Справа № 810/2411/15
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду

01 вересня 2015 року 810/2411/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного Управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-140 від 20.11.2013 року на суму 6 984, 48 грн.

До матеріалів позовної заяви позивачем було додано заяву від 27.05.2015 про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Крім того, 01.09.2015 на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку (вх. № 13308/15 від 01.09.2015), відповідно до якої позивач просить суд поновити строк на звернення до суду щодо визнання протиправною та скасування вимоги № Ф-140 від 20.11.2013 року на суму 6 984, 48 грн., у зв'язку з наявністю поважних причин, що унеможливили вчасне звернення позивача з позовною заявою до суду.

Судом було досліджено зміст вищевказаних заяв та встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В той же час, ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Аналізуючи положення абз. 2 ч. 4 статті 25 Закону № 2464-VI, якими передбачено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом, суд дійшов висновку, що оспорювана вимога є рішенням суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, а відтак, вона може бути оскаржена до суду в межах встановленого ч. 5 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України місячного строку.

Аналогічна правова позиція висловлена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.04.2014 у справі К/800/45352/13.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана вимога № Ф-140 від 20.11.2013 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування була направлена на адресу позивача 20.11.2013.

Звернувшись до Київського окружного адміністративного суду 08.06.2015 року з позовною заявою, ФОП ОСОБА_1 було пропущено встановлений КАС України місячний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Заявляючи клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду позивач зазначає, що вперше звернулась з позовною заявою про оскарження вимоги Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області № Ф-140 від 20.11.2013 до суду в липні 2014 року, однак, як зазначено позивачем у заяві від 01.09.2015 та встановлено судом, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 у справі №810/4227/14 відповідну позовну заяву залишено без розгляду, у зв'язку з пропущенням позивачем строків звернення до суду.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 26.03.2015 у справі № 810/4227/14 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 було залишено без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2014 - без змін.

Як вже було зазначено, повторне звернення до суду з цим самим позовом було здійснено з пропуском встановленого КАС України місячного строку, а саме 08.06.2015, про що свідчить штамп ВДЗК (канцелярія) Київського окружного адміністративного суду про прийняття позовної заяви.

Як вбачається з наданих позивачем у заяві письмових пояснень щодо пропуску строку звернення до суду, ФОП ОСОБА_1 зазначає про неможливість вчасного звернення до суду, у зв'язку тим, що на утриманні позивача перебуває мати похилого віку, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка потребує постійного догляду та допомоги.

Крім того, позивач зазначає, що вона не мала фінансової можливості оплатити судовий збір в межах місячного строку, який передбачений для звернення до суду, оскільки вона отримує мінімальну пенсію.

Так, зокрема, позивачем долучено до вищевказаної заяви довідку Управління ПФУ у м. Білій Церкві № 4278/07 від 25.08.2015, з якої вбачається, що розмір щомісячної пенсії ОСОБА_1 становить 1 049, 00 грн.

Право на справедливий судовий розгляд є основоположною засадою всієї системи захисту прав та свобод людини.

Принцип юридичної визначеності та «право на суд» заявника, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 і полягає в тому, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним та підлягає дозволеним за змістом обмеженням, зокрема й щодо строків звернення до суду за захистом порушеного права. Норми, що регулюють строки подачі адміністративного позову, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту, в тому числі й у разі наявності певних обставин, які зумовили порушення встановлених процесуальних строків.

Така позиція була зазначена Європейським судом з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008.

Отже, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини та сукупність досліджених судом обставин, які свідчать про неможливості звернення позивача до суду у встановлений строк та з метою недопущення обмеження права позивача на судовий захист, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Відмова у визнанні поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду в даному випадку не буде пропорційна меті процесуального обмеження, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки обмежує право ФОП ОСОБА_1 на право доступу до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення і не може бути оскаржена окремо. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Суддя Дудін С.О.