Справа № 332/2719/13-а
Суддя: Федоренко О. І.
Дата ухвалення: 2013-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2719/13-а
Провадження №2-а/332/47/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2013 року м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Федоренка О.І.,

при секретарі: Савочка А.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району до ОСОБА_1 про стягнення коштів, надміру виплаченої допомоги на дітей одиноким матерям,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що 26.3.2010 року відповідач звернулася з заявою про призначення допомоги одиноким матерям. На підставі представлених документів відповідачці була призначена та виплачувалася щомісячна соціальна допомога. 4.3.2013 року до позивача надійшло повідомлення про встановлення батьківства, щодо дитини відповідачки на яку вона отримувала допомогу як одинока матір. У звязку з чим у позивача виникла переплата відповідачці вищезазначеної допомоги за період з березня по 31 березня 2013 року в розмірі 291,60 грн.

Позивачем з цього приводу відповідачці було направлено повідомлення щодо повернення переплаченої допомоги, але кошті поверненні не були, у звязку з чим, позивач змушений звернутися до суду про стягнення надмірно переплаченої допомоги у вищезазначеному розмірі.

Сторони до суду не зявилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідачка до суду не зявився, заяву про проведення розгляду справи за її відсутністю не надала, своєї думки щодо позовних вимог не висловила, у звязку з чим суд вважає за можливим провести розгляд справи за відсутністю відповідача в порядку ст.128 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні й порти чого не заперечують сторони відповідач 26.3.2010 року звернулася з заявою до УПСЗН Запорізької міськради по Заводському району про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям (допомогу на дитину одинокій матері) (а.с.7), рішенням від 2.4.2010 року їй була призначена щомісячна допомога на дитину, як одинокій матері (а.с.6). 5.2.2013 року до позивача надійшло повідомлення про внесення до акту народження дитини відповідачки відомостей щодо батька цієї дитини (а.с.4). Повідомленням позивача від 14.3.2013 року відповідачку сповіщено про переплату допомоги одинокій матері з 03.2013 року 31.3.2013 року в розмірі 291,60 грн. (а.с.2).

Згідно п.33 Постанови КМУ від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», відповідно до статті 181 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

На момент подачі заяви 26.3.2010 року ОСОБА_1 була одинокою матірю. Після внесення 19.2.2013 року відомостей щодо батька (встановлення батьківства) своєї дитини відповідачка втратила статус одинокої матері, тому у відповідності до п.36 Постанови КМУ від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» й втратила право на соціальну допомогу.

Оскільки позивач не знав про даний факт, тому в березні 2013 року провів виплату соціальної допомоги.

Суд вважає, що звертаючись до суду позивач керувався змістом Глави 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» й в своїх вимогах просить повернути майно, набуте відповідачкою, без достатньої правової підстави.

Разом з тим, згідно п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровю, або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особи як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутністю рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Згідно Постанови КМУ від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» сума сплачена позивачем відповідачці є соціальною допомогою, наданої як засіб до існування, виплата позивачем проведена добровільно, за відсутністю рахункової помилки і недобросовісності з боку відповідача.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані й задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.1215 ЦК України, ст.ст.2,8,11,69-71,94,99,100,128,158-164-186 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: О.І. Федоренко