Справа № 22-а/0690/711/11
Суддя: Кашапова Л. М.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Житомирської області
Справа № 22-а/0690/711/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2011 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді Кашапової Л.М.

суддів Зарицької Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Ганько Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації Житомирської області, управління праці та соціального захисту Богунської районної ради м.Житомира про визнання дій неправомірними, стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи

за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира на постанову Олевського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2009 року, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2009 року ОСОБА_2 звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила визнати неправомірними дії відповідачів щодо нарахування коштів, передбачених ст.ст.37,39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у меншому розмірі, ніж визначено Законом, та стягнути з відповідачів доплату, як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення, в розмірі 6797грн. 20коп. за період з 01.07.2007 року по 01.10.2008 року та грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва в розмірі 1994грн. 70коп. за період з 01.11.2007 року по 01.10.2008 року.

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2009 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира та управління праці та ____________________________________________________________________

Справа № 22-а/0690/711/11Головуючий у суді І інст. ОСОБА_3

Категорія 10.3.2Доповідач суддя Кашапова Л.М.

соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира на користь ОСОБА_2 7317грн. доплати, як особі, яка працює на території радіоактивного забруднення, та в дохід держави 77грн. 57коп. судового збору.

Стягнуто з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 1828грн. 80коп. допомоги, як особі, яка проживає на території радіоактивного забруднення, та в дохід держави 54грн. 40коп. судового збору.

Ухвалою Олевського районного суду від 16.02.2009 року виправлено описку в постанові суду від 04.02.2009 року в частині посилань на норми ЦПК України і зазначено, що при винесенні постанови суд керувався Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвалою Олевського районного суду від 10.03.2009 року задоволено заяву ОСОБА_2 про звернення судового рішення до негайного виконання.

Допущено негайне виконання постанови Олевського районного суду від 04.02.2009 року в частині стягнення на користь ОСОБА_2 з управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації 1828грн. 80коп. допомоги як особі, яка проживає на радіоактивно забрудненій території, у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, та стягнення на користь ОСОБА_2 з управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира 6075грн. доплати до заробітної плати як особі, яка працює на радіоактивно забрудненій території.

В апеляційній скарзі управління праці та соціального захисту населення Богунського району м.Житомира просить постанову суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні позову до управління, посилаючись на те, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, та порушив норми матеріального і процесуального права.

На думку апелянта, суд не дослідив та не проаналізував Закони України про Державний бюджет на відповідні роки щодо розміру видатків для реалізації виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи та не застосував наслідки пропуску позивачем строку звернення до суду.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 195 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в таких розмірах:

-у зоні посиленого радіоекологічного контролю - 30 процентів відмінімальної заробітної плати;

-у зоні гарантованого добровільного відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати;

-у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - 50 процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 39 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах:

-у зоні безумовного (обов'язкового) відселення - три мінімальні заробітні плати;

-у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

-у зоні посиленого радіоекологічного контролю одна мінімальна заробітна плата.

Дія вказаних норм була зупинена Законом України Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 01.01.2008 року.

У відповідності до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано неконституційними положення щодо зупинення дії ч. 1 ст. 37, ч. 2 ст. 39 вищевказаного Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_2 віднесена до 4 категорії осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке згідно Переліку населених пунктів Житомирської та Київської областей, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року та розпорядженням Кабінету Міністрів України №17 від 12.01.1993 року відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, та з 30.07.2007 року працює в Олевському районному суді секретарем судових засідань.

Однак, в порушення вимог ст.ст. 69, 70, 71, 86 КАС України, суд не звернув увагу на те, позивач не надала документальних доказів на підтвердження того факту, що вона перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення в Богунському районі м.Житомира і отримує через установу, в якій вона працевлаштована, щомісячно доплату як особа, що працює в зоні радіоактивного забруднення, згідно з ч.1 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації і отримує щомісячну грошову допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства згідно зі ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відсутні в матеріалах справи і докази щодо розміру отриманих позивачкою компенсаційних коштів за спірний період.

Звертає на себе увагу і той факт, що судом не визначено дійсного періоду, за який позивачці не було виплачено в належному розмірі компенсаційні виплати, передбачені Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Так, позивачка прийнята на роботу в Олевський районний суд з 30.07.2007 року, а в позовній заяві поставлено вимоги про стягнення коштів, передбачених ч.1 ст.39 вказаного Закону, за період з 01.07.2007 року. Незважаючи на вказану розбіжність у датах; на те, що спірні виплати є коштами соціального призначення, а не заробітною платою; на вимоги відповідачів застосувати передбачений ст.99 КАС України (в редакції, що діяла на час ухвалення судового рішення) річний строк звернення до суду; та на відсутність клопотання позивача про поновлення строку звернення, суд стягнув зазначені кошти за період, що починався з 01.07.2007 року, та ще й в розмірі, що перевищував позовні вимоги (стягнуто 7317.00, тоді як в заяві зазначено 6797.20), не навівши мотивів з приводу виходу за межі позовних вимог.

З врахуванням вищенаведеного, коли позивачем не підтверджено дійсних обставин, які мають значення для справи, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання дій управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира неправомірними та стягнення з нього коштів за ч.1 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та судових витрат в дохід держави, з ухваленням нової про відмову в задоволенні позову в цій частині, оскільки при розгляді справи не доведено, що саме управління праці та соціального захисту населення Богунського району м.Житомира обслуговувало територіальне управління судової адміністрації в Житомирській області, яке являлося розпорядником бюджетних коштів, виділених на утримання районних судів.

За даних обставин скасуванню підлягає і ухвала Олевського районного суду від 10.03.2009 року, як така, що випливає з основного судового рішення, в частині допущення до негайного виконання постанови Олевського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2009 року щодо стягнення з управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира на користь ОСОБА_2 6075грн. доплати до заробітної плати як особі, яка працює на радіоактивно забрудненій території, з вирішенням заяви позивачки в цій частині по суті, а саме: слід відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про звернення до негайного виконання постанови Олевського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2009 року в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира на користь ОСОБА_2 6075грн. доплати до заробітної плати як особі, яка працює на радіоактивно забрудненій території.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності висновків суду щодо стягнення виплат, передбачених ст.37 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, управління праці та соціального захисту населення Олевської районної державної адміністрації апеляційної скарги не подавало, а тому в цій частині законність оскаржуваного судового рішення не перевіряється.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 202, 207 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира задовольнити.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2009 року скасувати в частині визнання неправомірними дій та стягнення з управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира на користь ОСОБА_2 коштів за ч.1 ст. 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в сумі 7317грн. та в дохід держави судового збору в сумі 77грн. 57коп.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира про визнання дій неправомірними та стягнення невиплачених коштів, передбачених ч.1 ст.39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

В решті постанову залишити без змін.

Ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 10 березня 2009 року скасувати в частині допущення до негайного виконання постанови Олевського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2009 року щодо стягнення з управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира на користь ОСОБА_2 6075грн. доплати до заробітної плати як особі, яка працює на радіоактивно забрудненій території, і вирішити питання по суті.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про звернення до негайного виконання постанови Олевського районного суду Житомирської області від 04 лютого 2009 року в частині стягнення з управління праці та соціального захисту населення Богунської районної ради м.Житомира на користь ОСОБА_2 6075грн. доплати до заробітної плати як особі, яка працює на радіоактивно забрудненій території.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили.

Головуючий Судді