Справа № 826/17635/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2015-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 вересня 2015 року м. Київ № 826/17635/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Арсірій Р.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Державної наукової установи "Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини" Державного управління справами
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ директора ДНУ «НЦП ПКМ» від 28.07.2015 р. № 295-к «Про звільнення з роботи за скороченням штату по п. 1 ст. 40 КЗпП України лікаря - кардіолога станції ШМД ОСОБА_1».

- поновити його на роботі та відповідно до ст. 235 КЗПП України прийняти рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

- зобов'язати ДНУ «НПЦ ПКМ» ДУС відшкодувати йому моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. за погіршення його здоров?я та емоційного стану.

Відповідно до ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи підсудна позовна заява даному адміністративному суду, чи є немає підстав для повернення позовної заяви, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюються на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно п. 15 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Із матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач працював на посаді лікаря-кардіолога станції швидкої медичної допомоги Державної наукової установи «Науково-практичний центр профілактичної та клінічної медицини» Державного управління справами з 23.01.1992 року.

Наказом директора ДНУ «НПЦ ПКМ» ДУС № 295-к від 28.07.2015 року його звільнено з посади лікаря-кардіолога станції швидкої медичної допомоги за скороченням штату відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Із аналізу зазначеного вище вбачається, що діяльність лікаря-кардіолога станції швидкої медичної допомоги не є публічною службою в розумінні наведених норм КАС України.

Наказ керівника державного органу стосовно трудових відносин не є правовим актом суб'єкта владних повноважень і не може оскаржуватися за правилами адміністративного судочинства, оскільки є рішенням власника по розірванню трудового договору (контракту).

Оскаржуваний наказ ДНУ «НПЦ ПКМ» «Про звільнення з роботи за скороченням штату по п. 1 ст. 40 КЗпП України лікаря-кардіолога станції ШМД ОСОБА_1» від 28.07.2015 року № 295-к прийнято у межах трудових відносин, та не є нормативним актом чи правовим актом індивідуальної дії, виданим на реалізацію владних управлінських функцій.

Спір, що виник із трудових відносин та не пов'язаний із проходженням публічної служби, має розглядатися судами в порядку цивільного судочинства.

Нормами ст.15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із трудових відносин.

Таким чином спір не пов'язаний із проходженням позивачем публічної служби, а є трудовим спором у зв'язку із чим підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду і вирішення позовної заяви у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 6 ст. 109 КАС України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ч.1 ст. 109, ст. 165 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій