Справа № 1407-2а-712/11
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2011-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2011 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Будім І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України в Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2011 року позивач ОСОБА_1 вернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до відповідача - Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Вінницькій області (надалі - УДАІ УМВС в Вінницькій області) про скасування постанови від 19.01.2011 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 860 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що даного правопорушення не скоював, рухався по автодорозі Тернопіль - Знамянка з м. Вінниця в м. Миколаїв в денний час при видимості дороги до 300 метрів, із ввімкнутими габаритними вогнями автомобіля, та задніми і передніми противотуманними фарами відповідно до правил дорожнього руху п. 19.1, згідно якого в умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах дозволяється замість фар ближнього світла включати противотуманні фари.

На нього був складений протокол про адміністративне правопорушення про порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. Посилаючись на те, що він не порушував п. 19.1 Правил дорожнього руху - користування зовнішніми світовими приладами, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, позивач просив скасувати постанову та закрити провадження по даній адміністративній справі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги зазначив, що жодного доказу його провини відповідачем не надано, тому позов підлягає задоволенню.

Представник відповідача до суду не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що відносно позивача посадовою особою відповідача у спосіб, що передбачений КУпАП складений 19.01.2011 року протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 2 КУпАП порушення правил користування світловими приладами а саме в умовах недостатньої видимості ( туману) рухався з вимкнутими фарами в режимі ближнього або дальнього світла, протитуманні фари не вімкнені, рухався по 44 км а/д Стрій-Тернопіль_Кіровоград на автомобілі НОМЕР_1, чим порушив п. 19.1 А Правил дорожнього руху, того ж числа винесена постанова, якою до позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 430 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Характер правопорушення вказує на те, що його фіксування можливе лише за допомогою конкретного виду доказів, а саме за допомогою спеціальних приладів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Положення ст. 251 КУпАП носять імперативний характер відносно можливості використання тільки тих технічних засобів та приладів, які мають функції фото- кінозйомки, відеозапису і тому лише вони можуть бути використані, як докази по справі.

Доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення.

Маючи перед прийняттям постанови протокол про адміністративне правопорушення, в якому позивач заперечував проти порушення ним ПДР, субєкт владних повноважень мав би, використовуючи свої повноваження, зібрати докази, які підтверджували наявність складу правопорушення, але таких належних та допустимих доказів ні протокол, ні постанова не містить.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ст. 288 КУпАП встановлено, що постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 162 КАС України надано адміністративному суду повноваження на прийняття іншої постанови (не передбаченої переліком частини 2), яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

За змістом ст. 293 КУпАП під час розгляду позову перевіряється законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймається одне з таких рішень: залишення постанови без зміни; скасування постанови і надсилання справи на новий розгляд; скасування постанови і закриття справи; зміна заходу стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За зазначених обставин справи постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову серії АВ1 № 036991 від 19.01.2011 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Висоцька Г.А.