Справа № 2-а-7452/11
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-7452/11
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 2-а-7452/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» червня 2011 року м.Бровари Київської області

Суддя Броварського міськрайоннного суду Київської області Василишин В.О., розглянувши в порядку скороченого провадження справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області (далі - ОСОБА_2 ПФУ) про зобов'язання здійснити перерахунок і виплату підвищення до пенси та додаткової пенсії, за шкоду заподіяну здоров'ю, а також стягнення щомісячної державної допомоги «дітям війни»,

встановив:

У червні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області, у якому зазначила, що вона є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 4, що підтверджується посвідченням серії В-П № 222443, перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та отримує пенсію за віком.

Проживає вона у селі Рожни Броварського району Київської області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23 липня 1991 року № 106 віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю, що підтверджується копією її паспорту.

Згідно із ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 06 червня 1996 року) громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

-у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

-у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

-у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у вказаних розмірах.

Таким чином, ОСОБА_2 ПФУ повинно нараховувати та виплачувати їй доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

ОСОБА_2 ПФУ визначає розмір доплати до пенсії згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26 липня 1996 року № 836, на підставі якої доплата у зоні посиленого радіоекологічного контролю здійснюються в розмірі 05 грн. 20 коп., що суперечить положенням зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» її як особі, віднесеній до категорії 4, повинна виплачуватись додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Однак, відповідач ОСОБА_2 ПФУ на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 виплачує їй як особі, віднесеній до категорії 4, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 5 % прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, що це відповідає розміру, визначеному вказаним вище Законом.

Про те, що ОСОБА_2 ПФУ нараховує та виплачує їй як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, вказані вище доплату до пенсії та додаткову пенсію, за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах, визначених постановами Кабінету Міністрів України.

Крім того, позивач відноситься до соціальної групи «діти війни» відповідно до вимог відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», 11 якими була зупинена дія положень Закону України «Про соціальний захист дітей війни», на підставі яких їй повинна була нараховуватись державна соціальна допомога. Разом з тим, відповідач не здійснив нарахування та виплату зазначеного підвищення до пенсії.

Просила: - визнати дії ОСОБА_2 ПФУ щодо невиплати їй щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячної доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю згідно із ст.ст. 51, 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправними; - зобов'язати ОСОБА_2 ПФУ провести з 08 грудня 2010 року перерахунок та доплату їй підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно із ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист , громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі однієї мінімальної заробітної * плати та здійснити доплату недотриманих сум пенсії з урахуванням проведених виплат; - зобов'язати ОСОБА_2 ПФУ провести з 08 грудня 2010 року перерахунок розміру її додаткової пенсії згідно із ч. З ст. 51, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 15 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та здійснити виплату недоплачених сум пенсії з урахуванням проведених виплат; - зобов'язати нарахувати та виплатити їй несплачену щомісячну державну соціальну допомогу з 22 лютого 2011 року із розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком.

Відповідач ОСОБА_2 ПФУ у запереченнях на позовну заяву просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, вважає, що доплата до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачуються позивачу на підставі чинних постанов Кабінету Міністрів України, які відповідно до ст. 117 Конституції України є обов'язковими для виконання. Зокрема щодо вимог позивача відносно зобов'язання нарахування їй щомісячної соціальної державної допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за 2008 рік, міститься обґрунтування, про те, що Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI в статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було внесено зміни, якими змінено розмір підвищення та встановлено, що дане підвищення виплачується у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, і становить 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01 січня 2008 року особам, які входять до соціальної категорії дітей війни, було нараховано та виплачується дане підвищення відповідно до встановлених розмірів, в тому числі і ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи, вважаю що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 4, що підтверджується посвідченням серії В-П № 222443. З 05 травня 1976 року зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, яке згідно із постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року № 106 віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю, перебуває на обліку в ОСОБА_2 ПФУ та отримує пенсію за віком.

ОСОБА_1 відноситься до соціальної групи «діти війни» відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що підтверджується посвідченням АА № 113091. Позивач є пенсіонером за віком, пенсію отримує в ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Броварському районі. Цей статус позивача відповідачем не заперечувався, крім того статус «дитина війни» визначається автоматично по даті народження пенсіонера в період з 03 вересня 1927 року по 02 вересня 1945 року.

У ч. ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції Закону від 06 червня 1996 року № 230/96-ВР) передбачено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, пенсії підвищуються у вказаному розмірі.

За змістом ст. 49, ч. З ст. 51 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається після виникнення права на державну пенсію у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком.

Підпунктами 9, 13 пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року, який набрав чинності з 01 січня 2008 року, було внесено зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тексти ст. ст. 39, 51 цього Закону викладено в новій редакції та встановлено, що громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а особам, віднесеним до категорії 4, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається в розмірі 5 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18 листопада 2004 року № 2195-IV, набрав чинності 01 січня 2006 року).

Пунктом 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було зупинено, як і в 2006 році було зупинено цю ж норму Законом України «Про Державний бюджет на 2006 рік».

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення, зокрема, пункту 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року .зворотньої дії в часі не має, відтак на період до 09 липня 2007 року не поширюється.

Рішень щодо аналогічних норм Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» Конституційним Судом України не приймалось.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107- VI від 28 грудня 2007 року встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року щодо внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 22 травня 2008 року відновлено дію ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тому з цього часу позивач як непрацюючий пенсіонер, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на доплату до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, їй має виплачуватись у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, а також підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30 %.

Із заперечень на позов видно, що ОСОБА_2 ПФУ виплачує позивачу ОСОБА_1, як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, доплату до пенсії в розмірі 05 грн. 20 коп., додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 5 % прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а також виплата в розмірі 10 % від прожиткового мінімуму доходів громадян, згідно із постановами Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 та від 28 травня 2008 року № 530, що суперечить положенням вказаного вище Закону.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору застосуванню підлягають ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року та № 530 від 28 травня 2008 року.

Із змісту ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випливає, що під час визначення розміру пенсій за основу їх , нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

У ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно- правовими актами.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30 %, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, ч. З ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

У даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку суду не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України» та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» рішення пpo призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання ОСОБА_1 є ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку і доплати їй підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, а також домісячної соціальної допомоги «дітям війни» підлягають задоволенню.

У зв'язку з наведеним, суд вважає необхідним зобов'язати ОСОБА_2 ПФУ здійснити з 08 грудня 2010 року перерахунок та доплату підвищення до пенсії позивачу як особі, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, та щомісячну державну соціальну допомогу із розрахунку 30 % мінімальної пенсії за віком, а також виплатити з 22 лютого 2011 року недоплачені суми пенсії.

На підставі ст. ст. 19, 152 Конституції України, ст. ст. 39, 51, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про соціальний захист дітей війни», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 8, 9, 69, 71, 86, 99, 159 - 163, 1832, 256 КАС України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю згідно ст.ст. 39, 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» протиправною.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області провести з 08 грудня 2010 року перерахунок та доплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно із ч.ч. 1, 2 ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"» в розмірі однієї мінімальної заробітної плати та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області провести з 08 грудня 2010 року перерахунок розміру додаткової пенсії ОСОБА_1 згідно із ч.З ст.51, ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 15 % мінімальної пенсії за віком, виходячи З розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове дерйсавне пенсійне страхування», та здійснити виплату недоотриманих сум пенсії з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Броварському районі Київської області здійснити перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого ч.І ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та на підставі положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», та провести відповідні виплати з 22 лютого 2011 року.

Постанова суду підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у зазначений вище строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин