Справа № 2-а-8646/11
Суддя: Очеретяний Є. В.
Дата ухвалення: 2011-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2011 Справа №2-а-8646/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого Очеретяного Є.В.

З участю секретаря Демчан Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 086007 від 23.03.2011 р., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 300 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що вказаного у постанові правопорушення він не вчиняв, доказів належності зафіксованої швидкості саме його автомобілю йому не було надано. Зафіксована швидкість склала 82 км/год,однак до уваги не було взято похибку вимірювання даного приладу, працівник ДАІ тримав прилад у руці, що робить можливим руху назустріч автомобілю та збільшення зафіксованої швидкості. Записані у протоколі свідки не були очевидцями події, оскільки їх зупинили вже після складання протоколу. Крім цього у протокоіл та постанові невірно зазначено його по-батькові, що викликає сумніви в тому чи винесена дана постанова щодо нього. За таких обставин вважає, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримав із мотивів, викладених у позовній заяві та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВО1 № 086007 від 23.03.2011 року як незаконну.

Представник відповідача УДАІ УМВСУ в Тернопільській області у судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що згідно п. 12.4 розділу 12 «Швидкість руху»ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №124 від 11.02.2009 р. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год, водіям у відповідності до п.12.9б ПДР забороняється перевищувати максимальну швидкість на ділянках дороги , позначених відповідними дорожніми знаками. Позивач 23.03.2011 р. в с. М. Дедеркали, Шумського району рухався зі швидкістю 82 км/год. Швидкість вимірювалась за допомогою дистанційного вимірювача швидкості Радіс № 4282. Твердження позивача про те, що зафіксована швидкість належить іншому автомобілю нічим не підтверджені, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 винесена у відповідності до чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти:

Постановою в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 086007 від 23.03.2011 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 300 гривень.

Як вбачається із постанови, ОСОБА_2 23.03.2011 року о 18 год. 25 хв. керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ-110558-42 номерний знак НОМЕР_1 в с. М. Дедеркали Шумського району перевищив швидкість та рухався зі швидкістю 82 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Радіс № 4282..

Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ВО1 № 086332 від 23.03.2011 року.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених ч.1 ст. 258 цього Кодексу, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього кодексу- ст. 254 КУпАП.

У відповідності до п.12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год. Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29,3.31-12.9 б ПДР України.

Згідно з абзацом третім пункту 21 ст. 11 Закону України «Про міліцію»міліції для виконання покладених на неї обов»язків надається право: використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото-і відео спостереження, для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Пунктом 13 наказу Міністра ВС України від 13.11.2006 р. № 1111, зареєстрованим в Міністерстві Юстиції України 29.11.2006 р. за № 1243/13117 «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України»визначено, що спеціальні контрольно-вимірювальні прилади для визначення швидкості руху, фіксації порушень правил, норм та стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, прилади для виявлення підробок у документах, інші спеціальні технічні засоби застосовуються згідно з інструкціями та методичними вказівками про порядок використання цих технічних засобів-п.13.1.

Забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув-п.13.2. На кожний засіб вимірювання заводиться журнал обліку роботи технічних засобів вимірювання. Використання під час роботи спеціальних технічних засобів не передбачених табельною належністю підрозділу забороняється-п.13.4 інструкції.

В даному випадку, як вбачається із оскаржуваної постанови, вимірювання швидкості руху проводилось за допомогою вимірювача швидкості Радіс № 4282, однак відповідачем не представлено суду відомостей про технічні характеристики даного вимірювача швидкості, свідоцтва про визнання та затвердження засобу вимірювальної техніки, даних про граничну величину похибки вимірювання, а також інформації про те чи передбачений він табельною належністю підрозділу ДАІ, де був використаний, чи пройшли працівники ДАІ навчання по роботі із ним, здали відповідні заліки та були допущені до роботи та будь-яких доказів належності зафіксованої швидкості автомобілю позивача, враховуючи твердження ОСОБА_1 про те, що він рухався із дотриманням швидкісного режиму.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідачем не представлено будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, із зазначенням мотивів відхилення доказів позивача, а тому позов слід задоволити та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 086007 від 23.03.2011 року.

Керуючись ст.ст. 1 ч.1, 10,11,18 ч.1 п.2, 71, 158-163,171-2 КАС України, ст.ст.122 ч.1, 251, 254, 258, 280, 293 КУпАП, ст. 11 Закону України «Про міліцію»від 20.12.1990 р. № 565-ХІІ, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14, наказом МВС України № 1111 від 13.11.2006 р., п.п.12.4,12.9 ПДР України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. зі змінами внесеними Постановою КМУ №876 від 01.10.2008 р., суд,-

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення ВО1 № 086007 від 23.03.2011 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 гривень-скасувати.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.В. Очеретяний