Справа № 22-а-14177/11
Суддя: Савченко С. І.
Дата ухвалення: 2011-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

іменем України

м.Київ

11 липня 2011 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М,

суддів Іванової І.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі на рішення Бородянського районного суду Київської області від 19.08.2010 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання виплатити пенсію, -

встановила:

У червні 2009 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Крім того, згідно ст.39 вказаного Закону як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Вказував, що відповідач виплачує йому державну та додаткову пенсію, а також підвищення у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобовязати відповідача провести перерахунок державної та додаткової пенсій, а також доплати до пенсії, починаючи з 01.01.2010 р.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 19.08.2010 р. позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку державної та додаткової пенсій і підвищення протиправними та зобовязано ... відповідача нарахувати і виплатити позивачу державну пенсію у відповідності до вимог ст.50, ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, підвищення до пенсії у розмірі мінімального заробітку відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 1 січня по 2 червня 2010 р. та здійснити їх виплату.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна ^ скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивач як інвалід 2 групи та учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, має право на отримання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України <Лк> загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а також як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімального заробітку.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - категорія 1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ, отримує пенсію за віком і відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, а також підвищення до пенсії у розмірі мінімальною^ заробітку. Проте , державна та додаткова пенсії, а також підвищення виплачувалиЩР позивачу протягом 2010 р. згідно постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від

16.07.2008р. у меншому розмірі в фіксованих сумах, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обгрунтовано задовольнив позов частково в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку пенсії для інвалідів ЧАЕС 2 групи, потерпілих 1 категорії необгрунтовані, оскільки законодавство чітко встановлює розмір додаткової пенсії як величину кратну мінімальній пенсії за віком.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.З ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування^ мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розміщ^ пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку інших пенсій. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Інші заперечення апеляційної скарги не грунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до вимог абз.5 ч.І Закону України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2748-VI від 2 грудня 2010 року щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, апеляційні скарги щодо таких спорів, які подані до апеляційних судів др дня набрання^ чинності Законом України від 2 грудня 2010 року № 2748-УІ «Про внесення змін розділу XII «Прикінцеві положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами» в порядку цивільного судочинства, та апеляційні скарги, передані відповідним апеляційним судам згідно з пунктом 2 розділу II Закону України від 18 лютого 2010 року № 1691- VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами», провадження за якими не відкрито, розглядаються цими апеляційними судами у порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 19.08.2010 р. залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головючий

Судді