Справа № 2-а-2188/10
Суддя: Нечволод В. В.
Дата ухвалення: 2010-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2188/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року суддя Полтавського районного суду Полтавської області Нечволод В розглянувши у письмовому провадженні в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Полтавському районі Полтавсь області про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання бездіяльне протиправним та зобовязання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної держав соціальної допомоги передбаченої ст. 6 Закону України «Про статус і соціальний захист дітей війни>: період з 01.01.2006 року по 30.06.2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративн позовом до Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд визш поновлення пропущеного строку для звернення до суду, визнання бездіяльності протиправним зобовязання здійснити нарахування та виплату недоплаченої щомісячної державної соціаль допомоги передбаченої ст.6 Закону України «Про статус і соціальний захист дітей війни» за періо, 01.01.2006 року по 30.06.2010року

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона належить соціальної категорії «Дитина війни» та відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дії війни» з 01 січня 2006 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% мінімального розміру пенсії за віком, але у 2008-2010 роках виплачувалася не в повному обсязі.

Позивачка в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву, згідно якої позовні вимс підтримує та просить розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву, згід якої просить розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову заперечує.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в поряд письмового провадження відповідно до положень ч.4 ст. 122 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частково задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «П соціальний захист дітей війни», що підтверджується пенсійним посвідченням № 127597 видане 09.08.1993 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії а щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується заміс пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечен державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коші Державного бюджету України.

Що стосується вимог позивачки про зобовязання відповідача виплачувати їй щомісяч надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по 31.12.20 року, то суд вважає, що позивачкою вимоги за вказаний період заявлені безпідставно, оскільки постанова іншого суду з того самого спору і між тими самими сторонами, яка набрала законної силі

Так постановою Полтавського окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі про нарахування недоплачен допомоги дитині війни з 01.01.2006 року задоволенні частково. Визнано бездіяльність Управлін Пенсійного фонду України в Полтавському районі протиправною та зобовязано здійснити перерахуй та провести відповідні виплати за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік, в іншій частині позови вимог відмовлено. Постанова на даний час набрала законної сили.

Крім того, постановою Полтавського районного суду Полтавської області позовні вимо ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі про нарахуван недоплаченої допомоги дитині війни задоволено частково. Визнано бездіяльність Управлін Пенсійного фонду України в Полтавському районі протиправною та зобовязано здійснити перерахуй та провести відповідні виплати за період , з 22.05.2008 року по 31.12.2008 рік та з 01.01.2009 року : 31.12.2009 рік, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Постанова на даний час набрала законг сили.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, і. набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження у справі по позовним вимог; позивача в частині зобовязання відповідача виплачувати їй щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по 31.12.2008 рік підлягає закриттю.

Що стосується вимог позивачки про зобов'язання відповідача виплачувати їй в 2010 роках щомісячну надбавку до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, то суд вважає такі вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

ЗУ «Про Державний Бюджет України на 2010 рік» N 2154-УІ від 27.04.10р. та іншими Законами України станом на день розгляду справи в суді не внесено будь-яких змін чи обмежень щодо визначення розміру доплати до пенсії дітям війни.

Статтею 70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» N 2154-У1 Кабінету Міністрів України надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названі норми передбачають встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

З 01 січня по ЗО червня 2010 року позивачці було нараховане та виплачено зазначене підвищення в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян.

Посилання відповідача УПФУ Полтавського р-ну Полтавської області нате, що в 2010 році вони нараховують та виплачують надбавку до пенсії в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян та таким чином діють відповідно до норм чинного законодавства, не може бути взято судом до уваги, оскільки відповідач посилається на норми Закону, які втратили чинність. Вказана норма, на яку УПФУ посилається, як на підставу нарахування та виплати в 2010 роках доплати в розмірі 10 % втратила чинність 22.05.08р., тобто з моменту прийняття Рішення Конституційним судом України за № 10-рп/2008р. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним та не може бути оскаржене.

Крім того, суд вважає за необхідне застосувати принцип верховенства права з урахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Ууоппє уап Оиуп V. Ноте ОґГісе (Сазе 41/74 уап Биуп V. Ноте (Жісе).

Також, відповідно до правових позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у рішенні від 08.11.2005 року, що набрало законної сили 08.02.2006 року, у справі Качко проти України, де вказується, що реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яка базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлено у залежність від бюджетних асигнувань, та у випадках, коли набуття чинності певним законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин, застосовується закон, що діяв на момент: виникнення у особи відповідного права.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував в своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобов'язань;< а також звертав увагу на принцип відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

А тому, УПФУ в Полтавському р-ні, починаючи з 22.05.2008 року мав діяти у відповідності приписами діючої норми ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», нараховувати т; здійснювати позивачці доплату до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, із загальних засад пріоритет; законів над підзаконними актами, суд дійшов висновку, що УПФУ в Полтавському р-ні, починаючи 01.01.10р. по 30.06.10р. повинен був нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії у розмір 30% мінімальної пенсії за віком у відповідності з приписами діючої норми ст.6 Закону України «Пр< соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В абз.6 п.4 описової частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 року п справі № 1-21, Конституційний Суд України визначив зміст поняття "звуження змісту прав і свобод" це зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаютьс відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав свобод - це зменшення кола субєктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількі характеристики.

Верховна Рада України надаючи повноваження Кабінету Міністрів України щодо привед своїх нормативно-правових актів у відповідність із Законом України «Про соціальний захист д війни», не надавала йому права змінювати розмір доплати в сторону зменшення.

Згідно ч.ч.З та 4 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на піде Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністрати справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює сг правовідносини

Сторонами по справі не заперечується, що позивач, відповідно до ст.6 Закону України « соціальний захист дітей війни» має право на отримання доплати до пенсії у розмірі 30% мінімал пенсії за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правил передбаченими ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуван іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення Про Пенсійний фонд Укра затвердженого Указом Президента України від 01.03.2002 року за №121/2001 і здійснює повноваження на підставі п. 15 зазначеного положення через створені в установленому порядку і територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенс страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управлінь Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивачу, передбач ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» покладено на УПФУ в Полтавському раі Полтавської області, за місцем проживання позивачки.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуют Таким чином, держава взяла на себе зобовязання забезпечити реалізацію громадянами сі конституційних прав.

За змістом ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, включає право на забезпечення їх у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» реалізовано конституційне право соціальний захист громадян, які мають статус «дитини війни», серед яких їм надано право на отрима 30% доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової вл здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України,

Пунктом 1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і райо у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 року за № управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органами Пенсійи фонду України, підвідомчими відповідно головним управлінням цього фонду в Автономній Респуб Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють сист органів Пенсійного фонду України та мають завданням - забезпечення призначення та виплати пенс:

Отже, обовязок по нарахуванню та виплати доплати до пенсії, яка передбачена Зако України «Про соціальний захист дітей війни», покладено саме на органи Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачці 30% доплати пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний ф України, який діє через свої місцеві органи, що входять в систему його органів, але вони не вчин жодної дії для нарахування цих коштів та їх виплати, суд вважає, що вони не виконали сі повноважень без поважних причини.

Крім того, відповідачем, в порушення ч.2 ст.71 КАС України не доведено та не надано с доказів щодо вчинення будь-яких дій для забезпечення виконання покладеного на нього обовязку ш нарахування та виплати позивачці доплати до пенсії у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Отже, відсутність коштів у відповідача, який не вчинив жодної дії щодо їх отримання забезпечення виконання своїх зобовязань або невиконання іншим органом виконавчої влади се обовязку щодо виділення коштів на здійснення позивачу виплат, гарантованих йому Конституц України, не є підставою для відмови в задоволенні позову та визнання правомірними дій бездіяльності відповідача.

Суд вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, тому, відпої вимог ч.2 ст. 102 КАС України, позивачу необхідно поновити пропущений строк для звернення за захистом прав.

Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч.З ст.94 КАС України

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6 України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про виконання рій застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.12.2006р. № 3477-ІУ, ст.і 71, 122 ч.4, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до Уп[ Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавській області про визнання дій віді неправомірними, зобовязання здійснити нарахування та забезпечити виплату соціальної щоі допомоги «Дітям війни» з 01.01.2006 року по 31.12.2009 року розмірі ЗО % мінімальної пенсії за закрити, оскільки є постанова Полтавського окружного адміністративного суду та Полтг районного суду Полтавської області з того самого спору і між тими самими сторонами, які законної сили.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_2 пропущений строк для звернення до суду за з

прав.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Полта районі Полтавської області.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі Полтавської здійснити перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_2 передбаченої ст. 6 України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком з ] встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування", та п відповідні виплати за 2010 р. з 01 січня 2010 р. по 30 червня 2010 р. з урахуванням проведених в

Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача витрати зі сплати судової у розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апел5 адміністративному суду через Полтавський районний суд Полтавської області суд шляхоіу апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, в разі застосування судом третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні ага скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта повноважень, в порядку ч. 4 ст. 167 КАС України, було повідомлено про можливість отриман постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанс обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання с] владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: