Справа № 2а-272/2010
Суддя: Бунда А. О.
Дата ухвалення: 2010-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бродівський районний суд Львівської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2010 року Бродівський районний суд Львівської

області в складі: головуючої - судді Бунда А. О. при секретарі Мартинюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України Бродівського району про стягнення недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії «Дітям війни», суд, -

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення недоплаченої щомісячної надбавки «Дітям війни» за 2008 рік в сумі 7 80.40 грн.

В обґрунтування позову зазначила:

що відповідно до статті 1 Закону України № 2195-4 від листопада 2004 року „Про соціальний захист дітей війни" вона є дитиною війни.

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону з першого січня 2006 року їй повинна виплачуватись щомісячна соціальна допомога у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. У 2008 році їй така допомога не виплачувалася. Верховна Рада України Законом України № 107-4 від 28.12.2007 року „Про Державний бюджет України на 2008 рік" призупинила дію статті б Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України підпункт 2 пункту 41 розділу II Закону України „Про соціальний захист дітей війни". Пункт 5 Рішення Конституційного Суду в цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дій положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Пункт б Рішення Конституційного Суду є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до частини 2 ст. З Закону України „Про соціальний захист дітей війни " державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. Згідно ч.2 ст.19 та ч.З ст.22 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, стверджує, що зважаючи на вищевикладене,не виплата їй соціальної допомоги, передбаченої ст.б ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» становить ЗО відсотків

мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із Законом України "Про державний бюджет на 2008 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили

працездатність, становить: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481- гривень, з 1 липня - 482 гривні, з жовтня-498 гривень.

Всього за 2008 р. - 780 грн. 40 коп.

Стверджує, що її законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень нормативно-правових актів вищої сили, Законів України, крім того, про належні їй як дитині війни виплати їй повідомлено не було, тому про факт порушення своїх прав їй стало відомо лише після рішення Конституційного Суду України 22 травня 2008 року. Отже, про грубе порушення її прав, що на момент винесення рішення Конституційним судом тривало понад пів року, їй стало відомо тільки після висвітлення зазначених подій у засобах масової інформормації.

Просить зобов'язати нарахувати і виплатити недоплачену як дитині війни щомісячну надбавку за 2008 рік в сумі 780 грн. 40 коп.

Відповідач в письмовому запереченні на позов, позовних вимог не визнав, покликаючись на наступне:

Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 №2195-ІУ (далі Закон-2195) установлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Дітям війни, згідно зі ст. 6 цього закону пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, законодавством України не визначено поняття "мінімальна пенсія за віком", як розрахункової величини для підвищення пенсії згідно зі ст. 6 Закону-2195, так як ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон-1058) передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності достатнього страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. В частині 3 статті 28 Закону-1058 встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений на рівні прожиткового мінімуму застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з Законом-1058. Законодавством не прийнято жодного нормативного акту на виконання вказаних вимог Закону- 2195, не визначено на законодавчому рівні за рахунок яких коштів і джерел, в якому порядку, яким чином обчислювати вказаний розмір.

Дане питання законодавцем вирішене в 2008 році шляхом внесення змін в ст.6 Закону-2195, де передбачено, що дітям війни (крім тих,на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №3551-ХП від 22.10.1993 (далі - Закон-3551) до пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі

надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду від 22.05.2008 року №10- рп/2008 (далі рішення 10/рп/2008) пункт 41 Розділу II Закону-107 визнано таким, що не відповідає Конституції України. Положення пункту 41 Розділу II Закону-107 втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення 10-рп/2008, тобто з 22.05. 2008 року. Проте, рішення про відновлення дії ст. 6 закону-2195 у редакції, чинній до внесення змін до неї, Верховною радою України не приймалося.

Разом з тим, з метою збереження рівня соціального захисту окремих категорій громадян 28.05.2008року за №530 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян"(далі Постанова-530) . Тому, у 2008 році, обчислення пенсій та підвищень, передбачених Законом України "Про соціальний захист дітей війни" здійснюється відповідно до Постанови-530. Згідно із п.8 постанови-530 установлено, що дітям війни до пенсії підвищення проводиться у таких розмірах: з 01 січня - 47,00 грн.; з 01 квітня -48,10 грн.,з 1 липня - 4 8,20 грн.,з 1 жовтня - 49,80 грн.

Позивачці, яка підпадає під категорію "дитини - війни" відповідно до ст. б Закону-2195, з 01.01.08 року встановлено підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни (10% від прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність). Відповідно до ст.б Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні грунтується на принципах згідно з яким ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством. Одночасно дана норма встановлює, що органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці повинні діяти в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення про Пенсійний фонд України затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 №121/2001 (далі-Положення).Відповідно до п.15 Положення Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створені в установленому порядку його територіальні управління. Управління Пенсійного фонду України у Бродівському районі здійснює свої повноваження по ефективному використанню коштів Пенсійного фонду України. Реалізація нормативних приписів і пенсійних програм здійснюється шляхом фінансування пенсійних виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел і відповідно до конкретних напрямів видаткової частини бюджету Пенсійного фонду України, який щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Конституційного Суду від 22.05.2008 року №10- рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України пункт 41 Розділу II Закону України від 28.12.2007 року №107-УТ. Проте, зміни до Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" у видаткову частину не внесені, тому кошти на виплату даних підвищень в 2008 році відсутні.

Таким чином, вважають вимоги позивачки безпідставними і такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві.

Відповідно до ст.99,100 КАС України просять застосувати строк для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів в період з 01.01.2008 р. по

31.12.2008p.p.

В судове засідання позивачка не з'явилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, оскільки не може з'явитися в суд у зв'язку з похилим віком та поганим станом здоров'я, позовні вимоги підтримала, просить справу слухати у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилась подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Суд ухвалив, справу розглядати у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження, що відповідає положенням ст.122 КАС України.

З'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами,суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення частково з наступних підстав:

Позивачка, як слідує з посвідчення, долученого до позовної заяви є дитиною війни і, згідно Закону України № 2195- У1 від 18 листопада 2004 року "Про соціальний захист дітей війни", на основі ст.б розділу 2 та ст. 1 розділу 4 цього Закону її, як дитині війни, з 1 січня 2006 року пенсія повинна щомісячно підвищуватися на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальна пенсія за віком відповідно ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"

встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З 01.01.2008 року пенсія позивачці стала виплачуватися в розмірі підвищеному лише на 10% від прожиткового мінімуму для осіб,які втратили працездатність.

На підставі Рішення Конституційного Суду № 10-рп/2008 втратили чинність, як такі, що є неконституційними положення ст.67 ЗУ «Про державний бюджет України на 2008 рік», в тому числі положення, якими зупинено дію ст.б Закону України № 2195- УІ від 17.11.2004р, "Про соціальний захист дітей війни".

Згідно п.п.6,7 вищезгаданого Рішення Конституційного Суду воно має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України № 107-У1 від 28.12.2007 року «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнаних неконституційними,це Рішення є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, не виплата позивачці пенсії в розмірі, передбаченому ст.б Закону України "Про соціальний захист дітей війни», в період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, призвела до недоплати їй підвищення до пенсії в розмірі 20 відсотків мінімальної пенсії за віком і в цій частині позовні вимоги є підставними.

Однак, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині зобов'язання виплатити щомісячну надбавку до пенсії за 2008 рік у визначеній позивачкою сумі - 780 грн. 40 коп. , оскільки текст статті 6 вищезгаданого закону в редакції Закону № 107-У1/107-17/ від 28.12.2007 року визнано неконституційним, згідно з рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від

22.05.2008- з дня ухвалення цього Рішення, тобто з 22.05.2008 року х відповідно розмір цієї недоплати в сумарному обчисленні повинен бути іншим, ніж заявлений позивачкою.

При прийнятті рішення, суд враховує і те, що твердження позивачки про те, що в 2008 році їй не виплачувалася щомісячна соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, частково не відповідають дійсності, бо як було зазначено вище, з

01.01.2008року по 31.12.2008 року їй виплачувалася щомісячна надбавка до пенсії в розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а тому суд визнає, що позивачка має право на отримання недоплати щомісячної надбавки до пенсії в розмірі 20% мінімальної пенсії за віком, за період з

22.05.2008року по 31.12.2008 року.

Суд розглядає як неспроможні заперечення відповідача проти позову з покликанням на те, що «рішення про відновлення дії ст.6 закону-2195 у редакції, чинній до внесення змін до неї, Верховною радою України не приймалося». Для суду є очевидним, що оскільки текст статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-У1/107-17/ від 28.12.2007 року - визнано неконституційним, то чинними розглядають положення ст.б ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18.11.2004 року. Посилання відповідача на те, що позивачка пропустила строк звернення до адміністративного суду є безпідставним, оскільки позивачкою фактично не пропущено строку позовної давності в період з травня по грудень 2008 р.

На підставі ст.б ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», керуючись ст.ст.11, 159, 160,161,163,167 КАС України, суд,-

постановив :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України Бродівського району нарахувати і виплатити ОСОБА_1 невиплачену щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 20% мінімальної пенсії за віком за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2 008 року.

Стягнути з Державного бюджету в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3 грн.4 0 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через

Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 дйів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст.18 6 КАС України.