Справа № 2а-1870/4833/11
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2011-09-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2011 р. Справа № 2a-1870/4833/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.

за участю секретаря судового засідання - Кюрпек О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №2a-1870/4833/11

за позовом ОСОБА_3

до Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області

про скасування податкового повідомлення-рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі по тексту позивач, ОСОБА_3С.) звернувся до суду з позовом до Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області (надалі по тексту відповідач, Глухівська МДПІ), в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 17.06.2011 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 червня 2011 року Глухівською МДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення №, за яким нараховано земельний податок в сумі 18171 грн. 48 коп.

З прийнятим рішенням не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. в ч. 1 ст. 1 ст. 91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок.

Підпункт 16.1.4.пункту 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, передбачає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, визначено, що земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу).

Статтею 269 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

В статті 270 цього ж кодексу вказано, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, земельні частки які перебувають у власності.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

В той же час, позивач не є користувачем або власником визначеної земельної ділянки, свідоцтва про право власності на землю або договір оренди земельної ділянки також відсутні.

Таким чином, вважає, що з урахуванням приписів Земельного кодексу України та Податкового кодексу України, ОСОБА_3 не є суб'єктом плати за землю, та відповідно не повинен сплачувати земельний податок у зв'язку з викладеними обставинами.

Отже, позивач вважає податкове повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у запереченні (а.с.11).

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.06.2011 р. Глухівською МДПІ прийнято податкове повідомлення рішення №, яким позивачу визначено суму податкового зобовязання за платежем: земельний податок з фізичних осіб в розмірі 18171,48 грн. (а.с.6).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата зa землю справляється у вигляді земельною податку або орендної плати.

Відповідно ч.1 до ст. 5 Закону України «Про плату за землю» об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди.

Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

За змістом ст. 13 Закону України «Про плату за землю» підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності - договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про плату за землю» власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Порядок та підстави набуття і реалізації права власності на землю та права користування землею, в тому числі у разі переходу права власності на будівлю і споруду, визначаються Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 статті 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруда, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільової о призначений.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Так, згідно рішення Глухівської міської ради Сумської області від 22.03.2007 року №156 «Про затвердження технічної документації із землеустрою» міська рада вирішила: внести зміни в рішення міської ради «Про затвердження технічної документа, із землеустрою» в частині затвердження технічної документації із землеустрою» в частині складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та внести зміни до рішення Глухівської міської ради Сумської області від 28.12.2006року №118 ОСОБА_4 в місті Глухові по вулиці 40 років Перемоги, 56 площею 1.0837 га для комерційного використання, змінивши ім'я та по-батькові ОСОБА_5 на ОСОБА_6 в зв'язку з помилкою (а. с. 11)

Згідно інформації управління Деркомзему у м. Глухів Сумської області від 07,04.2011р. № 308/01-12 з 2006 року гр. ОСОБА_4 використовував земельну ділянку адресою м. Глухів вул. 40 років Перемоги.56 площею 1,0837 га.

Відповідно пп.286.1 ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю в розмірі- встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пп.28.7.6. ст. 28 Податкового кодексу України зазначено, що при переході права власності - будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності па нерухоме майно.

Відповідно до пункту п.п. 54.3.3 н. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та на підставі інформації управління Держкомзему у місті Глухів Сумської області від 07.04.2011 року № 308/01-12 позивачу розраховано податкове зобов'язання за 2011 рік в розмірі - 18171,48 грн. (нормативна грошова оцінка 1817 148.16 х 1% = 18171, 48грн.)

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання незаконним податкового повідомлення - рішення задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення рішення прийнято на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, а тому підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області про скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя О.А. Прилипчук

Повний текст постанови виготовлено 19.09.2011 р.