Справа № 2-а-1526/10
Суддя: Стасюк Р. М.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Нетішинський міський суд Хмельницької області
Справа№ 2-а-1526/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі головуючого - судді Стасюк Р.М. при секретарі - Федорчук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин Хмельницької області про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними, зобов'язання, здійснити перерахунок та сплатити пенсійні виплати в підвищеному розмірі,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин Хмельницької області про нарахування державної та додаткової пенсії як інваліду II групи починаючи з 01.11.2006р., в зв'язку з захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виплата яких передбачена статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В позовній заяві зазначає, що як інвалід 2 групи (довічно ) внаслідок захворювання, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має право отримувати державну та додаткову пенсії, передбачені статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Про таку обставину позивачка дізналася на початку листопада 2010р., 09.11.2010р. письмово звернулася до відповідача з вимогою нарахувати їй пенсію у вищевказаних розмірах, але УПФ відмовляється здійснити перерахунок пенсій відповідно до зазначеного Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому просить визнати дії відповідача неправомірними і зобов'язати його усунути зазначені порушення, провівши відповідні перерахунки з 01.11.2006 року. Просить поновити строк для звернення до суду, посилаючись на те, що її законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів вищої сили, Законів України, їй завдана шкода ушкодженням здоровя, внаслідок чого вона є постраждалою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом II групи, тому відповідно до ч. І ст.76 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров'ю особи, не обмежується строком давності.

В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин Хмельницької області в судове засідання не з'явилася, подала письмові заперечення проти позову, в якому позов не визнала, пояснивши, що виплата пенсій для позивачки здійснюється відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Встановлено, що позивачка була визнана інвалідом 2 групи довічно з 19.08.1993р., внаслідок захворювання, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має 1 категорію осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Отримує пенсію у менших розмірах, ніж це передбачено ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, передбачену ст. 50 цього Закону.

Суд вважає, що нарахування і виплата пенсії позивачці здійснювалась з порушенням вимог чинного законодавства за таких міркувань.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, Законом У країни «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законами України про Державний бюджет на відповідний рік.

Суд вважає, що позивачкою доведено ті обставини, на яких грунтуються її позовні вимоги про зобов'язання відповідача зробити перерахунок пенсії відповідно до норм ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з І листопада 2006 року, а відповідачем не доведена правомірність своїх дій.

При розрахунку державної та додаткової пенсії, передбачених статтями 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до статті 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені підстави та умови призначення державну пенсій особам, віднесеним до категорії І та у зв'язку з втратою годувальника. Частиною 4 зазначеної статті, визначено, що в усіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, віднесеним до категорії 1 призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідних розмірах, зокрема інвалідам II групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду., заподіяну здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Виплата додаткової пенсії відповідно до статті 53 зазначеного Закону здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523, яка є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають положенням ст. 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до вимог ч.3 ст.46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про державний бюджет на відповідний рік і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсій виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком згідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом.

Згідно до статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону , а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача який вважає, що обчислення пенсій проведено правомірно. При цьому УПФ посилається на ст. 54 Закону № 796-ХІІ, згідно з якою порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала через захворювання внаслідок

Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, та що застосування щодо спірних правовідносин ст. 28 Закону № 1058-ІУ суперечить вимогам її ч. З, згідно з якою мінімальний розмір пенсії за віком, установлений абзацом 1 частиною 1 тієї самої статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно із цим Законом.

Положення частини 3 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стосовно застосування розміру мінімального розміру пенсії за віком встановленого частиною 1 цієї статті тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, на думку суду не є перешкодою для застосування даної величини (мінімального розміру пенсії за віком) до обчислення інших пенсій чи доплат пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів над підзаконними актами суд як зазначалось вище вважає, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосуванню при обчисленні величини мінімальної пенсії за віком, підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно із Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" тексти ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" діяли в новій редакції.

Вищенаведена редакція ч.4 ст.54 та ст.50 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка є чинною, була відновлена з 22.05.2008 року в зв'язку із прийняттям Конституційним Судом рішення від 22.05.2008 року №10-рп/2008 року про визнання неконституційними змін внесених Законом України „Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", тому дії відповідача у період з 01.01.2008 по 22.05.2008 року щодо нарахування державної та додаткової пенсії позивачці є правомірними.

Таким чином дії управління Пенсійного фонду України в м. Нетішин, Хмельницької області щодо нарахування державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 з 01.11. 2006 року по 31.12.2007 року та з 22.05. 2008 року, передбачених Законом України «Про статус і соціальний .захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року за № 654 є неправомірними, оскільки Закон України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має вищу юридичну силу, ніж Постанови Кабінету Міністрів України.

Положення ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно із якими слід провести такий перерахунок, своєї чинності не втратили та продовжують діяти, тому суд не обмежує заявлені позивачкою вимоги певними строками, тому що в такому разі це істотно порушуватиме її законні права та інтереси і суперечитиме конституційному принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ст.87 Закону України „Про пенсійне забезпечення" суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Крім того, позивачка є інвалідом 2-ї групи, юридично неосвічена, державою не забезпечено надання своєчасної та доступної правової допомоги таким категоріям громадян, що також перешкоджало позиваці вчасно звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Тому доводи представника відповідача про те, що позивачка пропустила строк звернення до суду є безпідставними, а пропущений строк підлягає поновленню.

Наведені обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

Суд вважає за доцільне, застосувати ч.І ст.256 КАС України та допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць у розмірі державної пенсії - восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі - 75% мінімальної пенсії за віком станом на час винесення судом рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 22, 75, 92, 152 Конституції України, ст.ст.50. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року, ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ від 09.07.2003 року, ст.ст.7, 9,11, 12,14,18,71,128,158-163,167,186,254,256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин Хмельницької області, щодо відмови нарахування державної та додаткової пенсії ОСОБА_1 у розмірі, передбаченому статтями 50, 54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Нетішин Хмельницької області4 починаючи з 01 листопада 2006 року провести перерахунок та проводити виплату пенсії позивачці ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50, 54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з розміру основної (державної) пенсії не менше 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії 75 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що визначається згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність визначеного законом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць у розмірі державної пенсії в сумі восьмі мінімальних пенсій за віком та в розмірі додаткової пенсії в сумі 75% мінімальної пенсії за віком станом на час винесення судом рішення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення через Нетішинський міський суд з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Стасюк Р.М.