Справа № 1418/8/12
Суддя: Васильченко Н. О.
Дата ухвалення: 2012-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1418/8/12
П о с т а н о в а

І м е н е м У к р а ї н и

07.05.2012 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді: Васильченко Н.О.,

при секретарі: Кічігіну Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області адміністративну справу за позовом прокурора Новобузького району Миколаївської області в інтересах держави Новобузького районного центра зайнятості Миколаївської області до ОСОБА_1 про стягнення сум безпідставно отриманих коштів на випадок безробіття, -

ВСТАНОВИВ :

04.01.2012 року прокурор Новобузького району Миколаївської області звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах Новобузького районного центру зайнятості Миколаївської області в якому просив стягнути з ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти на випадок безробіття в розмірі 14716,19 гривень.

Свої позовні вимоги позивач аргументував тим, що в період з 27.06.2005 по 22.08.2005 року та з 03.05.2010 по 27.01.2011 року відповідачці була нарахована соціальна допомога по безробіттю на загальну суму 14716,19 гривень, проте, 26.07.2011 року стала відома інформація, що відповідачка зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності, а отже отримана нею державна (соціальна) допомога є безпідставною та такою що підлягає поверненню в рахунок держави.

В судовому засіданні прокурор та представник Новобузького центру зайнятості Миколаївської області свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнала та просила суд залишити позов без задоволення, оскільки наголошувала на тому, що відповідачці не було відомо про те, що вона зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності оскільки з такою заявою зверталася ще 11 вересня 1998 року, а про результати її розгляду повідомлена належним чином не була.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи в їх сукупності дійшов наступного висновку.

Так судом встановлено, що 29.03.2005 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до Новобузького районного центру зайнятості Миколаївської області з метою пошуку роботи та була зареєстрована як така, що шукає роботу.

29.03.2005 року відповідачка також подала заяву з проханням до вирішення питання про її працевлаштування надати їй статус безробітної з виплатою соціальної допомоги по безробіттю.

Наказом Новобузького районного центру зайнятості №НТ050329 від 29.03.2005 року ОСОБА_1 (відповідачці) був наданий статус безробітної та призначена виплата допомоги по безробіттю протягом 56 календарних днів з 28.05.2005 року по 21.08.2005 рік.

У звязку із звільненням відповідачки з останнього місця роботи за власним бажанням і без поважних причин та не сприяння своєму працевлаштуванню, виплату допомоги по безробіттю було скорочено з 29.03.2005 року по 26.06.2005 року. Фактична виплата допомоги розпочалася з 27.06.2005 року та була припинена 22.08.2005 року. Загальна сума отриманої допомоги за вказаний період склала 195,56 гривень.

Крім того, 26.04.2010 року відповідачка повторно (вдруге) звернулася до Новобузького районного центру зайнятості з приводу пошуку роботи. Згідно заяви відповідачки від 03.05.2010 року, Наказом Новобузького районного центру зайнятості Миколаївської області №НТ100505 від 05.05.2010 року, їй було надано статус безробітної та призначеного виплату допомоги по безробіттю протягом 360 календарних днів з 30.05.2010 року по 27.04.2011 рік включно в розмірі 14520,63 гривень.

Наказом Новобузького районного центру зайнятості Миколаївської області від 21.01.2011 року ОСОБА_1 було знято з обліку у звязку з її письмовою заявою.

На ряду з вищевикладеним 26.07.2011 року Новобузькому районному центру зайнятості стало відомо про те, що відповідачка є субєктом підприємницької діяльності.

Так, згідно інформації Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області від 26.07.2011 року та додатку до неї (реєстраційної карти субєкта підприємницької діяльності фізичної особи), ОСОБА_1 була зареєстрована як субєкт підприємницької діяльності фізична особа.

Згідно ч.1 ст.2 ЗУ Про зайнятість населеннябезробітними визнаються громадяни, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів. Крім того, згідно п.б ст.1 до зайнятого населення належать громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві, а також члени особистих селянських господарств, діяльність яких здійснюється відповідно до Закону України "Про особисте селянське господарство".

В своїх запереченнях проти позову позивача, направлених до суду 04.01.2012 року, відповідачка ОСОБА_1 визнала факт того, що вона 11 вересня 1998 року дійсно зверталася до Новобузької РДА Миколаївської області з приводу її реєстрації як субєкта підприємницької діяльності, але останній її не повідомив про результати розгляду заяви. Таким чином відповідачка не знаючи про те, що вона являється субєктом підприємницької діяльності зверталася до Новобузького ЦЗ з приводу виплат соціальної допомоги.

Вищевказані доводи відповідачки суд не може прийняти до уваги, адже вона як особа, що звернулася до органів державної влади з заявою, мала можливість та повинна була, поцікавитись про результати її розгляду у встановлений законом термін.

Відповідно ст.36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно ст.39 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіттяспори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

За наведених вище обставин суд вважає, що позивачка як така що звернулася до Новобузького районного центру зайнятості Миколаївської області з заявою про виплату соціальної допомоги, не надала останньому правдиві відомості що впливали б на умови виплати їй забезпечення.

Обовязок збору та подання вищевказаних відомостей лежить саме на відповідачці, а не на органу який займається соціальними виплатами.

Таким чином позов позивача є обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню.

Оскільки позов позивача задовольняється у відповідності ст.94 КАС України з відповідачки підлягає також стягненню сума судового збору в розмірі 147,16 гривень.

Керуючись ст.ст. 3,7,8,9,12,71,160,162,163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов прокурора Новобузького району Миколаївської області в інтересах держави Новобузького районного центра зайнятості Миколаївської області до ОСОБА_1 про стягнення сум безпідставно отриманих коштів на випадок безробіття задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Новобузького районного центру зайнятості Миколаївської області безпідставно отриману суму по безробіттю в розмірі 14716 гривень 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 147 гривень 16 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя Новобузького районного суду

Миколаївської області ОСОБА_3