Справа № 804/2258/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2015 рокусправа № 804/2258/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Портненко М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року у справі № 804/2258/15 за позовом ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_2 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не враховано, що 18.04.2014 року Інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області було видано припис ТОВ "МИРУ-2013" про знесення об'єкта будівництва за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1, який не був виконаний, але відповідач не реагує і не реалізує наявне в нього право на подання до суду позову про знесення цієї будівлі, чим проявляє бездіяльність. Також відповідач при наявності порушення відмовляється заборонити експлуатацію вказаного приміщення.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що останню необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно листа від 25.06.2014 року № В-565/06 Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області вбачається, що Інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області 18.04.2014 року було проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства під час виконання будівельних робіт на об'єкті за адресою: АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську, на підставі якої 18.04.2014 року було видано припис Товариству з обмеженою відповідальністю "МИРУ-2013" про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил шляхом знесення об'єкта будівництва.

15.07.2015 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МИРУ - 2013", в якому просила суд зобов'язати відповідача виконати вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, від 18.04.2014 року, а саме, відповідно до статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" знести об'єкт будівництва - "Реконструкція будівлі підприємства торгівлі, за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, АДРЕСА_1

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2014 року по справі № 804/9990/14 вищевказану позовну заяву Інспекції ДАБК у Дніпропетровській області було залишено без розгляду.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач на має повноважень на здійснення заборони експлуатації об'єктів нерухомості, натомість на виконання своїх повноважень він звернувся до суду із позовом, тому з його боку відсутня протиправна бездіяльність. Крім того, суд не вправі втручатись у внутрішню діяльність суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, згідно статті 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно статті 41 вказаного Закону, Державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється орган державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролючи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Пунктом 3 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами інспекцій відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

Згідно пункту 6 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. № 294, держархбудінспекція для виконання покладених на неї завдань має право:

1) залучати в установленому порядку до участі у вивченні окремих питань вчених і фахівців, працівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ та організацій;

2) залучати до проведення перевірок представників органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських об'єднань (за погодженням з їх керівниками), фахівців науково-дослідних та науково-технічних організацій;

3) одержувати безоплатно від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, їх посадових осіб, а також громадян та громадських об'єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань і функцій;

4) скликати наради, утворювати комісії та робочі групи, проводити наукові конференції та семінари з питань, що належать до її компетенції;

5) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

6) видавати у визначених законодавством випадках обов'язкові до виконання приписи;

7) складати акти перевірок у сфері містобудівної діяльності;

8) вносити замовникам пропозиції щодо припинення фінансування будівництва об'єктів на період до усунення виявлених у результаті архітектурно-будівельного контролю порушень;

9) одержувати від посадових осіб органів державної влади та органів місцевого самоврядування, замовників, проектних, експертних та будівельних організацій, підприємств, що надають технічні умови, письмові пояснення щодо причин допущення порушень законодавства у відповідній сфері;

10) використовувати у своїй діяльності власні акредитовані лабораторії та контрольно-вимірювальні засоби, сертифіковані в установленому законодавством порядку;

11) користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів та органів місцевого самоврядування, державною системою урядового зв'язку та іншими технічними засобами;

12) брати в установленому законодавством порядку участь у роботі комісій, що утворюються з метою розслідування причин і наслідків аварій на будівництві;

13) проводити претензійно-позовну роботу, звертатися до суду з позовами щодо захисту своїх прав та законних інтересів;

14) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Частиною 1 статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Системний аналіз норм права дає підстави для висновку, що суб'єкт владних повноважень, що наділений певним обсягом прав, розпоряджається цими правами на свій розсуд з використанням наданої йому компетенції задля досягнення покладених на нього функцій. Інші органи без законних підстав не можуть втручатися в його діяльність. При цьому, враховуючи принцип поділу влади на законодавчу, виконавчу та судову, судові органи не мають права перебирати на себе повноваження інших органів влади, зокрема повноваження відповідача, який є територіальним підрозділом органу виконавчої влади.

Крім того, колегія суддів вважає слушним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення бездіяльності з боку відповідача, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ТОВ "МИРУ-2013" було надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил з вимогою в термін до 18.05.2014 року знести об'єкт будівництва.

У зв'язку із невиконанням у встановлені строки вимог припису, 15.07.2015 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області звернулась у відповідності до вимог статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МИРУ - 2013" про зобов'язання вчинити певні дії.

Висновки суду першої інстанції про відсутність у відповідача повноважень на зупинення експлуатації завершених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, є помилковими, але вони не вплинули на правильність вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги апелянта не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, спір за суттю вирішений вірно, підстави для скасування судового рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року у справі № 804/2258/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2015 р.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко