Справа № 2а-1242/11/1070
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2011-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1242/11/1070 Головуючий у 1-й інстанції: Виноградова О.І.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

"10" листопада 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Данилової М.В.,

при секретарі судового засідання Герасимчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИЛА:

10 березня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області про визнання незаконним та скасування розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області № 506 від 03.02.2011 року «Про скасування розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 25.08.2010 року № 1405 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області».

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2011 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою в адміністративний позов задовольнити.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело ухвалення незаконного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області № 1405 від 03.02.2011 року «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області»позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва.

В ході розробки проекту землеустрою позивачем було отримано висновки Управління Держкомзему у Бориспільському районі Київської області від 14 вересня 2010 р. № 7375п та № 7376п, Відділу містобудування та архітектури Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 24 вересня 2010 р. № 2505 та № 2506; Управління культури і туризму Київської обласної державної адміністрації від 25 листопада 2010 р. № 11д/352/02; Державного Управління навколишнього природного середовища в Київській області від 24 листопада 2010 р. № 11-13/13972.

28 січня 2011 року Бориспільським міжрайонним прокурором було винесено протест на розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації Київської області № 1405 від 03.02.2011 року «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області»у звязку з тим, що запланована для відведення позивачу земельна ділянка для ведення садівництва розташована в межах охоронної зони магістральних газопроводів та може використовуватися обмеженнями, які виключають можливість використання цієї земельної ділянки для на ній садівництва.

03.02.2011 року за результатами розгляду протесту прокурора Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області було скасовано розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 25.08.2010 року № 1405 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області».

Вважаючи вищезазначене розпорядження незаконним, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 25.08.2010 року № 1405 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області»винесене відповідачем з порушенням Закону, а тому правомірно скасоване відповідачем.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням № 1405 позивачу було дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної орієнтовною площею 0, 1200 га для ведення індивідуального садівництва на те Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Судом встановлено, що поблизу земельних ділянок, позначених на представленому «Генеральному плані індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Борисполі району Київської області», проходять магістральні газопроводи: МГ «Курськ-Київ», Ду -1200; МГ «Шебелинка-Диканька-Київ», Ду-1200; Резервна нитка МГ «Шебелинка Диканька-Київ», Ду-1000; МГ «Південний Промінь», Ду-500; Резервна нитка МГ «Південний Промінь», Ду-500.

Порядок використання земель в Україні регулюється Земельним кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо якої для надання її позивачу для садівництва було надано відповідачем розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації від 25.08.2010 року № 1405, відноситься до охоронної зони уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 Земельного кодексу України уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про трубопровідний транспорт" та з метою забезпечення збереження і надійної роботи магістральних трубопроводів Кабінет Міністрів України постановою від 16 листопада 2002 р. N 1747 затвердив Правила охорони магістральних трубопроводів (далі - Правила).

Правила встановлюють умови забезпечення охорони об'єктів магістральних трубопроводів від пошкоджень і руйнувань внаслідок несанкціонованого доступу, охорони довкілля, а також безпечної життєдіяльності населення на прилеглих до магістральних трубопроводів територіях.

Згідно з п. 11 Правил на земельних ділянках, розташованих у межах охоронних зон, забороняється, зокрема, споруджувати житлові, громадські та дачні будинки.

Склад та цільове призначення земель України визначено главою 4 Земельного кодексу України.

З матеріалів справи видно, що обєктом, щодо якого прийняте оскаржуване розпорядження відповідача є земельна ділянка з цільовим призначенням для ведення садівництва.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Земельного кодексу України земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Пунктом а частини 1 ст. 91 Земельного кодексу України встановлено, що власники земельних ділянок зобов'язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених правових норм, колегія суддів звертає увагу, що цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва передбачає можливість зведення необхідних будинків, господарських споруд.

В той же час п. 11 Правил встановлено заборону споруджувати дачні будинки на земельних ділянках, розташованих у межах охоронних зон.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що земельна ділянка, розташована у межах охоронних зон уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів не може надаватися для ведення садівництва, оскільки використання за цільовим призначенням такої землі буде неможливим, а тому не може вважатися законним розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 25.08.2010 року № 1405 «Про надання дозволу громадянину ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області», оскільки винесене з порушенням ст.ст. 35, 73 Земельного кодексу України.

Організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначено Законом України «Про місцеві державні адміністрації».

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації від 25.08.2010 року № 1405 скасовано правомірно.

Таким чином, підстави для задоволення адміністративного позову в суду відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і апеляційним судом відхиляються так, як є помилковими.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 112, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України

Головуючий суддя

Судді