Справа № 22-а-12499/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Категорія 63 29.09.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 вересня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційно: о суду Київської області у складі:

головуючого судді Суханової Є.М.. суддів: Данілова О.М., Мельника Я.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві справу за апеляційною

скаргою управління пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у Біла Церква Київської області визнання відмову протиправною відмову у виплаті недоплаченої /щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» та зобовязання вчинити певні иї,-

В С 1 А Н О В И Л А:

У березні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у яком . просив визнати відмову відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, як дитині війни, протиправною, зобов'язати ві,повідана нарахувати невиплачену державну соціальну допомогу в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за період з 2006-2008 роки в сумі 4 321 грн. 80 коп. грн. відповідно до ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 кь: ня 2009 року позов задоволено частково . Визнано протиправною відмову відповідача у не нарахуванні та виплаті позивачу щомісячної державної соціальної підтримки, як дитині війни. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 0101.2008 року по 3 .12.2008 року в сумі 1024 грн. 50 коп., з урахуванням підвищення на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В апеляційній скарзі УПФУ у м. Біла Церква Київської області просить скасувати постанову суду та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч. З ст. 22 Конституції України три прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту ~а обсягу існуючих прав,і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно преамбули Закону України Про соціальний захист дітей війни" цей Закон установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг : державної соціальної підтримки.

Статтею 6 зазначеного Закону передбачена державна соціальна підтримка дітей війни, за змістом якої дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державне соціальна

допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за

віком.

Згідно ст. 7 цього Закону фінансове забезпечення державних соціальних гарантій,

передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

По справі встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ у м. Біла Церква Київської

області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни і відповідно до ст. 6 Закону України

«Про соціальний захист дітей війни» мас право на державну соціальну підтримку у вигляді

підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Проте, така надбавка йому виплачувалась у значно меншому розмірі, оскільки підпунктом 2

пункту 41 розділу II "Внесення змін до дея сих законодавчих актів України" Закону України "Про

державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України",

яким текст статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" був викладений в новій

редакції, були звужені гарантовані Конституцією України та Законом України "Про соціальний

захист дітей війни" права позивача на державну соціальну підтримку дітей війни у вигляді

підвищення пенсії на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно пункту 2 Рішення Конституції ного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року

визнано такими, шо не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення

статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34,

підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35. пунктів 36-100 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих

актів України" та пункту 3 розділу III "П; икінцеві положення" Закону України "Про державний

бюджет на 2008 рік та про внесення змін д деяких законодавчих актів України".

Згідно пункту 5 зазначеного Рішення положення Закону України "Про державний бюджет

на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнані

неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього

Рішення,

V,

т ¦

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із засад

пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що

відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та

доплат до них. повинен був діяти у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни» і здійснити тозквачу відповідні нарахування, але у порушення

вимог указаної статті таких нараху вань не проводив, чим і допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних

коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано не взяті судом до уваги,

оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми

надання бюджетних коштів відповідачу для з «конання покла дених на нього обовязків у справах

цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Проте, не можна погодитись з висновком суду в частині зобов'язання відповідача здійснити

перерахунок пенсії позивачу 01.01.200? року уг. З'і.12.2008 року-' в сумі 1024 гри. 50 коп. з

урахуванням підвищення на Зо % мінімальне; пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України

«Про соціальний захист дітей війни» та вглтлатити заборгованість по пенсії, оскільки позивач

звернувся до суду 02.03.2009 року (згідно дати реєстраційної о штампу на позовній заяві -(а.с.2).

Тому, враховуючи Рішення Конституційного Суду України № Ю-рп/2008 від 22.05.2008

року та межі позовних вимог, останні підлягають .адозолекню з 22 травня 2008 року.

Також колегія суддів не погоджує? висновками суду першої інстанції щодо

задоволення позовних вимог в часті іі с яп конкретної суми 1024 грн. 50 коп., оскільки

суд не вправі визначати розмір грошової о ми, яку належить нарахувати та виплатити

позивачу, у зв'язку з тим, що вчинення ці 1 дії - виключною компетенцією тільки управління

Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області.

За таких підстав, апеляційна скарга управління пенсійного фонду України у Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду київської області від 07 квітня 2009 року підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині періоду проведення перерахування та вк.тлг .

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів. -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду в м. Біла Церква Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2009 року

змінити частково: «Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Біла Церква

Київської області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної

державної соціальної надбавки до пенсії з урахуванням підвищення, передбаченого ст. 6 Закону

України "Про соціальний захист дітей війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за

період з 22 травня 2008 року.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді