Справа № 2-а-2/2010
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2/2010
Провадження №2-а-2/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2010 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі- Міськів Л.О.

з участю позивача- Яковлєва П.Є.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рожище справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Рожищенському районі про скасування постанови про накладення адмістративного стягнення від 24.07.2009 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Рожищенському районі про скасування постанови про накладення адмістративного стягнення від 24.07.2009 року.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що постановою від 24 липня 2009 року начальником Управління Пенсійного Фонду України в Рожищенському районі на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за порушення законодавства у сфері загальнообовязкового державного пенсійного страхування (ст.165-1 КУпАП). З врахуванням положень ч.2 ст.308 КУпАП розмір штрафу становить 3400 грн.

Вважає, що вказана постанова прийнята неправомірно та без врахування всіх обставин справи.

Факт несплати до 22 червня 2009 року страхових внесків за травень 2009 року не заперечує. Разом з тим вважає, що на момент виявлення правопорушення чинним було законодавство про адміністративні правопорушення, яким передбачалось накладення штрафу за дане правопорушення в розмірі 170 грн., розмір штрафу 1700 грн. за дане правопорушення введений Законом України, який набрав чинності 11.06.2009 року.

Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.07.2009 року та поновити строк на оскарження зазначеної постанови.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві і просить задовольнити їх. Додатково суду пояснив, що не міг сплатити страхові внески, оскільки всі банківські рахунки ВАТ «Рожищесільмаш» арештовані виконавчою службою і він був позбавлений можливості сплатити вказані кошти.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечив. Вважає, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності від 24.07.2009 року постановлена у відповідності до вимог КУпАП. В поновленні строку на оскарження зазначеної постанови, передбаченого ст.289 КУпАП просить відмовити, оскільки він пропущений позивачем без поважних причин, оскаржувану постанову залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що за порушення п.6 ст.20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відносно директора ВАТ ВО «Рожищесільмаш» ОСОБА_2 14 липня 2009 року складений протокол про адміністративне правопорушення та постановою від 24 липня 2009 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1700 грн. З врахуванням положень ч.2 ст.308 КУпАП розмір штрафу згідно зазначеної постанови становить 3400 грн. В судовому засіданні встановлено, що зазначення ч.2 ст.165-1 КУпАП в протоколі та постанові є механічною помилкою (а.с.4,23).

З пояснень сторін вбачається, що з боку ВАТ ВО «Рожищесільмаш» дійсно мало місце недотримання вимог вказаного вище закону стосовно порушення строків внесення страхових внесків до ПФУ за травень 2009 рок, які у строк до 22.06.2009 року сплачені не були і вказана обставина сторонами не оспорюється.

На думку суду відповідачем вірно застосований штраф у розмірі 1700 грн., передбачений ч.5 ст.165-1 КУпАП за дане правопорушення, оскільки такий розмір штрафу введений Законом України від 05.03.2009 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо погашення заборгованості перед Пенсійним фондом України та посилення відповідальності за порушення законодавства у сфері загальнообовязкового державного пенсійного страхування», який набрав чинності 11.06.2009 року. Відповідно до п.6 ст.20 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» нараховані за відповідний базовий звітний період страхові внески сплачуються не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць. Тобто, на момент вчинення ОСОБА_2Є правопорушення діяв зазначений Закон України від 05.03.2009 року.

Згідно ч.5 ст.165-1 КУпАП дії, передбачені частиною третьою або четвертою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Сторонами по справі не оспорюється та обставина, що ОСОБА_2 протягом року неодноразово піддавався адміністративним стягненням за порушення строків сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України. Згідно ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

На основі встановлених обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача порушень вимог закону щодо притягнення позивача як керівника підприємства до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Разом з тим, згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ст.ст. 99,100 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною,

адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач отримав оскаржувану постанову 24.07.2009 року, із скаргою до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області звернувся 01.10.2009 року, до суду 28.10.2009 року, тобто з пропущенням десятиденного строку на оскарження постанови.

Позивачем не наведено жодної поважної причини пропущення строку звернення до суду, не встановлено таких причин і в судовому засіданні, тому суд не вбачає підстав для його поновлення.

Оскільки на тому, що пропущення строку звернення до адміністративного суду в даному випадку є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову, наполягає представник відповідача, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 69,71,99,100,159-163 КАС України, п.6 ст.20 Закону україни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.165-1 ч.5 КУпАП України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_2 до Управління Пенсійного Фонду України в Рожищенському районі про скасування постанови про накладення адмістративного стягнення від 24.07.2009 року відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рожищенський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови, а в разі складення постанови у повному обсязі протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі, та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Рожищенського

районного суду ОСОБА_3