Справа № 2-а-1917/10
Суддя: Саржевська І. В.
Дата ухвалення: 2010-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1917-10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судці - Саржевської і.В.

при секретарі - Олійник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красний Лиман справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 - інспектора ДПС Слов'янського взводу БДГІС про скасування постанови АН 229449 від 23.04.2010 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.4 КУпАП, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС Словенського взводу БДПС ОСОБА_4 про скасування постанови про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч.4 КУпАП, якою на нього накладено штраф у розмірі 51,00 гривень.

В судове засідання з'явився позивач ОСОБА_1, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням адміністративного судочинства, виходячи зі змісту ст. 2 КАС України, є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Стаття 6 КАС України передбачає, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод і інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Правовідносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху регулюються: Кодексом України про адміністративні правопорушення. Законом України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року. Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України № 1111 від 13.11.2006 року, зареєстрованим в МЮУ 29.11.2006 року за № 1243/12117.

Власником автомобілю марки ВАЗ-21063, державний номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_6.

Право керування автомобілем належить ОСОБА_1.

Постановою відповідача від 23.04.2010 року серії АН № 229449 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП. накладено стягнення в вигляді штрафу у розмірі 51 грн., в звязку з тим, що він 23.04.2010 р. об 11

/'

годині 00 хвилин в м. Красний Лиман, Донецької області, по вул. Фрунзе, керуючи транспортним засобом ВАЗ-21065, державний номерний знак НОМЕР_1. не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3 «в» ПДР України.

Копію вказаної постанови позивач отримав 23.04.2010 року, та не погодившись з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч,4 ст.121 КУпАП, 05.05.2010 р. звернувся з адміністративним позовом до суду.

Позивач в позовній заяві та поясненнях наданих суду зазначає, що оскаржувана постанова складена з грубими порушеннями норм діючого законодавства, бо 23.04.2010 р. об 11 годині 00 хвилин в м. Красний Лиман по вулиці Фрунзе, він керував транспортним засобом та був пристебнутий ременем безпеки.

Тому просить постанову інспектора ДПС Слов*янського взводу БДПС від 23.04.2010 р. скасувати, провадження по справі закрити.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) згідно зі ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Законом, а саме ч.б ст. 258 КУпАП передбачено, що в разі виявлення адміністративного правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксаваного за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено

адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень на підставі ч.З ст.71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Але судом встановлено, що при винесені постанови про притягнення позивача до відповідальності, відповідачем - посадовою особою, було грубо порушено вимоги ст.251 КУпАП, ст.256 КУпАП. п.2.6. п.2.7 Наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення»

за № 185 від 22 лютого 2001 року зі змінами та доповненнями, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 березня 2001 року за № 272/5463. а саме в протоколі про адміністративне правопорушення від 23.04.2010 р. серії АН № 229449 неповно зазначені обставини скоєного адміністративного правопорушення, не містяться даних про свідків скоєння правопорушення, відсутня схема правопорушення та інші, будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку відповідач встановив наявність адміністративного правопорушення, винність саме позивача у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Також інспектор ДПС при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення не врахував пояснень позивача, який притягався до адміністративної відповідальності, та не долучив до справи жодних матеріалів, що підтверджували б факт вчинення адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви правопорушника, пояснення свідків правопорушення, протоколи виявлення) га могли бути визнані судом джерелами доказів, суб'єктом владних повноважень.

Тобто, в судовому засіданні не встановлено будь-яких доказів вини позивача у скоєнні правопорушення, що виключає його відповідальність за ст. 121 ч. 4 КУпАП на підставі постанови відповідача від 23.04.2010 р.

Звернення позивача за захистом свого права безпосередньо до суду є правом позивача, і повністю узгоджується з рішенням Конституційного Суду України № 5-зп від 30.10.1997 року.

Тому суд вважає, що при розгляді справи встановлено наявність порушення прав позивача у сфері публічно-правових відносин.

Будь-яких доказів тому, що посадова особа діяла в межах норм і правил, встановлених законодавством, відповідач суду не надав.

Отже, за результатами розгляду справи суд вважає доведеним факт порушення саме відповідачем прав і законних інтересів позивача, якого було необгрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності.

У звязку з цим, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.11, 71, 86, 159, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною постанову інспектора Словенського взводу БДПС ОСОБА_4 від 23.04.2010 року серії АН № 229449 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.4 КУпАП та скасувати її, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького Апеляційного Адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі через Краснолиманський міський суд.

Головуючий суддя-