Справа № 826/4951/15
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2015-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 вересня 2015 року № 826/4951/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції в м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області
до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"
прозупинення видаткових операцій,

В С Т А Н О В И В:

ДПІ в м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про зупинення видаткових операцій.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 18.03.2015 податковий борг ПАТ "Укрнафта" перед бюджетом становить 2887306,73 грн, який виник в результаті несплати самостійно задекларованих сум по платежу «рентна плата» та не погашений. У зв'язку з чим, ДПІ в м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області були вжиті заходи з примусового стягнення заборгованості до бюджету виключно в межах та в порядку, передбаченому Податковим кодексом України, а тому позивач просить суд зупинити видаткові операції ПАТ "Укрнафта" на рахунках у банках за переліком.

У судове засідання представник позивача не прибув, подавши клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника ДПІ в м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі, посилаючись на відсутність у позивача (його посадових та службових осіб) повноважень податкового керуючого, так як постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2014 по справі № 826/14102/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.04.2015, встановлено виключну компетенцію Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників щодо призначення податкового керуючого/ податкових керуючих підприємству. Крім того, представник відповідача у наданих запереченнях зазначив, що станом на дату розгляду справи діє ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.03.2015 по справі № 826/4288/15, якою, зокрема і позивачу, заборонено вчиняти дії, пов'язані з виконанням функцій податкового керуючого.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до даних обліку ДПІ в м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області станом на 17.03.2015 податковий борг ПАТ "Укрнафта" () перед бюджетом становить 2 887 306,73 грн, який виник в результаті несплати самостійно задекларованих сум по платежам: "плата за користування надрами для видобування нафти" в розмірі 2 250 621,68 грн та "плата за користування надрами для видобування природного газу" в розмірі 636 685,05 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом прийнято податкову вимогу від 02.10.2014 № 132-25 на суму 1098082,42 грн,

02.10.2014 позивачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 1328/10/25-0/349.

11.03.2015 податковим керуючим ОСОБА_1 відповідно до доручення ДПІ у м. Яремчому від 04.03.2015 № 327/8/10-012 здійснено вихід за юридичною адресою підприємства для проведення опису майна у податкову заставу та складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу № 1 та акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим № 1.

Вищевказані обставини зумовили звернення контролюючого органу до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпунктів 20.1.31, 20.1.32 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючим органам надано право звертатися до суду:

щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень;

якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 89.4 статті 89 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Пункт 91.4 статті 91 Податкового кодексу України визначає, що у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Наведені норми Податкового кодексу України встановлюють право контролюючого органу на звернення до суду із вимогою зупинити видаткові операції на рахунках платника податків у банківських установах у випадку не допущення податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подання документів, необхідних для такого опису.

Як передбачає пункт 91.1 статті 91 Податкового кодексу України, керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 91.2 статті 91 Податкового кодексу України порядок призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до норм пунктів 1.4, 2.1, 2.2 Порядку призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №578, податковий керуючий - це посадова (службова) особа органу доходів і зборів за місцем обліку платника податків, на яку покладається виконання функцій, спрямованих на погашення податкового боргу платника податків.

Податковий керуючий призначається наказом керівника (виконуючого обов'язки керівника) органу доходів і зборів за місцем обліку платника податків.

Посадова (службова) особа органу доходів і зборів наділяється повноваженнями податкового керуючого з дати видання наказу керівника (виконуючого обов'язки керівника) органу доходів і зборів про призначення цієї особи податковим керуючим.

Пункт 91.3 статті 91 Податкового кодексу України встановлює, що податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно.

Таким чином, податковий керуючий набуває права та обов'язки, визначені Податковим кодексом України, у тому числі щодо опису майна платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу саме після його призначення.

Тому, суд приходить до висновку, що у контексті наведеного право на звернення до суду про зупинення видаткових операцій має контролюючий орган за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, який призначив податкового керуючого.

Частина перша статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з частиною четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем суду не надано доказів на виконання ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2015 щодо того, що податковим керуючим, на якого покладено виконання функцій, спрямованих на погашення податкового боргу ПАТ "Укрнафта" призначено саме ОСОБА_1 та інформацію про те, що ОСОБА_1 є посадовою (службовою) особою ДПІ у м. Яремчому ГУ ДФС в Івано-Франківській області.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначена податковим керуючим ПАТ "Укрнафта" наказом № 39 від 02.02.2015 "Про призначення податкового керуючого та закріплення СГ - боржників за податковим керуючим" з метою забезпечення практичного виконання глави 9 розділу ІІ Податкового кодексу України, наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 578 "Про затвердження Порядку призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого" та з метою погашення заборгованостей, тобто податковий керуючий ОСОБА_1 є посадовою особою Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

Однак, суд зауважує, що Долинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області не є позивачем у справі, а належним чином засвідчена копія наказу ДПІ в м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про призначення податковим керуючим ПАТ "Укрнафта" ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутня.

Таким чином, позивачем не доведено факту перешкоджання відповідачем податковому керуючому ДПІ в м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області виконувати покладені на нього обов'язки та факту відмови від опису майна у податкову заставу податковому керуючому ДПІ в м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.

Більше того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2014 по справі № 826/14102/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.01.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.04.2015, за позовом ПАТ "Укрнафта" до Богодухівської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу встановлено, що оскільки платником плати за користування надрами є ПАТ "Укрнафта", що отримало спеціальні дозволи на користування надрами, призначати такому платнику податків податкового керуючого має контролюючий орган за місцем реєстрації такої юридичної особи, що свідчить про те, що право щодо призначення податкового керуючого/податкових керуючих відповідачу у зв'язку з виникненням податкового боргу саме з плати за користування надрами належить до повноважень виключно Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено права та наявності правових підстав для звернення до суду про зупинення видаткових операцій ПАТ "Укрнафта".

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Зважаючи, що підставою для зупинення видаткових операцій є вчинення платником податків перешкод щодо виконання податковим керуючим повноважень, та, враховуючи, що судом встановлено виключна компетенція Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників у призначенні податкового керуючого ПАТ "Укрнафта", суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державної податкової інспекції в м. Яремчому Головного управління ДФС в Івано-Франківській області відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур