Справа № 489/408/13- а
Суддя: Коновець М. С.
Дата ухвалення: 2013-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а/489/81/13
Ленінський районний суд м. Миколаєва
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2013 р. м. Миколаїв

15 год. 15 хв.

Ленінський районній суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Коновця М.С.

при секретарі - Михайловій А.О.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1;

відповідача: ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу

За позовом: ОСОБА_3;

До відповідача: Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Миколаївській області;

про скасування постанови та штрафу по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в адміністративній справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

15.01.2013 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області про визнання неправомірними дій відповідача, щодо винесення постанови № 1192 від 26.12.2012 р., скасування постанови №1192 від 26.12.2012 р. про накладення на позивача, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує, що постановою №1192 від 26.12.2012 р. на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за експлуатацію не прийнятих в експлуатацію гаражу, сараю, навісу, літньої кухні за адресою: Миколаївська область, с.м.т. Березнегувате, АДРЕСА_1.

Позивач із зазначеною постановою не згоден, зазначає, що жодних споруд самовільно не будував за весь час, як житловий будинок знаходиться в приватній власності, тобто з 17.09.1993 р. Окрім того, відповідно до генерального плану від 15.07.1969р., всієї земельної ділянки, яка виділялася, як під будівництво всього житлового будинку та господарських споруд з присадибною ділянкою, вбачається, що сарай, вже на той час, був збудований і внесений до плану. Позивач вважає, що в його діях, немає ознак адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні від 07.06.2013 р. представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечувала, у запереченнях від 06.02.2013 р. за вх. № 3276, зокрема, зазначала, що підставою для проведення позапланової перевірки був наказ начальника інспекції № 104 від 26.09.2012 р. Згідно до направлення на здійснення позапланової перевірки №1605 від 11.12.2012 р., головним державним інспектором Північно-Східного інспекційного відділу ОСОБА_4 проведена позапланова перевірка щодо перевірки законності будівництва господарських будівель АДРЕСА_2 с.м.т. Березнегувате. Так, 17.12.2012 р. в ході перевірки було встановлено, що позивачем збудовано сарай, гараж та навіс, які експлуатуються останнім.

На думку відповідача зазначені будівлі збудовані самовільно, не були прийняті до експлуатації згідно діючого законодавства, та експлуатуються в порушення ч.8 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

З урахуванням зазначеного, представник відповідача просила суд відмовити в задоволенні позову.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

17.12.2012 р. головним державним інспектором Північно-східного інспекційного сектору ОСОБА_5 було проведено позапланову перевірку за адресою: с.м.т. Березнегувате, АДРЕСА_1, в результаті якої виявлено порушення ч.8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме: експлуатація об'єкту не прийнятого в експлуатацію. За результатами перевірки було складено відповідний протокол.

На підставі зазначеного протоколу, 26.12.2012 р. Інспекцією ДАБК у Миколаївській області винесено Постанову № 1192, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за експлуатацію гаражу, сараю, навісу, літньої кухні за адресою: Миколаївська область, с.м.т. Березнегувате, АДРЕСА_1 не прийнятих в експлуатацію, що є порушенням ч.8 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 11 ст. 96 КУпАП.

Відповідно до приписів ч.8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Експлуатація об'єктів будівництва, які не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об'єкта до експлуатації, вчинені щодо об'єктів I категорії складності тягнуть за собою накладення штрафу від трьохсот п'ятдесяти до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 11 ст. 96 КУпАП в редакції, що діяла на час проведення перевірки).

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи кожної справи, вирішення її в точні відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

Згідно до положень ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач у запереченнях від 06.02.2013 р. за вх. № 3276 зазначив, що позивачем було самочинно збудовано сарай, гараж та навіс. До зазначеного висновку відповідач дійшов внаслідок того, що згідно свідоцтва про право власності за № 86 від 17.09.1993 р. останнє було видано лише на квартиру. Окрім того згідно листа Березнегуватської філії БТІ від 14.09.2012 р., інформація щодо реєстрації господарських споруд в інвентарній справі відсутня. Однак, як було встановлено в ході розгляду справи, спірні господарські споруди (зокрема сарай) вже містились на плані земельної ділянки 1969 р.

Окрім того, слід зазначити, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності" від 20 листопада 2012 р. за № 5496-VI було внесено зміни до ч. 11 ст. 96 КУпАП (які набрали законної сили з 05.01.2013 р). та встановлено відповідальність за експлуатація об'єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Тобто приписи ч. 11 ст. 96 КУпАП (в редакції станом з 05.01.2013 р.) у даному випадку скасовують відповідальність за експлуатацію об'єктів будівництва побудованих до 19.01.2012 р. та не прийнятих в експлуатацію.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем не доведено належними доказами те, що позивачем спірні господарські споруди було побудовано в період з 19.12.2012 р. по час проведення перевірки, враховуючи приписи ст. 58 Конституції україни, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Позовні вимоги в частині закриття справи про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки відносяться до процесуальних заходів, які застосовуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та наявними матеріалами справи в частині позовних вимог, і тому підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 7-12, 86, 159, 161-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.11 ст. 96 КУпАП.

3. Постанову № 1192 від 26.12.2012 р. по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 11 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. скасувати.

4. В решті - відмовити.

Повний текс постанови складено 11.06.2013 р.

Постанова місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя