Справа № 2-а-3407/11
Суддя: Лебідь І. П.
Дата ухвалення: 2011-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3407/11
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2011 року

Цюрупинський районний суд Херсонської області, одноособово суддею Лебідь І.П., розглянувши в порядку скороченого провадження в м. Цюрупинську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі Херсонської області про поновлення строку звернення до суду, зобовязання УПФ України в Цюрупинському районі Херсонської області здійснити перерахунок та виплату щомісячного підвищення отримуваної пенсії як дитині війни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом, відповідно до якого просить поновити пропущений нею строк звернення до суду за захистом порушеного права та зобовязати УПФ України в Цюрупинському районі здійснити перерахунок та виплату щомісячного підвищення отримуваної пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.03.2011 року. В позовній заяві зазначила, що вона має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Але ця норма Закону відповідачем не виконується, на протязі 2006-2010 р.р. вона не отримує таке підвищення у розмірі, встановленому ст. 6 Закону незважаючи на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. та від 22.05.2008 р., чим порушено її права.

В судове засідання сторони не викликалися.

У поданому відповідачем запереченні вказано, що Законом України "Про соціальний захист дітей війни" не передбачено, яким саме органом, за рахунок яких коштів та в якому процедурному порядку здійснюється призначення і виплата підвищення пенсій. З травня 2008 року розмір підвищення пенсії був встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Згідно п.8 цієї постанови дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня -48,10грн., з 1 липня -48,20грн., з 1 жовтня -49,80грн до цього періоду позивачу виплачується підвищення до пенсії у встановленому цією постановою у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Посилання позивача на ч1 ст. 28 Закону України ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", що розмір надбавки має вираховуватися з мінімального розміру пенсії за віком є неправильним, оскільки він застосовується виключно при визначені розміру пенсій, призначених відповідно до цього Закону, а для розміру надбавок та підвищення до пенсій він не застосовується і для цього до вказаного Закону належить внести відповідні зміни. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши повідомлені в ній обставини, виходжу до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та має статус дитини війни відповідно до пенсійного посвідчення, перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Цюрупинському районі та отримує пенсію. До 2008 року підвищення до пенсії, як дитині війни, позивачеві не нараховувалося і не виплачувалося. З 01.01.2008 року таке підвищення йому виплачується. При цьому розмір такої виплати складав: зокрема у квітні - червні 2008 року - 48,10 грн.. у липні - вересні 2008 року - 48,20 грн., а з жовтня 2008 року по даний час - 49,80 грн. щомісячно, що визнано відповідачем.

Ці обставини підтверджуються копією пенсійного посвідчення позивача, запереченням відповідача про розмір нарахованого пенсіонеру підвищення до пенсії.

Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №2195-І// від 18.11.04 року встановлено, ще дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

На 2007 рік дію статті 6 Закону № 2195 було зупинено пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року, який рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09.07.2007 року вищезазначені норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" втратили чинність, а отже, з цього часу положення Закону України "Про соціальний захист дітей війни" діяли в повному обсязі, але всупереч рішенню Конституційного Суду України підвищення до пенсії позивачеві за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року відповідачем не нараховувалось і не виплачувалось.

Законом України від 28.12.2007 року до п. 41 розділу ІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" було внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і стаття 6 була викладена в новій редакції, якою встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року зазначені зміни були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Тому з 22.05.2008 року вищезазначені норми Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" втратили чинність, а отже, з цього часу діє положення ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 18.11.2004 року, тобто в редакції, яка діяла до 01 січня 2007 року.

За конституційними нормами, враховуючи рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008, і виходячи з пріоритетності Законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії; підлягає застосуванню стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 18.11.2004 року, але всупереч цьому підвищення до пенсії позивачеві відповідачем нараховувалось і виплачувалось не в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленому законом, а в розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", чим істотно звужується обсяг встановлених Законом № 2195 прав.

Розмір мінімальної пенсії за віком, на який міститься посилання у зазначеному Законі, визначається лише ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", тому саме виходячи з вказаного розміру має проводитися розрахунок, і він не може бути змінений постановою Кабінету Міністрів України, як підзаконним актом.

Відповідно до положень частини 2 статті 19 Конституції України орган державної влади зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав і свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

В порушення зазначених вище норм відповідач не здійснив у визначеному законом порядку нарахування та виплату підвищення належної позивачеві пенсії. З позовом до суду позивач звернулася 30.08.2011 року. Відповідно до ч.2 ст. 99 КАС України строки звернення до суду за захистом порушеного права встановлено у 6 місяців, і саме в цих межах позов підлягає задоволенню, оскільки належних доказів на підтвердження поважності підстав пропуску строку позивачем не надано. Таким чином, позов підлягає задоволенню в межах шестимісячного строку позовної давності, тобто з 01.03.2011 року.

Позицію УПФ України в Цюрупинському районі, викладену в запереченні, суд вважає необґрунтованою, оскільки саме на відповідача покладено обовязок щодо призначення, нарахування та виплати пенсії громадянам відповідно до чинного законодавства, що останнім не виконано.

Разом з тим, пунктом 7 Закону Україну "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 року № 3491-VI, який набрав законної сили 19.06.2011 року, установлено, що у 2011 році стаття 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік". На виконання пункту 7 вищевказаного закону, пунктом 6 постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745, який набрав законної сили 23.07.2011 року, установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у розмірі 49,80 гривні.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню по 18 червня 2011 року.

Відповідно до положень ст. 183-2 та ст. 256 КАС України постанова підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 99, 183-2, 256 КАС України, ч.1 ст. 28 ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 18.11.2004р., п 7 ЗУ "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", п. 6 постанови КМУ від 06.07.2011 року № 745, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Цюрупинському районі здійснити перерахунок належної ОСОБА_1 пенсії з її підвищенням в 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" з урахуванням проведених виплат та здійснити необхідні перерахунок та виплати за період з 01 березня 2011 року по 18 червня 2011 року за рахунок Державного бюджету України.

В задоволенні решти позову відмовити за необґрунтованістю.

Постанову допустити до негайного виконання.

На постанову протягом десяти днів з дня отримання її копії може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного адміністративного суду через Цюрупинський районний суд з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя: І.П. Лебідь