Справа № 226/3996/13-а
Суддя: Рибкін О. А.
Дата ухвалення: 2013-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/3996/13-а
Справа № 2-а/226/103/2013
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2013 року суддя Димитровського міського суду Донецької області Рибкін О.А., розглянувши у скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого вказала, що за постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2008 року у справі № 2а-1206/08 їй була призначена основна та додаткова пенсія відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішення суду вступило в законну силу, є обовязковим для виконання і не містить обмежень його дії в часі. Дане рішення виконувалось до 01.11.2011 року. З листопада 2011 року вона отримує пенсію не у розмірах, які були визначені судом, що порушує її цивільні права. Позивач посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року (справа Цибулько та інші проти України), яке також є обов'язковим для застосування і яким відхилені заперечення України про те, що Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року та постанова Кабінету Міністрів України № 745 від 06.07.2011 року є підставами для невиконання судового рішення, та визначено, що відсутність асигнувань з державного бюджету на виконання судового рішення не є підставою для його невиконання, що свідчить про порушення Україною ст.1 Протоколу №1 Конвенції, ч.1 ст.6, ст.13 Конвенції. Тому позивач просить визнати незаконними дії відповідача щодо припинення виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2008 року та зобов'язати відповідача виконувати вказане судове рішення у повному обсязі.

Відповідач надав суду заперечення, де вказав, що позивач перебуває на обліку у відповідача з 01.01.2006 року та отримує пенсію по інвалідності 2 групи як особа, постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, першої категорії, відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2008 року виконувалось у повному обсязі ОСОБА_2 до 01.11.2011 року. З 01.11.2011 року пенсія позивачу нараховувалась та виплачувалась у розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року № 3491, яким визначення порядку та розмірів виплат указаній категорії громадян делеговано уряду України.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач має статус особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, їй встановлена друга група інвалідності і вона знаходиться на обліку у відповідача, який здійснює йому нарахування та виплату пенсії по інвалідності (а.с.3-6).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2008 року відповідача зобов'язано здійснити з 05.11.2007 року перерахунок пенсії позивачу по інвалідності відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.10-14).

Судом встановлено, що відповідач на підставі постанови Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2008 року після набрання нею законної сили, виконав дане судове рішення, здійснивши перерахунок та виплату пенсії у визначеному законодавством та цим рішенням розмірі. З листопада 2011 року відповідач припинив виплату позивачеві пенсії відповідно до судового рішення.

Відповідно до вимог ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обовязковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок Державного бюджету.

Згідно за ч.2 ст.95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та цільове спрямування цих видатків.

Відповідно до ст.72 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України і використовуються на виплату пенсій та соціальних послуг, передбачених цим законом, забороняється використання коштів пенсійного Фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Пунктом 7 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року № 3491, який набрав чинності 19.06.2011 року, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом 4 та визначено, що норми і положення ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансування ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 року прийнято постанову № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року і яка визначила конкретні розміри пенсій особам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

23.11.2011 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1210 «Про підтвердження рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якою затверджено Порядок обчислення пенсій таким особам.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» від 22.12.2011 року № 4282, який набрав чинності з 01.01.2012 року, норми і положення ст.ст.20-23, 30-31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України ти бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Згідно з п.3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06.12.2013 року № 5515, який набрав чинності з 01.01.2013 року, норми і положення ст.ст.20-23, 30-31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України ти бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Статтею 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року № 20-рп визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VII Прикінцевих положень «Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 року № 2857-VI з наступними змінами, тобто норми закону, що делегують Кабінету Міністрів України право визначати порядок та розмір соціальних виплат громадянам.

В даному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави, пославшись, при цьому, на норми міжнародного права.

Так, згідно зі ст.22 Загальної декларації прав людини, розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави. Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 року.

Тобто, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України також зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч.1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Отже, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Відповідно до ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України» рішення і висновки Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання.

Таким чином, суд вважає, що виконання судового рішення не є безумовним і зміна законодавчих норм може вплинути на порядок та розмір пенсії. За вказаних обставин суд знаходить дії відповідача правомірними.

При постановленні даного рішення суд не приймає до уваги посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року у справі «Цибулько та 249 інших проти України», оскільки згідно з обставинами, наведеними у цьому рішенні, йдеться мова про нараховані, але не виплачені суми за судовим рішенням.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.9, 11, 86, 94, 97, 98, 99, 100, 158-163, 1832, 185-186, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: