Справа № 22-а-22720/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

судців Савченка С.І., Іванової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2010 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити виплату недоотриманих сум щомісячної грошової доплати за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю,

встановила:

У грудні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому посилалася на те, що отримує доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, значно в меншому розмірі, ніж передбачено ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тому просила визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок та виплачувати на її користь щомісячну грошову доплату до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати починаючи з 01 листопада 2009 року відповідно до вимог ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 12 лютого 2010 року позовні вимоги задоволено. Визнано дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати доплати до пенсії позивачці неправомірними. Зобовязано УПФУ у м. Білі Церкві Київської області провести нарахування та виплатити суму доплати до пенсії позивачці згідно ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її рівні мінімальної заробітної плати з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити рішення, яким відмовити в позові в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивачка зареєстрована та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, територія якого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 віднесена до зони посиленого радіологічного контролю. Позивачка перебуває на обліку в УПФУ у м. Білій Церкві як непрацюючий пенсіонер, потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи категорія 4 і відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Однак відповідачем така доплата здійснювалась позивачці у розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Приймаючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку доплати до пенсії, передбаченої ст. 39 Закону, наведеного вище, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не постанова Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Постанова суду прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги зроблених судом висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

у хвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області відхилити, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду від 12 лютого 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді