Справа № 2-а-1329/2010
Суддя: Керекеза Я. І.
Дата ухвалення: 2010-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області
№2-а-1329/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Суддя Переяслав-Хмельницького

міськрайонного суду Київської області, діючи як адміністративний суд, розглянувши в порядку письмово провадження в м. Переяславі-Хмельницькому адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі про здійснення перерахування та виплати недоплаченої державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни",

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просить визнати неправомірною бездіяльність відповідача по не виплаті соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», в повному обсязі та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Переяслав - Хмельницькому районі Київської області нарахувати і виплатити їй недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 01.11.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по день постановлення рішення.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, надіслав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просить слухати справу без його участі.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. З надісланого на адресу суду заперечення вбачається, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст.122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 КАС України до адміністративного суду має право звернутися особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси. Даний спір за участю місцевого органу Пенсійного фонду України є публічно-правовим і з урахуванням положень Рішення Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року № 19-рп/2010 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів країни щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» та інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 13.10.2010 року № 1425/11/13-10 підлягає розгляду в суді загальної юрисдикції, що діє для даного спору як адміністративний суд.

Наявність порушеного відповідачем права позивача як дитини війни підтверджується такими чинниками. Правовий статус дітей війни, основи їх соціального захисту та гарантії соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної допомоги визначаються Законом України „Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ст.,1 зазначеного Закону дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення Другої світової війни ( 02.09.1945 р.) було менше 18 років. З паспорта серії СМ 053627, виданого на ім."я позивачки ОСОБА_1, вбачається, що вона народилася 15.03.1936 р. Отже є дитиною війни і має право на пільги, передбачені Законом України „Про соціальний захист дітей війни". Дана обставина підтверджується і копією пенсійного посвідчення № 109431.

Статтею 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. У 2006 - 2008 роках зазначена норма законодавцем була змінена.

Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.07 р. №6-рп/2007 та від 22.05.08 р. №1-28/2008 закони, якими були внесені зміни до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" були визнані неконституційними. Відповідно до положень ч. 2 ст. 73 Закону України „Про Конституційний Суд України" якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції (неконституційними), вони оголошуються не чинними і втрачають чинність від дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Постановою КМ України від 28.05.08 р. №530 встановлені конкретні розміри щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни в твердій грошовій сумі, що суперечить вимогам ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов"язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст..92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина та основи соціального захисту.

Отже, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні позивачу розміру допомоги слід керуватися вимогами ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", що діяла в редакції закону станом на 20.12.05 р. і за яким дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, а не Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 р № 530. При цьому розмір такої пенсії визначається відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", оскільки іншого нормативно-правового акта, який би визначав розмір такої пенсії не існує.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням дотримання принципу законності та обґрунтованості прийняття судового рішення, суд не може взяти до уваги та покласти в основу обґрунтування судового рішення положення ч. З ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яке визначає, що мінімальний розмір пенсії за віком , встановлений ч. 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом. Наявність такої норми за відсутності іншої, що регулює розмір мінімальної пенсії за віком, не може бути підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання допомоги.

Тому, суд вважає, що нарахування та виплата відповідачем допомоги позивачу у розмірі, що не відповідає розміру, зазначеному у ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни", є протиправним.

03.09.2010 року позивач зверталася до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із позовною заявою в порядку ЦПК України про визнання неправомірною бездіяльність відповідача по не виплаті соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», в повному обсязі та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Переяслав - Хмельницькому районі Київської області нарахувати і виплатити їй недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 31.08.2007 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. по 31.08.2010 р. Однак 19 жовтня 2010 року з урахуванням положень Рішення Конституційного Суду України від 09 вересня 2010 року № 19-рп/2010 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів країни щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами» та інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 13.10.2010 року № 1425/11/13-10 на підставі

п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України провадження у справі було закрите, а позивачу роз'яснено його право звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до Вищого адміністративного суду України від 13.10.2010 року № 1425/11/13-10 щодо застосування Рішення Конституційного Суду України від 09.09.2010 року № 19-рп/2010, звернення особи до 09.09.2010 р. до місцевого загального суду з позовною заявою в межах строку, визначеного ЦПК України, яка не була розглянута у зв'язку з ухваленням Конституційним Судом України Рішення від 09.09.2010 р. № 19-рп/2010 є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду.

З врахуванням викладеного, з метою захисту прав позивача від порушень з боку відповідача, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статей 22, 55, 92 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», керуючись статтями 2, 4, 9, 11, 19, 71, 86, 122, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Переяслав-Хмельницькому районі про здійснення перерахування та виплати недоплаченої державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України у Переяслав -Хмельницькому районі Київської області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 соціальної допомоги, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Переяслав - Хмельницькому районі Київської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни з 01 листопада 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 14 грудня 2010 року, підвищивши її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Допустити негайне виконання даної постанови у межах суми платежу за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом Суддя