Справа № 22-а-21266/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Іванової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 06 серпня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Яготинському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому посилався на те, що з вересня 2006 року він є інвалідом війни 2-ї групи довічно і йому призначена пенсія згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб". Однак, дану пенсію він отримує в значно меншому розмірі ніж передбачено ч. З ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Просив визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача призначити, до нарахувати та виплатити йому підвищену пенсію, передбачену ч. З ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 23.1 1.1995 року № 458, як інваліду війни третьої групи в розмірі 200 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2006 року по 31 серпня 2006 року як інваліду війни другої групи в розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 01 вересня по 31 грудня 2006 року, з 01 січня по 31 грудня 2007 року, з 01 січня по 31 грудня 2008 року, з 01 січня по 31 грудня 2009 року. Зобовязати відповідача нарахувати йому підвищену пенсію згідно ч. 3 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 23.11.1995 року № 458, як інваліду війни третьої групи в розмірі 200 відсотків мінімальної пенсії за віком та як інваліду другої групи в розмірі 350 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01 січня 2010 року.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 06 серпня 2010 року в позові відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення його позову посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевогосамоврядування, посадових і службових осіб.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ у Яготинському районі Київської області, отримує пенсію по інвалідності 2 групи, внаслідок поранення, яке повязане з виконанням обовязків військової служби при виконанні

інтернаціонального обовязку згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Також позивач має статус інваліда армії, прирівняного до інваліда війни, відповідно до якого разом з розміром пенсії виплачується підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни, яке встановлено ст. 13 Закону України «Про статус ветерана війни, гарантії їх соціального захисту», частина перша якої передбачає суму підвищення для 2-ї групи інвалідності и розмірі 350 % мінімальної пенсії за віком, для 3-ї групи інвалідності - 200 % мінімальної пенсії за віком.

Така надбавка :йому виплачувалась у розмірі 19,91 грн.. згідно постанови КМУ від 03.01.2002 року № 1 до 01 січня 2006 року.

Згідно пункту 3 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» від 05 жовтня 2005 року № 2939-IY, внесено зміни до ст. 13 вказаного закону та зазначено, що інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне утримання чи соціальна державна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується: інвалідам 1 групи в розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам 2 групи виплачується в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, інвалідам 3 групи виплачується розмірі 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Судом першої інстанції встановлено, що починаючи з 01 січня 2006 року позивачу нарахована та виплачується пенсія відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» від 05 жовтня 2005 року, яка змінюється в залежності розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розміри якого. встановлюються Законами України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

З урахуванням наведеного, ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд прийшов до правильного висновку про те, що позивачу з 01 січня 2006 року нараховується пенсія відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», розмір якої змінюється в залежності від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставина» справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішенн Яготинського районного суду Київської області від 06 серпня 2010 року залишити бе змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протяго: двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судд