Справа № 2-а-189/2010
Суддя: Харченко С. М.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Богодухівський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого Харченка С.М., при секретарі Мізяк М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Богодухові справу за скаргою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, інспектора ВДПС ВДАІ Охтирського району Сумської області, відділу ДПС ВДАІ Охтирського району РВ ГУМВС України в Сумській області на постанову по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ВМ № 085163 від 23 січня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 255 гривень - за недодержання вимог дорожніх знаків, розмітки проїжджої частини шляхів або безпечної дистанції, а саме зупинку автомобіля в зоні дії знаку ПДР «Зупинка для інвалідів».

Свої вимоги мотивує тим, що вказаного порушення з його боку не було,він рухався у відповідності до встановлених дорожніх знаків,при цьому знак «зупинка для інвалідів» не знаходився в зоні його видимості. Також вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням ст.33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України,при винесені постанови було порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні із вказаних в заяві підстав уточнив, що дійсно він в зазначений в постанові день, час та місці, рухаючись у відповідності до положень ПДР України, зупинив автомобіль в зоні дії відповідного знаку, при цьому додатковий знак, який надає право зупинки лише для інвалідів, було розвернуто в бік, він знаходився поза зоною видимості позивача. Будь яких інших знаків, попереджуючих про можливість зупинки лише для певної категорії водіїв, по ходу його руху до самого місця зупинки не було. Позивач зазначив що права, передбачені ст.268 КУпАП, йому роз"яснено не було.

Відповідач - інспектор ВДПС ВДАІ Охтирського району Сумської області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином.

Відповідач - представник відділу ДПС ВДАІ Охтирського району РВ ГУМВС України в Сумській області в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого:

Відповідно до вимог ст. 104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин.

Згідно ст. 11 ч. 2 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до ст.ст. 9-10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 1 КУпАП Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, тобто на посадову особу покладається обов'язок довести винність особи.

Як слідує з пояснень позивача, останній дійсно зупинив автомобіль в зоні дії знаку «Інваліди»,при цьому цей знак був розвернутий під кутом від проїжджої частини дороги, в ході приближення позивача до місця зупинки знаходився поза зоною його видимості (зазначене повністю підтвердив свідок ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні), в зв»язку з чим в діях позивача відсутня вина, а тому і склад вказаного в постанові правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не надав суду жодних доказів, які спростовують заперечення позивача та які можуть свідчити про свідоме порушення ним вимог дорожнього знаку.

Відповідно до ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та інші права, передбачені ст.268 цього Кодексу.У даному випадку позивач був обмежений в правах, наданих йому ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі змістом ст. 71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Відповідач жодних доказів правомірності свого рішення суду не надав.

При таких обставинах суд дійшов до висновку, що постанова ВМ № 085163 від 23 січня 2010 року про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність складу адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт винних, неправомірних дій позивача, а також без врахування положень ч.2 ст.33 КУпАП (загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення - щодо врахування особи порушника, ступеню його вини, обставин, що пом"якшують і обтяжують відповідальність), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, постанова визнанню протиправною, скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 4, 8, 86, 99, 159, ст.ст. 160 -163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 Павловича до ОСОБА_2,інспектора ВДПС ВДАІ Охтирського району Сумської області,відділу ДПС ВДАІ Охтирського району РВ ГУМВС України в Сумській області на постанову по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ВМ № 085163 від 23 січня 2010 року в справі про адміністративне правопорушення, про застосування у відношенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 255 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Богодухівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя