Справа № 2-482/2010
Суддя: Ітрін М. В.
Дата ухвалення: 2010-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоодеський районний суд Миколаївської області
Справа № 2482/2010
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 березня 2010 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ітріна М.В., при секретарі Андреєвій Ю.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області (далі УДАІ) і ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

10 березня 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 27.02.2010 року інспектор з ОДР Гусятинського ВДАІ УДАІ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_2 виніс постанову ВО № 073360, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови позивача визнано винним в порушенні п. 15.10 Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі Правил), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 256 грн.

Виходячи з постанови, позивач о 20 год. 30 хв. 27.02.2010 року, в с. Паївка Гусятинського району Тернопільської області, керував автомобілем «ЗІЛ-130», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і здійснив стоянку в місці, де транспортний засіб, що стоїть, робить неможливим рух інших транспортних засобів та створює перешкоду для руху пішоходів.

Зазначив, що його транспортний засіб під час стоянки нікому не заважав, поблизу цього місця дорожніх знаків, які б забороняли паркування, не було.

Позивач вважає, що не порушував Правил і в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому просив скасувати спірну постанову, а провадження по справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що 27.02.2010 року в с. Паївка Гусятинського району Тернопільської області він поставив власний автомобіль «ЗІЛ-130», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на стоянку за межами проїзної частини вулиці, поблизу огорожі приватного домоволодіння. Дорожніх знаків, які б забороняли стоянку там не було, автомобіль не заважав руху ні інших транспортних засобів, ні пішоходів. Коли до нього звернувся відповідач ОСОБА_2, то позивач винним в порушенні правил стоянки не визнав, пояснював, що припаркував машину в дозволеному місці, але працівник ДАІ без його присутності, не опитавши свідків, склав протокол та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення, копії цих документів позивач отримав поштою 05.03.2010 року.

Відповідачі будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання не зявилися, письмових заперечень суду не надали, тому справа слухалася у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2010 р. посадовою особою УДАІ УМВС України в Тернопільській області, у порядку ст. 283 КУпАП винесено постанову (ВО 073360), якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 256 грн.

Як вказано у вищезгаданій постанові, 27.02.2010 року, о 20 год. 30 хв. в с. Паївка Гусятинського району Тернопільської області, позивач керував автомобілем «ЗІЛ-130», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і здійснив стоянку в місці, де транспортний засіб, що стоїть, робив неможливим рух інших транспортних засобів та створював перешкоду для руху пішоходів, тим самим порушивши п. 15.10 «д» Правил.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за порушенням водіями транспортних засобів правил стоянки.

Відповідно до п. 15.10 «д» Правил, стоянка заборонена в місцях, де транспортний засіб, що стоїть, робить неможливим рух інших транспортних засобів та створює перешкоду для руху пішоходів.

Судом встановлено, що ввечері 27.02.2010 року в с. Паївка Гусятинського району Тернопільської області позивач поставив власний автомобіль «ЗІЛ-130», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на стоянку в дозволеному для цього місці.

Ці обставини підтверджуються свідченнями позивача в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі не скористалися правом участі у розгляді справи та спростуванні вимог позивача надаючи суду відповідні докази щодо правомірності своїх дій, а саме, відповідачі не довели, що ОСОБА_1 поставив автомобіль на стоянку в місці, де він створював перешкоду для руху транспортним засобам чи пішоходам.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КпАП, і вбачає правові підстави щодо скасування постанови у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В той же час суд вважає безпідставними вимоги позивача щодо закриття провадження у справі, оскільки нормою ст. 162 КАС України такі повноваження до компетенції суду не віднесені.

Згідно ст. 94 КАС України з УДАІ, як відповідача слід стягнути на користь держави державне мито у розмірі 3 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9 , 11, 69-71, 86, 94 , 97, 158- 163, 167 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову (серія ВО № 073360) від 27 лютого 2010 року по справі про адміністративне правопорушення стосовно визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 256 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області на користь держави державне мито в розмірі 3 (три) грн 40 коп.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через Новоодеський районний суд шляхом подачі в 10 ти денний термін з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий: