Справа № 2а-1870/5914/11
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2011-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2011 р. Справа № 2a-1870/5914/11

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кравченка Є.Д.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Глухівської міської ради до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Управління праці та соціального захисту населення Глухівської міської ради (далі позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просить, з урахуванням уточнення, скасувати постанову Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області (далі відповідач) від 03.08.2011 ВП 27208662 про накладення штрафу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постанова про накладення на Управління ПСЗН Глухівської МР штрафу за невиконання рішення суду є безпідставною, оскільки постанову суду, якою зобовязано позивача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу як ветерану війни - учаснику бойових дій за 2009 рік, не було ним виконано у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом, з поважних причин, а тому у відповідача не було правових підстав до застосування санкцій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У заяві, поданій до суду 29.08.2011 позивач просив розгляд справи провести без участі представника Управління ПСЗН Глухівської МР (а.с. 21).

Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень стосовно позовних вимог не надсилав.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового розгляду справи в судовому засіданні забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, крім випадків неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження).

Таким чином, фіксування судового засідання по справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає приходить ждо висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.06.2011 старшим державним виконавцем Куликом В.В. підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа за № 2а-3178/09 від 02.12.2010, виданого Глухівським міськрайонним судом Сумської області про зобовязання Управління ПСЗН Глухівської МР перерахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу як ветерану війни - учаснику бойових дій за 2009 рік, відповідачу було запропоновано добровільно виконати зазначену постанову в термін до 10.06.2011 (а.с. 5).

01.07.2011 позивачем до відповідача було направлено лист з проханням зупинити виконавче провадження в зв'язку з обмеженістю фінансових ресурсів Державним бюджетом України на 2011 рік (а.с. 6).

23.06.2011 старшим державним виконавцем Куликом В.В. підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області за невиконання позивачем судового рішення було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680, 00 грн. (а.с.9).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606 (далі - Закон № 606) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 Закону № 606, вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України; невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 25 Закону № 606, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець зазначає про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та попереджає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий лист № 2а-3178/09 від 02.12.2010 Глухівським міськрайонним судом Сумської області зобов'язує позивача вчинити певні дії, а саме здійснити перерахунок та виплату, тобто це рішення немайнового характеру. Виконання рішень у немайнових спорах здійснюється відповідно до глави 8 Закону № 606, а саме відповідно до вимог статті 75.

Так, частиною 2 статті 75 Закону № 606 передбачено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 89 Закону № 606 у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

На думку суду доводи позивача, з приводу того, що рішення суду не було виконано ним з поважних причин, а саме: через не виділення таких коштів Управлінню праці та соціального захисту населення Глухівської МР, розмір яких не передбачений у Державному бюджеті, є безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

В свою чергу, статтею 30 Бюджетного кодексу України передбачено, що видатки Державного бюджету України включають бюджетні призначення, встановлені законом про Державний бюджет України на конкретні цілі, що повязані з реалізацією державних програм, перелік яких визначено статтею 87 зазначеного Кодексу, відповідно до якої до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать також видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, встановленому цим Кодексом..

Статтею 21 Бюджетного кодексу України визначено, що для здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Відповідно до ст. 22 вказаного Кодексу, головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, передбаченими законом про Державний бюджет України можуть бути виключно: органи, уповноважені відповідно Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України забезпечувати їх діяльність, в особі їх керівників, а також міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України та інші спеціалізовані суди; установи та організації, які визначені Конституцією України або входять до складу Кабінету Міністрів України, а також спеціально уповноважені законом органи на здійснення розвідувальної діяльності, Національна академія наук України, Українська академія аграрних наук, Академія медичних наук України, Академія педагогічних наук України, Академія правових наук України, Академія мистецтв України, в особі їх керівників.

Судом було встановлено, що позивачем ні державному виконавцю під час виконання рішення суду, ні суду, не було надано доказів поважності причин невиконання рішення суду щодо зобовязання позивача вчинити дії по перерахунку та виплаті призначеної ОСОБА_1 разової грошової допомоги відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Враховуючи, що позивачем без поважних причин не були виконані вимоги державного виконавця з примусового виконання постанови Глухівського міськрайонного суду № 2а-3178/09 від 02.12.2010, а тому суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно, у відповідності до ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України та в межах прав, наданих йому Законом України "Про виконавче провадження", винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 680, 00 грн., а тому не вбачається підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову Управління праці та соціального захисту населення Глухівської міської ради до Підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області про скасування постанови відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) Є.Д. Кравченко

З оригіналом згідно

Суддя Є.Д. Кравченко