Справа № 22-а-1269/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Даценко Л.М.,

суддів: Савченка С.І., Іванової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 16 листопада 2009 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області про визнання дій протиправними та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, -

встановила:

У жовтні 2009 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати відмову відповідача щодо виплати їй щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, протиправною, зобовязати відповідача здійснити нарахування їй, як дитині війни, щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком на весь період чинності ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та стягнути з відповідача на її користь щомісячну державну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в сумі 2734,90 коп.

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 16 листопада 2009 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачці щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року. Зобов»язано відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачці підвищення до пенсії, як дитині війни, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з

22.05.2008року з урахуванням проведених виплат за цей період. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі УПФУ в Рокитнянському районі Київської області просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України "Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає терміни, згідно часини першої якої у цьому законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої Світової війни було менше 18 років.

Згідно ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» і відповідає встановленому прожитковому мінімуму.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Рокитнянському районі Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка їй виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2 пункту 41 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд обґрунтовано виходив із засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і здійснити позивачці відповідні нарахування, але у порушення вимог вказаної статті таких нарахувань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів відповідачу для виконання покладених на нього обовязків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині задоволення позовних вимог щодо періоду зобов»язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачці недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги, як дитині війни, у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком з 22.05.2008 року, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачка звернулась до суду 30 жовтня 2009 року (згідно дати реєстраційного штампу на позовній заяві - а. с. 1), тому враховуючи Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, положення ст. 99 КАС України, межі позовних вимог та момент звернення до суду позовні вимоги підлягають задоволенню з 30 жовтня 2008 року.

За наведених обставин, постанова суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Рокитнянському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 16 листопада 2009 року змінити в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата ОСОБА_1 недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги у вигляді підвищення пенсії на 30 % мінімальної пенсії за віком відповідне до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зазначивши даний період «з 30 жовтня 2008 року з врахуванням вже виплачених за цей період коштів».

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді