Справа № 1418/1066/12
Суддя: Бібік М. В.
Дата ухвалення: 2012-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1418/1066/12
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2012 року року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Бібік М.В.

при секретарі Слюсаренко А.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Новий Буг адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 24.05.2012 року про накладення адміністративного стягнення, -

В с т а н о в и в:

28.05.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача УДАІ УМВС України в Кіровоградській області, в якій посилаючись на неправомірні дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, просив скасувати, як незаконну, постанову серії ВА1 №061212 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., винесену відповідачем 24.05.2012 року за порушення вимог ПДР України при здійсненні керування автомобілем марки RENAULT DUSTER SR з номерним знаком ВЕ5130АХ, що мало місце 24.05.2012 року в смт. Олександрівка Кіровоградської області на автошляху Київ-Знамянка.

Заперечуючи проти вказаних дій відповідача, позивач наголошує в позові на те, що порушень ПДР України 24.05.2012 року він не допускав, зазначив, що рухаючись в зазначеному місці та час автомобілем RENAULT DUSTER SR з номерним знаком ВЕ5130АХ, підїжджаючи до регульованого перехрестя на жовтий (після червоного) сигнал світлофора, зупинив свій автомобіль, і після того як загорівся зелений сигнал світлофору, продовжив свій рух і в подальшому спрямував свій автомобіль праворуч по перехрестю в потрібному йому напрямку. Через декілька метрів його зупинив інспектор ДПС і звинуватив у порушенні п. 1.12 ПДР України вказуючи про те, що він перед перехрестям перетнув стоп-лінію та створив перешкоду у русі іншим транспортним засобам, які рухалися на перехресті. Вважає такі твердження інспектора необґрунтованими, оскільки останній знаходився на відстані 50-60 м. від вказаного перехрестя, а тому не мав можливості особисто бачити чи зупинив він свій автомобіль перед стоп-лінію чи за нею, крім того, транспортні засоби на перехресті зупинили свій рух саме через заборонний сигнал світлофору, а не через створення їм перешкод, з огляду на це вважає, що інспектором ДАІ при складанні протоколу та постанови про адміністративне правопорушення не зазначено жодних переконливих доказів його вини в інкримінованому правопорушенні, тому вважаючи постанову відповідача від 24.05.2012 року про накладення адміністративного стягнення незаконною, позивач просив суд її скасувати та визнати дії відповідача, викликані безпідставним притягненням його до адміністративної відповідальності та накладенням адміністративного стягнення, неправомірними.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини викладені ним в адміністративному позові, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Своїх письмових заперечень на позов він також до суду не направив.

В силу ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає, що справу можливо вирішити за відсутності відповідача, який є субєктом владних повноважень, на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали позову з долученими до нього документами, суд вважає, що адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач по справі в силу дії ст.ст. 287, 288 КУпАП, а також положень ст..ст. 2, 17, 104, КАС України, має право, шляхом подачі в суд адміністративного позову, оскаржити дії відповідача, як представника державного органу, які повязані з накладанням адміністративного стягнення, так і саму постанову про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що начальником взводу з обслуговування стаціонарного посту роти ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 24.05.2012 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії СН1 № 062670 на підставі якого, цього ж дня ним винесено постанову серії ВА1 №061212, якою на водія ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, яке полягало в тому, що 24.05.2012 року о 16 год. 00 хв. при здійсненні керування автомобілем марки RENAULT DUSTER SR з номерним знаком ВЕ5130АХ, в смт. Олександрівка Кіровоградської області на автошляху Київ-Знамянка, водій ОСОБА_1 при проїзді регульованого перехрестя при наданні переваги в русі транспортним засобам, які рухалися по перехрещувальній дорозі, зупинив свій автомобіль за дорожньою розміткою 1.12. (стоп-лінія) на заборонений жовтий сигнал світлофору.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, посилаючись в протоколі про адміністративне правопорушення від 24.05.2012 року на очевидців правопорушення вчиненого ОСОБА_1 та приєднання відповідних письмових пояснень цих свідків до протоколу, на пропозицію суду, яку було викладено в ухвалі судді від 31.05.2012 року щодо надання доказів на підтвердження обставин на які посилається відповідач, останнім не надані, в той час коли сам позивач заперечує проти наявності події інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Посадовою особою, що винесла протокол про адміністративне правопорушення та постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.05.2012 року, інших свідків чи будь-яких інших зафіксованих доказів, які б могли підтвердити факт вчинення правопорушення позивачем та спростувати його доводи щодо відсутності події адміністративного правопорушення, в зазначених процесуальних документах не відображено, тоді як наявні матеріали справи ставлять під сумнів відповідність постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 обставинам справи.

Таким чином, суд вважає, що дії УДАІ УМВС України в Кіровоградській області, викликані притягненням начальником взводу з обслуговування стаціонарного посту роти ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП є неправомірними, що виступає підставою для скасування винесеної відносно останнього постанови від 24.05.2012 року про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 11,158-163,167 КАС України, суд,

П о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Кіровоградській області про визнання дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 24.05.2012 року про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити повністю.

Дії начальника взводу з обслуговування стаціонарного посту роти ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., - визнати неправомірними.

Постанову начальника взводу з обслуговування стаціонарного посту роти ДПС УДАІ УМВС України в Кіровоградській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_2 від 24.05.2012 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., - скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя