Справа № 22-а-21134/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Кашперської Т.Ц., Іванової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними, проведення перерахунку, виплату державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю та підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю які передбачені ст. ст. 39, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, та одержує державну пенсію, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю та підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просив суд визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю та підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж вісім мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі - одна мінімальна заробітна плата відповідно до вимог ст. ст. 39, 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22 травня 2008 року. В попередньому судовому засіданні позивач відмовився від своїх вимог щодо підвищення пенсії непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі - одна мінімальна заробітна плата відповідно до вимог ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2010 року позов задоволено частково, визнано дії відповідача неправомірними та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачеві з 22 травня 2008 року з урахуванням раніше здійснених виплат державної пенсії як інваліду другої групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач зареєстрований і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ м. Білій Церкві Київської області і отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197-198, 200, 205-206 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області залишити без задоволення, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді