Справа № 2-а-359/10
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2010-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2010 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Ровенській В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного інспектора управління з контролю за використанням та охороною земель у Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 22 від 12 лютого 2009 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1Є звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до державного інспектора управління з контролю за використанням та охороною земель у Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання нечинною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення № 22 від 12 лютого 2009 року. Так, ОСОБА_1 вказує, що 06 лютого 2009 року відповідачем у його відсутність була проведена перевірка дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «Лакімет», за результатами якої встановлено самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,6941 га по вул. Тепличній, 37, шляхом встановлення металевого паркану по периметру ділянки, і збільшення орендованої ділянки до площі 1,30 га., про що складено акт № 53 від 06 лютого 2009 року. Також 06 лютого 2009 року відповідачем у відсутність представників ТОВ «Лакімет» був складений акт обстеження земельної ділянки № 19. Листом № 43 від 12 лютого 2009р. відповідач повідомив позивача про складання акту та направив його для ознайомлення, а також запропонував добровільно сплати нараховану шкоду за самовільне зайняття земельної ділянки. 12 лютого 2009 року згідно з проведеною перевіркою дотримання вимог земельного законодавства державним інспектором управління з контролю за використанням та охороною земель у Запорізькій області ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення № 003727/22, де вказано, що правопорушення вчинено директором ТОВ «Лакімет» ОСОБА_1Є, позивач з протоколом не погодився, про що вказав у протоколі. На підставі цього протоколу 12 лютого 2009 року відповідачем винесена постанова № 22 про накладання адміністративного стягнення за порушення вимог ст.ст. 125,126 Земельного Кодексу України, і ОСОБА_1Є визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на нього наклали адміністративне стягнення у розмірі 340 грн.

Позивач вважає цю постанову протиправною і просить її скасувати, так як у його діях відсутні ознаки правопорушення передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, бо паркан був встановлений попереднім власником.

У судовому засіданні 04 серпня 2010 року представник позивача підтримала позов у повному обсязі і додала, що доказом того, що паркан був встановлений попереднім власником земельної ділянки є зокрема план-схема, додана відповідачем до акту перевірки вимог земельного законодавства № 53 від 06 лютого 2009 року, де сам відповідач окреслив паркан навколо території, яка ще належала попередньому власнику - ПВКП «Астра», а також зазначила, що розмір земельної ділянки, якою користується ТОВ «Лакімет» згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна значно відрізняється від розміру ділянки, вказаному у всіх актах та постанові відповідача, тому протокол і розрахунок заподіяної шкоди не відповідають дійсності.

Відповідач у судове засідання жодного разу не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав.

Вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а також згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, вина позивача не була доведена, відповідачем не було перевірено факт встановлювання металевого паркану попереднім власником ПВКП «Астра», а з доданого до матеріалів справи плану-схеми земельної ділянки видно, що окреслена територія де встановлений паркан, належала ще ПВКП «Астра».

Згідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, а як свідчать матеріали справи відповідач цього не зробив, так як згідно наданого до справи договору купівлі-продажу недобудованої будівлі літ. А, по вул. Тепличній 37 у м. Запоріжжя між ТОВ «Лакімет» та ПВКП «Астра» видно, що будівля розташована на земельній ділянці площею 0,6536 кв.м (п.1.1договору), право користування якою згідно п.1 ст. 377 Цивільного Кодексу України перейшло до позивача, а відповідач у акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 53 від 06 лютого 2009 року, акті обстеження земельної ділянки № 19 від 06 лютого 2009 року, протоколі про адміністративне правопорушення № 003727/22 від 22 лютого 2009 року та постанові № 22 про накладання адміністративного стягнення вказує іншу площу земельної ділянки 0, 6059 га.

Таким чином, матеріали по справі про адміністративне правопорушення не були належним чином перевірені і не відповідають дійсності.

Приймаючи рішення по справі суд виходить з того, що згідно п. 2. ст. 71 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Інспектор управління з контролю за використанням та охороною земель у Запорізькій області ОСОБА_2 не скористалася своїми правами, та не виконала свої обовязки, як суб'єкта владних повноважень, не надала суду доказів та заперечень по справі.

Таким чином, за відсутності додаткових доказів, які стали підставою для винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що винесена постанова № 22 від 12 лютого 2009 року не відповідає вимогам законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до державного інспектора управління з контролю за використанням та охороною земель у Запорізькій області ОСОБА_2 про визнання нечинною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 22 від 12 лютого 2009 року задовольнити.

Визнати нечинною та скасувати постанову № 22 від 12 лютого 2009 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі, та поданням після цього, протягом 20 днів, апеляційної скарги або в порядку ст. 187 КАС України.

Суддя: Ю.В.Геєць