Справа № 296/11780/14-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Бондарчук В.В.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"09" вересня 2015 р. Справа № 296/11780/14-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

представника відповідача Молот Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "26" травня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про визнання бездіяльності протиправною і зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 26 грудня 2014 року звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо не приведення у відповідність до чинного законодавства розміру її пенсії як державного службовця на виконання вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на момент призначення пенсії 13.04.2010), ст. 66 Закону України " Про пенсійне забезпечення " (в редакції, чинній на момент призначення пенсії 13.04.2010) в розмірі 86 % суми заробітної плати, неврахування при її обчисленні винагороди за вислугу років у розмірі 40 %, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15319,77 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань 7393,94 грн. та індексації заробітної плати всього на суму 26 031,23 грн.; зобов'язати відповідача провести розмір її пенсії ( здійснити перерахунок) у відповідності до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу" ( в редакції, чинній на момент призначення пенсії 13.04.2010), ст. 66 Закону України " Про пенсійне забезпечення " (в редакції, чинній на момент призначення пенсії 13.04.2010) в розмірі 86 % суми заробітної плати з урахуванням у її складові винагороди за вислугу років у розмірі 40 %, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15319,77 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань 7393,94 грн. та індексації заробітної плати в сумі 3317,52 грн., всього на суму 26 031,23 грн.; стягнути з відповідача різницю між перерахованою та фактично призначеною пенсією за період з 10.07.2012 року та зобов'язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення протягом місяця з дня набрання постанови законної сили.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 26 травня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі щодо призначення ОСОБА_3 10.07.2012 пенсії державного службовця в меншому розмірі, ніж визначено законодавством, а саме щодо визначення її у розмірі 80% від заробітної плати замість 86%, неврахування при її обчисленні винагороди за вислугу років у розмірі 40%, матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 319, 77 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7 393,94 грн. та індексації заробітної плати в сумі З 317,52 грн., а всього 26 031,23 грн.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі щодо не приведення у відповідність до чинного законодавства розміру пенсії ОСОБА_3 як державному службовцю на виконання вимог ст. 37 Закону України «Про державну служб " (в редакції, чинній на момент призначення пенсії - 13.04.2010р.), ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії - 13.04.2010р.), в розмірі 86 % суми заробітної плати, неврахування при її обчисленні винагороди за вислугу років у розмірі 40%), матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 319,77 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7 393,94 грн. та індексації заробітної плати в сумі З 317,52 грн., а всього 26 031,23 грн.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі привести розмір пенсії ОСОБА_3 (здійснити перерахунок) у відповідність до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, на момент призначення пенсії - 13.04.2010р.), ст. 66 З України «Про пенсійне забезпечення» (в чинній редакції на момент призначення пенсії 13.04.2010 р.) - у розмірі 86 % суми заробітної плати з урахуванням у її складі винагороди за вислугу років у розмірі 40%), матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 319,77 гри., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7 393,94 грн. та індексації заробітної плати в сумі 3 317,52 грн., а всього 26 031, 23 грн.

Решту позовних вимог залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач по справі - Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. Вважає, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Зазначає що довідка про складові заробітної плати відповідно до якої позивач просить здійснити перерахунок була надана до управління під час звернення 26.11.2014 року.

Позивачка судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржувала.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 13 квітня 2010 року призначена пенсія по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" у розмірі 86 % від суми заробітної плати.

Встановлено, що позивачка неодноразово зверталася до відповідача з заявами про перерахунок пенсії відповідно до законодавства, чинного на момент її звільнення з посади.

Так, 09.07.2012 позивач звернулась до відповідача із заявою про проведення їй перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за період з 2005-2010 роки та надала довідку про розмір заробітної плати, зокрема її складових від 06.07.2012.

За наслідками проведеної перевірки, работодавець позивача відкликав довідку про розміри заробітної плати від 06.072012 та надав довідку №24775/С/о5 від 28.08.2012.

Відповідно до наданої довідки та заяви позивача, такий перерахунок пенсії був проведений шляхом зменшення розміру заробітної плати яка входила в розрахунок пенсії з 86% на 80%.

Про проведений перерахунок позивач повідомлений не був.

На звернення позивача від 18.06.2013 з наданням довідки про складові заробітної плати щодо перерахунку пенсії, пенсійним органом було відмовлено з підстав недоцільності проведення такого перерахунку.

Відмовлено позивачу у проведенні перерахунку пенсії на її звернення від 22.10.2014 , 26.11.2014 та 23.12.2014.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернулась до суду.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що відмова у проведенні перерахунку не ґрунтується на вимогах чинного пенсійного законодавства.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ "Про державну службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Законом України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч. 1 ст. 1 Закону).

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Отже, висновки Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області про те, що матеріальна допомога на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, не враховується при обчисленні розміру його пенсії, є наслідком порушення правил застосування норм права: відповідачем перевагу було надано положенням законів № 3723-XII та № 108/95-ВР, які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та стаття 66 Закону №1788.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 20.02.2012 року у справі №21-430а11 та від 03.06.2014 року.

Індексація заробітної плати згідно висновку Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №708/0/4-143 є складовою частиною заробітної плати є додатковою заробітною платою.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна пата підлягає індексації у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про оплату праці" у період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо зменшення позивачу розміру пенсії з 86% на 80% заробітної плати та щодо відмови у включенні в розрахунок пенсії позивача складових заробітної плати як то матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, винагороди за вислугу років та індексації відповідно до Закону України "Про державну службу", є безпідставними та такими, що суперечать вимогам закону.

Колегія суддів вважає, що права позивача в частині зменшення заробітної плати з 86% на 80%, неврахування складових заробітної плати: матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 319, 77 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7 393,94 грн. відповідно до довідки №24775/С/о5 від 28.08.2012 є порушеними з 10 липня 2012, оскільки встановлено, що про порушене право позивач дізналась лише у грудні 2014 році.

Відповідач доказів про належне повідомлення позивача на її звернення суду не надав.

Разом із тим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушене право ОСОБА_3 щодо винагороди за вислугу років та індексації заробітної плати з 10.07.2012 року .

Відповідно до статей 83, 84, 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення", статей 43, 44, 45, 46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", призначення чи перерахунок пенсії проводиться виключно на підставі звернення (заяви) особи до відповідного територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі. Пенсія призначається чи перераховується з дня звернення, крім окремих випадків, передбачених згаданими Законами.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Встановлено, що ОСОБА_3 зверталася до Управління Пенсійного фонду України м. Житомирі Житомирської області 26.11.2014 року. До заяви надала довідку Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Житоирській області № 39787/с/05 від 18.11.2014, а відтак має право на проведення перерахунку та виплати пенсії з врахуванням винагороди за вислугу років 40% та індексації заробітної плати лише з 01.12.2014.

Крім того суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визнання протиправними дій відповідача щодо призначення пенсії позивачу з урахуванням всіх вищезазначених складових з 10.07.2012, оскільки пенсія позивачу була вже призначена з 13.04.2010.

Зміна складових заробітної плати була підставою для проведення перерахунку пенсії, а не її призначення.

Крім того зазначені позивачем вимоги, які були задоволені судом першої інстанції, є не конкретними та не поновлюють порушене право позивача.

Встановлено, що фактично позивач просить провести їй перерахунок пенсії з врахуванням в її розмірі матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 319, 77 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7 393,94 грн. винагороди за вислугу років у розмірі 40% та індексації заробітної плати в сумі З 317,52 грн. відповідно до наданих довідок про такі складові заробітної плати.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищезазначені обставини та ухвалив рішення без дотримання вимог матеріального та процесуального права..

Відповідно до ч.1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від "26" травня 2015 р. скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі щодо відмови у проведенні ОСОБА_3 перерахунку пенсії державного службовця яка становить 86% заробітної плати з врахуванням у її складі винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб та індексації заробітної плати.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Житомирі провести ОСОБА_3 перерахунок пенсії державного службовця з розміру, що становить 86% заробітної плати, з врахуванням у її складі матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 15 319, 77 грн., матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових потреб в сумі 7 393,94 грн. відповідно до довідки №24775/С/о5 від 28.08.2012, з 10 липня 2012 року, та винагороди за вислугу років у розмірі 40%, індексації заробітної плати в сумі З 317,52 грн. відповідно до довідки №59787/С/05 від 18.11.2014, з 01 грудня 2014 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "11" вересня 2015 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,10000

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в м.Житомирі Житомирської області вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

- ,