Справа № 2-а-1671/11
Суддя: Сіденко С. І.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1671/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2011 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі:

головуючого судді Сіденка С.І.

при секретарі Дорошенко Є.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Цюрупинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Цюрупинському районі про поновлення пропущеного строку, визнання бездіяльність УПФ України в Цюрупинському районі щодо відмови в нарахуванні та виплаті щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни неправомірною та зобовязання УПФ України в Цюрупинському районі щодо здійснення перерахунку та виплати отримуваної пенсії як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом, відповідно до якого просить поновити пропущений строк звернення до суду за захистом порушеного права, визнати бездіяльність УПФ України в Цюрупинському районі щодо відмови в нарахуванні та виплаті щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни неправомірною та зобовязати УПФ України в Цюрупинському районі здійснити перерахунок щомісячного підвищення до отримуваної пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2008рік, 2009рік, 2010рік, за січень 2011рік і по дату набрання постанови законної сили. В позовній заяві зазначила, що вона має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії з 2006 року. Але ця норма Закону відповідачем не виконується, на протязі 2006-2010рр. вона не отримує таке підвищення у розмірі, встановленому ст. 6 Закону незважаючи на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007р. та 22.05.2008 р., чим порушено її права. Про ці обставини вона дізналася після звернення до УПФ України в Цюрупинському районі Херсонської області лише у березні 2011року, тому просить поновити пропущений строк звернення до суду та задовольнити позов.

В позовній заяві позивачка просить розглянути справу за її відсутності.

Від представника відповідача надійшло заперечення на позов, в якому просить розглянути справу за їх відсутності. Також у даному запереченні позов не визнано та вказано, що Законом України «Про соціальний захист дітей війни»не передбачено, яким саме органом, за рахунок яких коштів та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення пенсій. До 2008 року позивачці надбавка до пенсії не виплачувалася. З травня 2008 року розмір підвищення пенсії був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Згідно п.8 цієї постанови дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,10грн., з 1 липня - 48,20грн., з 1 жовтня - 49,80грн до цього періоду позивачці виплачується підвищення до пенсії у встановленому цією постановою у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Посилання позивачки на ч.1 ст. 28 Закону України ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що розмір надбавки має вираховуватися з мінімального розміру пенсії за віком є неправильним, оскільки він застосовується виключно при визначені розміру пенсій, призначених відповідно до цього Закону, а для розміру надбавок та підвищення до пенсій він не застосовується і для цього до вказаного Закону належить внести відповідні зміни. Тому у позові просять відмовити. Крім того, у запереченні на позов, відповідач просить відмовити позивачці у задоволені про поновлення строку позовної давності звернення до суду без поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є пенсіонером та має статус дитини, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного Фонду України в Цюрупинському районі та отримує пенсію. До 2008 року підвищення до пенсії, як дитині війни, позивачці не нараховувалось і не виплачувалось. З 01.01.2008р. таке підвищення їй виплачується. При цьому розмір виплати складав: у січні - березні 2008 року - 47грн., у квітні - червні 2008 року - 48,10грн., у липні - вересні 2008 року - 48,20грн., а з жовтня 2008 року по даний час - 49,80грн. щомісячно, що визнано відповідачем у запереченні на позов.

Ці обставини підтверджуються копією пенсійного посвідчення, письмовим запереченням відповідача про розмір нарахованого пенсіонерці підвищення до пенсії.

Статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» №2195-І// від 18.11.04р. встановлено, ще дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

На 2007 рік дію статті 6 Закону № 2195 було зупинено пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 р, який рішенням Конституційного суду України від 9 липня 2007 року визнано такими, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), положення пункту 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007 р. вищезазначені норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратили чинність, а, отже, з цього часу положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»діяли в повному обсязі, але всупереч рішенню Конституційного Суду України підвищення до пенсії позивачеві за період з 09.07.07 р. по 31.12.07 р. відповідачем не нараховувалось і не виплачувалось. Законом України від 28.12.2007р. до п. 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік»було внесено зміни до Закону України «Про соціальний статус дітей війни»і стаття 6 була викладена в новій редакції, якою встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. зазначені зміни були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Тому, з 22.05.2008 р. вищезазначені норми Закону України Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" втратили чинність, а, отже, з цього часу діє положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18.11.04 року.

За конституційними нормами, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, і виходячи з пріоритетності Законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії; підлягає застосуванню .стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18.11.04р., але всупереч цьому підвищення до пенсії позивачеві відповідачем нараховувалось і виплачувалось не в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленому законом, а в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», а саме, з 22 травня 2008р. -48,10грн., з 1 липня 2008р.-48,20грн., з 1 жовтня 2008р. -49,80грн., чим істотно звужується обсяг встановлених Законом № 2195 прав.

Таким чином, зазначені правовідносини регулюються ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції Закону, яка діяла до 01 січня 2007 року.

Розмір мінімальної пенсії за віком, на який міститься посилання у зазначеному Законі, визначається лише ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому саме виходячи з вказаного розміру має проводитися розрахунок, і він не може бути змінений постановою Кабінету Міністрів України, як підзаконним актом.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України орган державної влади зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав і свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до п.8 ч.3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод і інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Тобто, суд вважає, що оскільки завданням адміністративного судочинства є зокрема захист прав і свобод та інтересів фізичних осіб…у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,.. інших субєктів прав при здійсненні ними владних управлінських функцій, то судом можливо прийняття рішення з метою гарантії дотримання відповідачем вимог закону в інтересах позивача і зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплати підвищення до пенсії на користь позивача у відповідності до чинного законодавства.

В порушення зазначених вище норм відповідач не здійснив у визначеному законом порядку нарахування та виплату підвищення належної позивачці пенсії. З позовом про захист порушеного права позивачка звернулася до суду 14.03.2011 року.

Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України строки звернення до суду за захистом порушеного права встановлено у 6 місяців, тому позов підлягає задоволенню в межах строків, передбачених законом і станом на дату розгляду справи. Підстав для поновлення позивачці строків звернення за захистом порушеного права суд не вбачає, оскільки нею не зазначені обґрунтовані підстави поважності причин його пропуску. Позицію УПФ України в Цюрупинському районі, викладену у запереченні на позов суд вважає необґрунтованою, оскільки саме на відповідача покладено обовязок щодо призначення, нарахування та виплати пенсій громадянам відповідно до чинного законодавства, що останнім не виконано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 99, 159-163 КАС України , ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»в редакції від 18.11.2004р., суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду в Цюрупинському районі щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як дитині війни та зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Цюрупинському районі здійснити перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії з її підвищенням в 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»з урахуванням проведених виплат та здійснити необхідні перерахунок та виплати за період з 14 вересня 2010 року по 28 квітня 2011 року за рахунок Державного бюджету України.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю та у звязку з пропуском строку звернення до суду без поважних причин.

На постанову протягом десяти днів з дня отримання її копії може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного адміністративного суду через Цюрупинський районний суд з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: С.І. Сіденко