Справа № 2а-3107/10
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-3107/10
Провадження №2-а/522/104/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого- судді Ільченко Н.А.,

при секретарі-Довгань Ж.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання права на додаткову пенсію за шкоду нанесену здоров`ю учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії з 01 січня 2000р. у розмірі 64,96 грн., з 1 січня 2001р. у розмірі 74,63 грн. і з 01 січня 2002р. у розмірі 80,40 грн, з 1 січня 2003р. у розмірі 80,40 грн., з 1 січня 2004р. у розмірі 85,40 грн., з 1 січня 2005р. у розмірі 99,60 грн., також позивач просив суд зобов`язати Одеській Обласний комісаріат зробити перерахунок призначеної йому пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії, за період з 01 січня 2000р, перерахунок пенсії з надбавками за участь у бойових діях, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії з 01 січня 2000р. у розмірі 324,84 грн., з 1 січня 2001р. у розмірі 373,15 грн. і з 01 січня 2002р. у розмірі 402,00, з 1 січня 2003р. у розмірі 402,00 грн., з 1 січня 2004р. у розмірі 427,03 грн., з 1 січня 2005р. у розмірі 498,00 грн., також позивач просив суд зобов`язати Одеській Обласний комісаріат зробити перерахунок призначеної йому пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії, за період з 01 січня 2000р. і виплатити суму недоотриманої пенсії, що утворилася внаслідок перерахунку.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2006 року, в позові ОСОБА_1 , відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 березня 2008р. постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 07 листопада 2006 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача подав адресовану суду свою письмову заяву про розгляд справи без його участі, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надав суду свої заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без його участі.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить зворотнє поштове повідомлення про отримання ним судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив.

Суд вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.10.1998 року Одеським обласним військовим комісаріатом виплачується пенсія по вислузі років з урахуванням надбавки за участь у бойових діях та надбавки учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»особам, віднесеним до постраждалих першої категорії, що є інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Частиною четвертою статті 54 вищезгаданого Закону встановлено, що в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком.

При таких обставинах суд доходить висновку, про те, що позивач має право на призначення державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у вищевказаних розмірах.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст.46).

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України в разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, виходячи з принципу пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачу застосуванню підлягають ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету», на підставі якої була нарахована пенсія позивачу, оскільки остання істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також суд не бере до уваги посилання відповідачів на ч. 5 ст. 54 вищезгаданого Закону, якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабміну України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто, Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розміри мінімальних пенсій за віком.

Зі змісту ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи`випливає, що за основу нарахування пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, береться мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно чинного законодавства визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, суд доходить висновку щодо відсутності підстав для взяття до уваги положень ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, виходячи в розміру мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст.ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч.3 ст.67 зазначеного Закону, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки позивачу слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, встановивши вказані обставини суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, але враховуючи річний строк позовної давності передбачений ст. 99 КАСУ, у редакції що діяла на час подачі позову, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так позовні вимоги про визнання незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ої групи, в частині застосування, в період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року, постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та №01 від 03.01.2002 року та в частині застосування,в період з 01 січня 2006 року по 31 грудня 2006 року, Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону України N 2939-ІХ/ від 05.10.2005р., враховуючи, що позивач звернувся 24.02.2006р. та застосовуючи річний строк позовної давності, підлягають задоволенню в частині визнання незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ої групи, в частині застосування, в період з 24.02.2005р. по 31.12.2005р. В іншій частині позовних вимог, з урахуванням наполягань з боку відповідачів та керуючись ч.1ст. 100 КАСУ, слід відмовити.

У позовних вимогах про визнання незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування, в період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2007 року, постанов Кабінету Міністрів України №831 від 26.07.1996 року та №01 від 03.01.2002 року слід відмовити, оскільки вони подані 05.03.2010р. тобто з пропуском строку позовної давності, а в частині застосування, в період з 01 січня 2008 року, статей 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону N 107 VІ від 28.12.2007 року. підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 05.03.2009р., в іншій частині, керуючись ч.1 ст. 100 КАСУ слід відмовити.

Позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, на щомісячне підвищення пенсії у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2005 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік підлягають частковому задоволенню, а саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, на щомісячне підвищення пенсії у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період за період з 24.02.2005р. по 31.12.2005р., щодо періоду починаючи з 01 січня 2006 року, вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме лише за період з 05.03.2009р. та в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії, як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

Вимоги щодо проведення перерахунку як інваліду війни 2-ої групи з урахуванням права на додаткову пенсію у розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»в редакції Закону України N 2939-ІV від 03.03.2005р. не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. З 01 січня 2006 року вступили в дію зміни внесені до ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»Законом України N 2939-IV від 05.10.2005 року. Згідно нової редакції ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»позивач мав право на надбавку до пенсії, як інвалід війни 2-ої групи, в розмірі 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності, щомісячного підвищення пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, керуватися розміром мінімальної пенсії за віком, що встановлюється виключно законами України, та сплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, щомісячне підвищення пенсії у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенс`за віком слід відмовити у зв`язку з наступним.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Без встановлення такого порушення, а лише допускаючи можливість неправомірної поведінки суб`єкта оскарження, суди доходить висновку про не можливість захисту прав у майбутньому, оскільки це не випливає із повноважень, визначених статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., ст.ст. 2, 3, 4, 6, 10,11,17,18, 99, 100, 128, 158-163 КАСУ, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Законом України«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Законом України «Про прожитковий мінімум», суд
ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та до Головного управління пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного підвищення пенсії, як інваліду війни 2-ої групи, в частині застосування, в період з 24.02.2005р. по 31.12.2005р.

Визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування, в період в період з 24.02.2005р. по 31.12.2005р.

Визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , як інваліду 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в частині застосування в період з 05.03.2009р. статей 50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції Закону N 107V/І від 28.12.2007 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії, як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком, на щомісячне підвищення пенсії у розмірі 350 процентів мінімальної пенсії за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 24.02.2005р. по 31.12.2005р. виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого законами України на відповідний рік, та починаючи з 05.03.2009р провести перерахунок пенсії, як інваліду війни 2-ої групи та постраждалому внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії, з урахуванням його права на пенсію по інвалідності у розмірі не нижче восьми мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з наступними її змінами згідно законів України, з виплатою різниці між перерахованим розміром пенсії та фактично отриманим.

В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання постанови суду.

Суддя: Н.А. Ільченко

09.09.2015