Справа № 2а/0370/1492/11
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року Справа № 2а/0370/1492/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Чміль І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Луцької обєднаної державної податкової інспекції до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Луцька обєднана державна податкова інспекція звернулася з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 42225,06 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області 14.10.2004 року, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та взятий на податковий облік Луцькою ОДПІ як платник податків та платежів перед бюджетом.

В порушення вимог чинного податкового законодавства щодо своєчасності сплати податків та зборів у відповідача виникла податкова заборгованість в сумі 42225,06 грн., з яких пеня за порушення термінів у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 42064,17 грн. та податок з доходів фізичних осіб в розмірі 160,89 грн.

Луцькою ОДПІ у звязку з несплатою відповідачем податкового боргу в установлені законом строки вживались заходи щодо стягнення заборгованості шляхом надіслання першої податкової вимоги №1/1686 від 27.05.2010 року та другої податкової вимоги №2/2680 від 02.08.2010 року, однак відповідач податковий борг не сплатив. В добровільному порядку заборгованість не погашена. Просить суд стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 42225,06 грн.

Представник позивача в судове засідання не прибув, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду шляхом виклику через засоби масової інформації, оголошення про виклик якого було опубліковано 21.06.2011 року в газеті Волинь-нова №67 від 21.06.2011 року, причини неприбуття до суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не заявив. Оскільки, відповідно до статей 39, 128 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) повторне неприбуття в судове засідання відповідача, який не є субєктом владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, не перешкоджає розгляду справи, тому справу розглянуто та вирішено за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим комітетом Луцької міської ради Волинської області 14.10.2004 року, про що 14.10.2004 року видано свідоцтво про державну реєстрацію та перебуває на податковому обліку в Луцькою ОДПІ як платник податків та платежів перед бюджетом.

Згідно розрахунку сум податкового боргу за відповідачем рахується податковий борг в сумі 42225,06 грн., з яких пеня за порушення термінів у сфері зовнішньоекономічної діяльності в розмірі 42064,17 грн. та податок з доходів фізичних осіб в розмірі 160,89 грн.

Зокрема, пеня за порушення термінів у сфері зовнішньоекономічної діяльності в сумі 9906,47 грн. виникла згідно рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 29.03.2010 року винесеного на підставі акту перевірки №1590/2200/НОМЕР_1 від 25.03.2010 року, донарахованих штрафних санкцій в сумі 170,00 грн. згідно податкового повідомлення - рішення № від 02.02.2011 року; донарахованих сум в розмірі 34487,70 грн. згідно податкового повідомлення-рішення №0 від 04.02.2011 року винесено на підставі акту перевірки №295/2200/НОМЕР_1 від 24.01.201 року. Відповідачем було частково погашено борг в розмірі 2500 грн. Таким чином, заборгованість по сплаті пені за порушення термінів у сфері зовнішньоекономічної діяльності становить 42604,17 грн.

Податковий борг по сплаті податку з доходів фізичних осіб в сумі 160,89 грн. виник внаслідок несплати самостійно нарахованих сум згідно поданої платником декларації №189674 від 14.03.2011 року з врахуванням переплати в розмірі 9,68 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення платником податків у визначеному законом порядку не оскаржені та недійсними не визнані.

Позивач здійснив заходи щодо погашення податкового боргу шляхом надіслання першої податкової вимоги № 1/1686 від 27.05.2010 року та другої податкової вимоги №2/2680 від 02.08.2010 року, а в подальшому 04.10.2010 року було прийнято рішення №1 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу. Проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих положень Податкового кодексу України, цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2011 року.

Пунктом 2 Кодексу визнано такими, що втратили чинність з 1 січня 2011 року, зокрема Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, при прийнятті рішення судом застосовуються норми законів, що діяли на момент правопорушення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 9 Закону України Про систему оподаткування платники податків і зборів (обовязкових платежів) зобовязані сплачувати належні суми податків і зборів (обовязкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно із абзацом 1 підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами (далі Закон №2181-III) (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобовязаний самостійно сплатити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Пунктом 1.3 статті 1 Закону №2181-III податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону №2181-III активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Згідно з пунктом 41.5 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи, щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень.

Відповідно до статті 14.1.175 Податкового кодексу України, податковий борг-сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Статтею 14.1.156 Кодексу передбачено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до статті 15.1. Платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України встановлено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Оскільки за відповідачем рахується податковий борг, вжиті податковим органом заходи не призвели до його погашення, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 11, 17, 158, частиною 3 статті 160, статтями 162, 163, 186 КАС України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь держави кошти в розмірі 42225 (сорок дві тисячі двісті двадцять п"ять) грн. 06 коп. податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 04 липня 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий О.А.Лозовський