Справа № 450/225/15а,2а/450/47/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року Справа № 876/2495/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Качмара В.Я., Кушнерика М.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу відділу Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - ВДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 43452229 від 27 червня 2014 року винесену державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Вентик Х.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 141 437,47 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 4596268 від 14 січня 2015 року винесену державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Вентик Х.М. про відкриття виконавчого провадження; визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 43452229 від 27 червня 2014 року винесену державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Вентик Х.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 56,48 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 45969294 від 14 січня 2015 року винесену державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Вентик Х.М. про відкриття виконавчого провадження; зобов'язати державного виконавця Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Вентик Х.М. зняти арешт та заборону відчуження з всього майна, яке належить ОСОБА_1

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2015 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову ВП № 43452229 від 27 червня 2014 року винесену державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Вентик Х.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 141437,47 грн. Визнано протиправною та скасовано постанову ВП № 4596268 від 14 січня 2015 року винесену державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Вентик Х.М. про відкриття виконавчого провадження. Визнано протиправною та скасовано постанову ВП № 43452229 від 27 червня 2014 року винесену державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Вентик Х.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 56,48 грн. Визнано протиправною та скасовано постанову ВП № 45969294 від 14 січня 2015 року винесену державним виконавцем Пустомитівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Вентик Х.М. про відкриття виконавчого провадження. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що в силу вимог п.5.ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій є окремими процесуальними документами, у зв'язку з чим, справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, прийнятих у виконавчих провадженнях, належить до компетенції адміністративних судів. Крім того, позивач пропустив строк оскарження зазначених постанов. Таким чином, оскаржувані постанови прийняті в межах та з дотриманням положень Закону України „Про виконавче провадження". Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому з врахуванням вищенаведеного суд відповідно до положень ч.1 ст.197 КАС України вважає можливим проведення розгляду справи в їхній відсутності в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2011 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в розмірі 1141254,67 грн., державне мито у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно -технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн.

22 лютого 2013 року на виконання вказаного рішення Пустомитівський районний судо Львівської області видав виконавчий лист № 1316/199/11, який пред'явлений стягувачем - ПАТ «Укрсиббанк» до виконання у ВДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області.

30 вересня 2013 року державний виконавець ВДВС Пустомитівського РУЮ Вентик Х.М. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44895816 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1316/199/11 від 22 лютого 2013 року.

05 квітня 2013 року відповідно до заяви стягувача та з метою забезпечення виконання виконавчого документа державний виконавець винесла постанову про арешт майна боржника.

12 квітня 2014 року державний виконавець винесла постанову про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 141437,47 грн.

Державний виконавець скерувала відповідні запити в реєструючі органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, в Адресно-довідковий відділ УГІРФО ГУМВСУ у Львівській області, управління Пенсійного фонду України у Пустомитівському районі, Державну інспекцію сільського господарства, Відділ Держземагенства у Пустомитівському районі.

22 квітня 2013 року у ВДВС Пустомитівського РУЮ надійшло повідомлення УДАЇ ГУ МВС України у Львівській області про накладення обмеження на проведення реєстраційних операцій.

25 квітня 2013 року державний виконавець винесла постанову про розшук майна боржника та постанову про зупинення виконавчого провадження.

08 липня 2013 року державний виконавець скерувала до Пустомитівського РВ УМВСУ у Львівській області постанову для забезпечення явки боржника.

16 липня 2013 року у ДВС Пустомитівського РУЮ надійшла довідка про те, що боржник - ОСОБА_1 на території Сороки-Львівської сільської ради не зареєстрований.

05 серпня 2013 року у ВДВС Пустомитівського РУЮ надійшла відповідь Адресно-довідкового відділу УГІРФО ГУМВСУ у Львівській області про те, що боржник - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, державний виконавець ВДВС Пустомитівського РУЮ відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесла постанову про закінчення виконавчого провадження та скеровано виконавчий документ за належністю до Галицького ВДВС ЛМУЮ.

30 вересня 2014 року виконавчий документ повернуто у ВДВС Пустомитівського РУЮ для подальшого виконання за місцем знаходження майна боржника, а саме: земельної ділянки, що знаходиться на території Солонківської сільської ради.

02 грудня 2014 року державним виконавцем описано та арештовано вищевказану земельну ділянку.

04 грудня 2014 року винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні.

16 грудня 2014 року у ВДВС Пустомитівського РУЮ надійшла заява стягувача № 30-5/1254 від 11 грудня 2014 року щодо повернення виконавчого документа про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь АТ "УкрСиббанк" борг за кредитними договорами: №0 від 31 липня 2008 року, № 0 від 31 липня 2008 року, та № 0 від 31 липня 2008 року в розмірі 1414254,67 грн. та стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь АТ " УкрСиббанк" судові витрати( державне мито у розмірі 1700 грн, та витрати на інформаційно -технічне забезпечення у розмірі 120 грн. без виконання у зв'язку із закриттям заборгованості, оскільки відповідно до виписки з Протоколу Правління №10/14 від 28 квітня 2014 року дані кредити погашено.

31 грудня 2014 року державний виконавець винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п.1 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», а постанову про стягнення виконавчого збору та витрат виділено в окреме виконавче провадження.

14 січня 2014 року державний виконавець винесла постанову про відкриття виконавчого провадження № 45969268 щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 141437,47 грн, та виконавчого провадження №45969294 щодо стягнення витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 56,48 грн.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що у державного виконавця не виникло правових підстав для винесення постанови про стягнення з позивача виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять доказів направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження, що є порушенням ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають до задоволення. Разом з тим, позовні вимоги про зобов'язання відповідача зняти арешт з всього майна не підлягають до задоволення, оскільки виконавчий лист № 2-1316/199/11 від 22 лютого 2013 року повернутий не органу, що його виніс, а стягувачу.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу вимог ч.2 ст.25 вказаного Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У відповідності до ст.28 вказаного Закону, в разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, відповідно до ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець може відкласти виконавчі дії, в тому числі, з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів, про що державний виконавець виносить відповідну постанову та повідомляє сторонам.

Таким чином, державний виконавець повинен пересвідчитися: чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника, та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення; чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Отже, у разі з'ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та добровільного виконання рішення у встановлений постановою строк, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає, що обов'язок державного виконавця щодо надіслання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення передує вчиненню будь - яких дій стосовно примусового виконання рішення.

Державний виконавець, починаючи примусове виконання рішення, обов'язково повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження, та чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про відкриття виконавчого провадження 05 квітня 2013 року та постанова про відкриття виконавчого провадження від 30 вересня 2014 року за вих. № 13098 разом з супровідним скеровувалася на адресу божника ОСОБА_1 за адресою: с.Сороки-Львівські, вул.Лукачешів, разом з тим, відповідачем належними доказами не доведено факт надіслання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримання боржником такої копії, а в силу вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач передчасно виніс постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення з боржника виконавчого збору, оскільки станом на час їх прийняття у державного виконавця відсутні докази, які підтверджували факт отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, а також не надано останньому можливості у добровільному порядку виконати рішення суду у встановлений постановою строк.

Судом не здобуто доказів на спростування факту порушення ВДВС Пустомитівського РУЮ у Львівській області ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», тому визнання протиправними та скасування постанов про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення з боржника виконавчого збору та постанов про відкриття виконавчого провадження по цих постановах є правомірним, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Дана позиція суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначає, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків (рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п.74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), n.58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009 року).

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оскільки постанова Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2015 року у справі № 450/225/15-а в частині відмови у зобов'язанні державного виконавця Пустомитівського відділу ДВС ЛМУЮ Вентик Х.М. зняти арешт та заборону відчуження з всього майна, яке належить ОСОБА_1 не оскаржується в апеляційному порядку, та в процесі апеляційного провадження не було виявлено порушень, допущених судом першої інстанції, які б призвели до неправильного вирішення справи в цій частині, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційної скарги та переглядати оскаржувану постанову в цій частині.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування постанови ВП № 43452229 від 27 червня 2014 року винесену про стягнення з виконавчого збору, постанови ВП № 4596268 від 14 січня 2015 року про відкриття виконавчого провадження, постанови ВП № 43452229 від 27 червня 2014 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, постанови ВП № 45969294 від 14 січня 2015 року про відкриття виконавчого провадження, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу відділу Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області залишити без задоволення, а постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2015 року у справі № 450/225/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді В.Я. Качмар

М.П. Кушнерик