Справа № 2-а-2599/10/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2010-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2010 р. Справа № 2-а-2599/10/0270

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи :

за позовом: прокурора Барського району Вінницької області в інтересах держави - Пенсійного фонду України, як органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах в особі управління Пенсійного фонду України у Барському районі

до: суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1

про: стягнення боргу зі сплати страхових внесків

ВСТАНОВИВ :

прокурор Барського району Вінницької області звернувся до суду в інтересах держави - Пенсійного фонду України, як органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах в особі управління Пенсійного фонду України у Барському районі (далі - УПФ у Барському районі) до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі - СПД ОСОБА_1В.) про стягнення боргу зі сплати страхових внесків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що СПД ОСОБА_1 своєчасно не сплачено страхові внески за період з 20.01.2009 року по 04.06.2010 року, у звязку з чим утворилась заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі 2126,24 гривень.

В зв'язку з тим, що в добровільному порядку відповідач суму боргу не сплатив, прокурор Барського району Вінницької області звернувся до суду в інтересах держави в особі УПФ у Барському районі з позовом про стягнення заборгованості.

Згідно ст.121 Конституції України та ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладено функції представництва інтересів держави в суді. Відповідно до ч. 5 ст. 36-1 згаданого Закону прокурор самостійно визначає підстави для представництва в судах, форму його здійснення та може здійснювати представництво на будь-якій стадії судочинства.

Частиною 2 ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що підставою для представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (діяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву (вх. №14539 від 08.07.2010 року) про розгляд справи у його відсутність, окремо зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву (вх. №14540 від 08.07.2010 року) про розгляд справи у його відсутність та вказавши, що борг зі сплати страхових внесків у сумі 2126,24 грн. визнає в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі сторони, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Враховуючи те, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, на підставі ч. 2 ст. 124 Конституції України, ст. 106 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 5 Закону, визначено принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, а також платники страхових внесків, їх права та обов'язки порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Статтею 14 вищевказаного Закону передбачено, що платниками внесків є роботодавці, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, що обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору ( контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством або за договорами цивільно-правового характеру.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов'язок особи сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

СПД ОСОБА_1 як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа зареєстрована Барською районною державною адміністрацією 12.01.2007 року.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Так, п. 6 ч. 2 ст.17 Закону та п. 5.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.004 №64/8663 передбачено, що страхувальники зобов'язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески у строк до 20 числа наступного за звітним місяцем.

Однак, в порушення вищевказаних положень, за відповідачем відповідно до розрахунків сум страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за період з грудня 2008 року по листопад 2009 року станом на 04.06.2010 року рахується заборгованість до Пенсійного фонду України у сумі 2126,24 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 106 Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

На час розгляду справи відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості перед позивачем.

Суд бере до уваги надання відповідачем заяви про визнання боргу зі сплати страхових внесків перед УПФ у Барському районі в сумі 2126,24 гривень.

В силу ч. 3 ст. 18 Закону України "Про загальнообов'язкове державна пенсійне страхування" страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 106 вищевказаного Закону, орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Статтями 11, 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені обставини справи та вищезазначені положення чинного законодавства України, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а тому підлягають задоволенню.

Що стосується розподілу судових витрат, то згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

адміністративний позов прокурора Барського району Вінницької області в інтересах держави - Пенсійного фонду України, як органу уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах в особі управління Пенсійного фонду України у Барському районі до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення боргу зі сплати страхових внесків задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України у Барському районі борг зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2126,24 грн. (дві тисячі сто двадцять шість гривень двадцять чотири копійки).

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Якщо постанову було проголошено у відсутності особи, яка бере участь у справі, то строк подання заяви про апеляційне оскарження обчислюється з дня отримання нею копії постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено: 09.07.10

Суддя Загороднюк Андрій Григорович

08.07.2010