Справа № 128/1388/15-а
Суддя: Карпінська Ю. Ф.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1388/15-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 вересня 2015 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

головуючого-судді Карпінської Ю.Ф.,

при секретарі Воробей В.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Стратович С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниця справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом. 12.06.2015 року було подано заяву про збільшення позовних вимог.

В поданому адміністративному позові ОСОБА_1 мотивує свої вимоги тим, що він після закінчення навчання у Віннницькому ГПТУ № 5 в 1976 році постійно працював за професією «муляра» (каменщика) повний робочий день. 21.08.2014 року він звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2, згідно п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також була подана довідка про пільговий стаж роботи, видана ОАО «Газпромнефть-Нояберськнефтегаз» від 19.04.2013 року № 01/5-17/1273, яка підтверджує пільговий стаж роботи з 13.10.1988 року по 01.03.1992 року (3 роки 4 місяці 20 днів) та з 02.03.1992 року по 25.04.1996 року (4 роки 1 місяць 2 дні), що разом складає 7 років 6 місяців 14 днів. Позивач зазначає, що до розпаду Радянського Союзу на території Української РСР відпрацював 10 років 0 місяців 13 днів. Його загальний пільговий стаж на посаді «муляр» («каменщик») до 01.08.1992 року (прийняття Постанови КМУ «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці») складає 13 років 10 місяців 3 дні. Інспектор прозорого офісу УПФУ у Вінницькому районі Вінницької області при прийнятті документів для призначення пільгової пенсії поставила йому вимогу про надання додаткових документів з метою підтвердження пільгового стажу роботи. 20.11.2014 року комісією по розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, було відмовлено йому у призначенні пільгової пенсії у зв'язку із відсутністю пільгових довідок та нехваткою загального стажу роботи в кількості 25 років. Вважає вказані дії відповідача незаконними, протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом та просить визнати неправомірним протокольне рішення управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області від 21.11.2014 року щодо відмови в призначенні йому пільгової пенсії згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 12.08.2014 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області зарахувати йому до загального стажу періоди роботи в районах Крайньої Півночі з серпня 1988 року по 25 квітня 1996 року на пільгових умовах, виходячи з розрахунку один рік за один рік і шість місяців.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали за обставин, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, просили їх задовольнити.

Також представник позивача в судовому засіданні пояснив, що позивач постійно працював на посаді каменщика, що підтверджується його трудовою книжкою. Трудова книжка є основним документом в вирішенні питань щодо призначення пенсії, тому вимоги управління Пенсійного фонду щодо надання підтверджуючих довідок є безпідставними. У позивача трудового стажу більше, ніж достатньо, для призначення пільгової пенсії. Позивач з 1976 року по теперішній час працює на посаді каменщика. В Списках 1956 року відсутня посада каменщика, але позивач продовжує працювати на цій посаді, тому має право на пільгову пенсію. Відсутність трудового договору не є підставою для відмови в нарахуванні пільгової пенсії. Робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі за умови, що працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Представники відповідача за довіреностями Дідик Н.І. та Стратович С.В. в судових засіданнях позовні вимоги не визнали, заперечували щодо їх задоволення.

Представник відповідача Дідик Н.І. в судовому засіданні пояснила, що 21.08.2014 року позивач звернувся до управління ПФУ у Вінницькому районі із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, надавши при цьому трудову книжку та архівну довідку. Позивача було повідомлено про необхідність надання додаткових документів, однак ним не було надано пільгову довідку за період роботи з 1990 року по 1996 рік, документи про атестацію робочого місця після серпня 1992 року, що передбачено ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення пільгової пенсії та перерахування підприємствами і організаціями коштів на її виплату відповідно до постанови КМУ від 18.07.2007 року № 937. Також позивачем не було надано уточнюючу довідку про період роботи з 1976 року по 1978 рік, оскільки відсутня печатка підприємства в трудовій книжці, диплом (атестат) про навчання, так як відсутній запис у трудовій книжці про дату видачі атестату, уточнюючу довідку з центру зайнятості, оскільки у трудовій книжці є виправлення, які не допускаються при веденні трудових книжок. Крім того, позивачем не надано довідку з місця роботи, так як він працює. Оскільки у тримісячний термін зазначені документи позивачем не були надані, загальний трудовий стаж та пільговий стаж роботи йому було розраховано на підставі трудової книжки без врахування вказаних періодів. Загальний стаж позивача склав 21 рік 9 місяців 27 днів. До пільгового стажу позивача неможливо зарахувати період роботи каменщиком до 1991 року, так як дана професія відсутня у Списках виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 22.08.1956 року № 1173. Так, з 20.07.1976 року по 10.05.1978 року у позивача відсутня печатка підприємства у трудовій книжці; з 16.06.1980 року по 15.06.1987 року, з 18.07.1987 року по 01.10.1987 року, з 05.10.1987 року по 10.10.1988 року, з 13.10.1988 року по 01.01.1989 року - професія каменщика не була передбачена у Списках виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, 1956 року, а з 01.08.1990 року позивач вже був переведений на роботу монтажника. До пільгового стажу позивача може бути зараховано лише період з 01.08.1990 року по 20.08.1992 року, що становить 2 роки 20 днів, оскільки з 21.08.1992 року по 25.014.1996 року професія монтажника не підтверджена атестацією робочого місця, а відповідно не може бути зарахована до пільгового стажу. На момент звернення позивача до управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області ним не було надано пільгову довідку з теперішнього місця роботи на посаді муляра з 01.07.2009 року та наказ про атестацію робочого місця, що також унеможливлює включення даної посади до пільгового стажу. Таким чином, у позивача відсутній необхідний стаж для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах, а саме немає 25 років загального трудового стажу на момент звернення за пенсією та 12 років 6 місяців пільгового стажу, тому було прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Представник відповідача Стратович С.В. в судовому засіданні пояснила, що по трудовій книжці обчислюється загальний трудовий стаж. Для зарахування позивачу до загального стажу періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 13 серпня 1988 року по 25 квітня 1996 року на пільгових умовах, виходячи з розрахунку один рік за один рік і шість місяців, необхідна наявність трудової угоди. На момент звернення позивача до управління ПФУ не було підстав для призначення йому пільгової пенсії.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що в 1976 року ОСОБА_1 прийшов працювати до них в бригаду каменщиком. В 1978 році він пішов служити в армію, а після армії знов повернувся до них. Вони працювали вахтовим методом. Йому невідомо, чи робилися відповідні записи в трудову книжку ОСОБА_1, так як його трудової книжки він не бачив.

Аналогічні покази в судовому засіданні дав і свідок ОСОБА_6

Заслухавши пояснення сторін, cвідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, давши їм належну правову оцінку, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 21.08.2014 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

20.11.2014 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв'язку із відсутністю пільгового стажу роботи за Списком № 2, який має складати 12,6 років, та загального стажу, який має складати 25 років, про що свідчить копія протоколу засідання комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсії відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення, № 23 від 20.11.2014 року (а.с.10).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Чоловікам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року № 58, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються

печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до записів трудової книжки, копія якої долучена до позовної заяви, позивач ОСОБА_1 з 20.07.1976 року по 10.05.1978 року працював каменщиком 2 р., з 23.05.1978 року по 19.05.1980 року проходив службу в лавах Радянської армії, з 16.06.1980 року по 15.06.1987 року працював каменщиком 3р., з 18.07.1987 року по 01.10.1987 року каменщиком по 4 розряду по вахтово-експедиційному методу, з 05.10.1987 року по 10.10.1988 року каменщиком по 4 розряду на вахтовий метод роботи, з 10.13.1988 року по 01.01.1989 року каменщиком 4 розряду в будівельно-монтажний цех по вахтово-експедиційному методу, з 01.08.1990 року по 25.04.1996 року монтажником стальних і залізобетонних конструкцій 5 розряду по вахтово-експедиційному методу, з 31.03.1998 року по 01.07.1998 року призначено виплату допомоги по безробіттю, а з 01.07.2009 року працює муляром 4 розряду (а.с.8-9).

В трудовій книжці позивача не завірено печаткою запис про звільнення 10.05.1978 року в зв`язку з службою в армії.

З архівної довідки ОАО «Газпромнефть» від 19.04.2013 року № 01/5-17/1273 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працював повний робочий день вахтовим методом у Нафтогазодобувному управління «Холмогорнефть» Виробничого об'єднання «Ноябрьскнефтегаз» з 13.10.1988 року (наказ про прийняття від 11.10.1988 року № 210-к) по 01.03.1992 року (наказ про звільнення від 02.03.1992 № 51-к) каменщиком, монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій, в Будівельно-монтажному управлінні Нафтогазодобувному управління «Холмогорнефть» Виробничого об'єднання «Ноябрьскнефтегаз» с 02.03.1992 року (наказ про прийняття від 02.03.1992 року № 2-к) по 25.04.1996 року (наказ про звільнення від 30.04.1996 року № 19-к) монтажником ЖБК (а.с.11).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном (пункт 20 Порядку).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовують списки, на період роботи особи, тобто, якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003 року застосовуються Списки № 1, 2, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи.

Посада «каменщика» до 1991 року не передбачена Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 № 1173, що була чинною у спірні періоди роботи позивача.

Тому до 1991 року позивач не має права на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки посада «каменщика» не передбачена вищезазначеним Списком № 2, що була чинною у спірні періоди роботи позивача.

З 01.08.1990 року позивач переведений на посаду «монтажника» та був звільнений з даної посади 25.04.1996 року, про свідчить копія трудової книжки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці. Відповідно до даного Порядку атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до пункту 4.5 вказаного Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року № 21-183а13, від 25 листопада 2014 року № 21-519а14, 17.03.2015 року № 21-585а14.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, а тому у позивача не виникло право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Суд також не приймає до уваги покази свідків в судовому засіданні, оскільки останні лише підтвердили факт роботи ОСОБА_1 на посаді каменщика з 1976 року по 1978 рік, але навіть вказаних років не вистачає для призначення пільгової пенсії ОСОБА_1

Згідно з пункту 5 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-VI) пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-VI, який набрав чинності з 01.01.2004 року, передбачено тимчасово, до ухвалення відповідного закону, період роботи до 01.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, колишнього СРСР, а також: на острові Шпіцберген, зараховувати до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що було чинним до 01.01.1991 року.

Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до цих районів, було встановлено указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 року «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 року.

Відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Підпунктом «д» пункту 5 цього Указу передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Оскільки позивачем ОСОБА_7 не було надано доказів, що він укладав строковий трудовий договір, працюючи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а в довідці ОАО «Газпромнефть» від 19.04.2013 року № 01/5-17/1273 відсутні відомості про проведення атестації робочого місця, то на позивача не поширюються вимоги пільгового обчислення стажу.

Крім того, позивачем в управління ПФУ не було надано пільгової довідки з місця теперішньої роботи. Вказана довідка була надана позивачем під час судового розгляду даної справи. Відповідно до довідки № 1 від 14.09.2015 року підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно працює в ФОП «ОСОБА_1.» і займає посаду муляра з 09.07.2009 року, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 складає 1270 грн. 00 коп. Однак, в поданій довідці не зазначено про результати проведеної атестації робочого місця умов праці (атестації робочого місця) на посаді «муляра» з 01.07.2009 року, що також не дає підстав суду для зарахуванням періоду роботи на даній посаді до пільгового стажу та виникнення у позивача право на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах своїх повноважень, не порушив права позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відмова управління ПФУ у Вінницькому районі у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах є обґрунтованою, відповідає вимогам закону, тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року, Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указом Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», ст.ст. 4, 6-12, 71, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах - відмовити.

Постанова може бути оскарженою до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. В разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська