Справа № 2-а-2746/10/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2010-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2010 р. Справа № 2-а-2746/10/0270

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,

при секретарі судового засідання: Петрунчака Андрія Григоровича,

за участю представників сторін:

прокурора: не з'явився,

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: в.о. Козятинського міжрайонного прокурора в інтересах держави - в особі уповноваженого органу - Козятинського міськрайонного центру зайнятості

до: товариства з обмеженою відповідальністю машино-технологічної станції "Агропром"

про: стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків, -

ВСТАНОВИВ :

в.о. Козятинського міжрайонного прокурора звернувся до суду в інтересах держави - в особі Козятинського міськрайонного центру зайнятості (далі - Козятинський МЦЗ) до товариства з обмеженою відповідальністю машино-технологічної станції "Агропром" (далі - ТОВ МТС "Агропром") про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до акту перевірки ТОВ МТС "Агропром", проведеної посадовими особами Козятинського МЦЗ, відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі здійснено сплату страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд). В результаті за відповідачем утворилась заборгованість у загальній сумі 2657,95 грн., зокрема: по недоїмці зі сплати страхових внесків - 1205,75 грн. та пені за несвоєчасну і неповну сплату страхових внесків у сумі 1452,2 гривень.

Оскільки заборгованість ТОВ МТС "Агропром" в добровільному порядку не сплачено, в.о. Козятинського міськрайонного прокурора в інтересах держави в особі Козятинського МЦЗ, керуючись ст. 60 КАС України, звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із зазначеними позовними вимогами.

Згідно ст.121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладено функції представництва інтересів держави в суді. Відповідно до ч. 5 ст. 36-1 згаданого Закону прокурор самостійно визначає підстави для представництва в судах, форму його здійснення та може здійснювати представництво на будь-якій стадії судочинства.

Частиною 2 ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що підставою для представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (діяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Представник в.о. Козятинського міжрайонного прокурора у судове засідання не з'явився.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень на позовну заяву з нормативно-документальним обґрунтуванням суду не надав, в судове засідання жодного разу не зявився, повноважного представника не направив, про час, дату та місце судових засідань неодноразово повідомлявся завчасно та належним чином.

Представник позивача висловила думку про можливість розгляду справи за даної явки сторін.

Суд, прийнявши до уваги думку представника позивача, вважає, що вжив достатньо заходів для повідомлення відповідача завчасно та належним чином про час і місце розгляду судової справи з його участю або участю повноважного представника відповідача, для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим кодексом, тому, неявка відповідача у судове засідання без повідомлення причин свідчить про умисне затягування розгляду справи, що може потягнути за собою порушення строків провадження у справі. За таких обставин, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі відповідача або його повноважного представника.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, на підставі ч. 2 ст. 124 Конституції України, Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, регулюються Основами законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до ст. 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" страхувальники - роботодавці, застраховані особи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних осіб), які використовують працю фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески.

Частиною 2 ст. 4 того ж Закону України передбачено, що юридичні особи набувають статусу платника страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття з дня взяття їх на облік на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Так, відповідач є платником страхових внесків на випадок безробіття з 07.09.1998 року (а.с. 5).

Пунктом 8.1 Інструкції передбачено, обов'язок роботодавців своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески; своєчасно надавати центрам зайнятості відомості в установленому порядку про: прийняття на роботу працівників; заробітну плату працівників, використання робочого часу тощо; сплату страхових внесків, у тому числі застрахованими особами.

Відповідно до п. 7 Інструкції контроль за правильним нарахуванням, своєчасним і повним перерахуванням та надходженням страхових внесків здійснюється центрами зайнятості шляхом проведення планових перевірок. Контроль на підприємствах, в установах, організаціях, військових формуваннях та у фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, проводиться шляхом перевірки бухгалтерських документів про нарахований заробіток та інші виплати, грошове забезпечення, повноти нарахування страхових внесків, платіжних документів про перерахування сум страхових внесків на рахунок Фонду, розрахункових та касових документів.

На виконання вищевказаної норми Інструкції Козятинським МЦЗ проведено планову перевірку правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування та надходження страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття позивача за період з 15.07.2005 року по 31.04.2010 (до дня підписання акт перевірки), про що складено акт №23 від 14.04.2010 року (а.с. 6-8).

В ході перевірки встановлено факти несвоєчасної та не в повному обсязі сплати ТОВ МТС "Агропром" страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття протягом періоду, що підлягав перевірці, на загальну суму 1205,75 гривень.

Частиною 1 ст. 38 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки (без урахування штрафів) за весь її строк.

Аналогічно, у п. 7.4 Інструкції зазначено, що у разі виявлення під час перевірки простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків, своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків (недоїмки) вони до нараховуються та стягуються з нарахуванням пені та накладанням штрафу.

Згідно ч. 2 ст. 38 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Враховуючи вищевикладене, позивачем нараховано відповідачу за невчасну сплату страхових внесків пеню у сумі 1452,2 гривень.

На час розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості перед позивачем та сплати пені.

Крім того, позивачем надано до суду розрахункові відомості про нарахування і перерахування страхових внесків ТОВ МТС "Агропром" (а.с. 9-11) та пені (а.с. 12-13) обопільно підписані посадовими особами позивача та відповідача, що сприймається судом як фактичне визнання ТОВ МТС "Агропром" заборгованості.

Згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи і визнанні відповідачем у повному розмірі, суд приходить до висновку позов задовольнити повністю.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов в.о. Козятинського міжрайонного прокурора в інтересах держави - в особі уповноваженого органу - Козятинського міськрайонного центру зайнятості до товариства з обмеженою відповідальністю машино-технологічної станції "Агропром" про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВ МТС "Агропром", смт. Бродецьке, Козятинський район, на користь держави - Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Козятинського міськрайонного центру зайнятості 2657 грн. 95 коп. (дві тисячі шістсот п'ятдесят сім гривень дев'яносто п'ять копійок) простроченої заборгованості по сплаті страхових внесків, в тому числі недоїмку зі сплати страхових внесків у сумі 1205 грн. 75 коп. (одна тисяча двісті п'ять гривень сімдесят п'ять копійок), пеню за несвоєчасну і неповну сплату страхових внесків у сумі 1452 грн. 20 коп. (одна тисяча чотириста п'ятдесят дві гривні двадцять копійок).

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 04.08.10

Суддя Загороднюк Андрій Григорович

30.07.2010