), а саме занижено податкові зобов'язання по податку на доходів фізичних осіб на суму 178948 грн. 78 коп., внаслідок заниження суми оподатковуваного доходу за 2012 рік на 1052460 грн.

На підставі даних висновків Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області 16.04.2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 223685 грн. 98 коп., з яких 178948 грн. 78 коп. - за основним платежем та 44737 грн. 20 коп.. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

За результатами перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_2 у 2012 році був зобов'язаний включити до оподатковуваного доходу кредиторську заборгованість перед постачальниками за раніше отриманий товар, яка виникла більше, ніж 1095 днів від дати виникнення на загальну суму 1053600 грн.

Вирішуючи по суті існуючий спір, суд першої інстанції керувався тим, що згідно ст.256 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до підпункту «а» п.п.14.1.11 п.14.1 ст. 14 ПК України, заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності є безнадійною заборгованістю.

У податковому періоді, на який припадає закінчення терміну позовної давності, платник податку повинен всю суму такої непогашеної кредиторської заборгованості, тобто з урахуванням податку на додану вартість, включити до складу доходів, що враховується при обчисленні об'єкта оподаткування.

Згідно п.п.14.1.257 п.14.1 ст.14 ПК України, сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності, є безповоротною фінансовою допомогою.

Відповідно до п.п.164.2.7 п.164.2 ст.164 ПК України, сума заборгованості платника податку за укладеними ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50% місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 01 січня звітного податкового року, крім сум податкової заборгованості, за яким минув строк позовної давності згідно з розділом ІІ цього Кодексу, що встановлює порядок стягнення заборгованості з податків, зборів і погашення податкового боргу. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких з доходів та зазначає їх у річній податковій декларації.

Так, відповідно до пункту 163.1 ст. 163 ПК України, об'єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

При цьому, відповідно до пункту 164.1. ст. 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Підпункт 164.1.3. пункту 164.1. статті 164 ПК України визначає, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

При визначенні доходів отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, враховуючи відсильний характер підпункту 164.1.3. пункту 164.1. статті 164 ПК України, слід керуватись статтею 177 ПК України.

Згідно із пунктом 177.2. статті 177 ПК України, об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

В ході судового розгляду встановлено, що між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "Новий день" був укладений договір поставки від 05.01.2009 року №050109-01 .

Відповідно до п. 4.3 зазначеного договору покупець здійснює оплату товару, що постачається за цим договором у національній валюті України на умовах відстрочення платежу не пізніше 1095 календарних днів з моменту поставки.

Пунктом 7.1 передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його укладання сторонами та діє до 5 січня 2012 року в частині поставки товару покупцю, а в частині здійснення розрахунків - до моменту повного виконання покупцем своїх обов'язків.

Апеляційним судом були досліджені накладні на поставку товару, придбаного за договором від 05.01.2009 року №050109-01. Згідно наданих документів, поставка товару відбувалась у різний час в період з 12.01.2009 року по 26.02.2009 року. Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що за умови відстрочки оплати у 1095 днів з моменту поставки (п. 4.3. Договору), строк позовної давності за операціями, що стали предметом перевірки, спливає у звітному періоді 2015 року, і підлягає декларуванню у податковій декларації за 2016 рік, що не заперечувалось представником позивача у судовому засіданні.

Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області від 16.04.2015 року № щодо збільшення бази оподаткування та збільшення суми грошового зобов'язання і застосування штрафних санкцій є протиправним, і підлягає скасуванню в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 22 липня 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 14 вересня 2015 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П.

Совгира Д. І.