Справа № 2-а-5420/10
Суддя: Голубкова М. А.
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-А-5420/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2010 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Голубкової М.А.

при секретарі Дребущак О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби ВДАІ м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, яку винесено 15.10.2010 року інспектором дорожньо-патрульної служби ВДАІ м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 122 ч. 2 КупАП.

В обґрунтування вимог в судовому засіданні позивач пояснив, що 15/10/2010 року о 20.20. годині по вул.. Перемоги в м. Запоріжжі інспектор Тропінін О.Ю, склав відносно позивача постанову по справі про адмінправопорушення, в якій вказав, що позивач, керуючи автомобілем «Тойота» державний номер НОМЕР_1 на перехресті вул.. Перемоги вул.. Яценко в м. Запоріжжі , рухаючись на зелену стрілку одночасно ввімкнену з основним червоним сигналом світлофора не надала перевагу у русі автомобілю , який рухався на зелений сигнал світлофора з іншого напрямку, чим порушила вимоги п. 16.9 ПДР України. Позивач вважає, що висновок інспектора не ґрунтується на фактичному вчиненні ним правопорушення, оскільки рухалась на дозволену зелену стрілку світлофора, здійснивши поворот праворуч, переконалась в тому, щоб надати перевагу у русі іншій актівці, яка рухалась у третьому ряді, але дана катівка неочікувана і раптово увімкнула поворот ліворуч, щоб здійснити поворот у двір, і це при тому, що здійснювала рух у третьому ряді дорожньої смуги, тобто позивачеві довелося зупинитись, оскільки дана катівка почала здійснювати рух у напрямку з третього ряду поворот праворуч, де і знаходилась позивачка, оскільки тільки здійснила поворот. Вказує, що постанова винесена без урахування даних, що її характеризують. Між тим вона не мала жодного стягнення за тривалий час, її заробіток обчислюється невеликою сумою, тому 425 гривень штрафу є для неї значною сумою.

На підставі викладеного просить визнати дії інспектора протиправними, а оскаржувану постанову скасувати.

Відповідач, у судовому засіданні позов не визнав, вважає, що в його діях ніяких порушень діючого законодавства не було, просить суд відмовити в задоволенні позову позивачці.

Вислухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством, а за змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно із ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 122 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, після закінчення підготовчого провадження, а згідно із ст. 128 ч. 4 КАС України у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у них доказів.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП роз'яснює, що: «При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність».

З огляду на викладене суд знаходить, що позивач не довів обґрунтованість своїх вимог, тоді як автор постанови виніс її за наявності в діях позивача ознак порушення правил безпеки руху.

Між тим, суд вважає, що інспектором при покладенні на позивача відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення не повною мірою враховано обставини справи та дані про особу правопорушника.

Як встановлено судом, позивач порушив правила дорожнього руху не навмисно, оскільки іншим транспортним засобом їй було створено аварійну ситуацію.

Крім того, суд вважає, що при винесенні постанови посадова особа ДАІ мала врахувати каяття правопорушника, її невеликий заробіток, відсутність фактів притягнення до адміністративної відповідальності, ненастання суспільно-небезпечних наслідків.

Сукупність перелічених фактичних даних, на думку суду, свідчить про малозначність вчиненого позивачем правопорушення.

За змістом ст. 9 КАС суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших субєктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку субєктів владних повноважень.

З огляду на викладені обставини суд знаходить всі підстави для зміни постанови в частині покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафу, вважаючи за доцільне обмежитися усним зауваженням у звязку із малозначністю вчиненого.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 9, 69, 70, 71, 86, 122, 128, 158-160, 162, 171, 185, 186 КАС України, ст. ст. 1, 7, 9, 251, 280, 122 ч. 1, 22, 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби ВДАІ м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Змінити постанову від 15 жовтня 2010 року, яку винесено інспектором ДПС ВДАІ м. Запоріжжя ГУМВС України в Запорізькій області прапорщика міліції ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, що передбачене ст. 122 ч. 2 КупАП, відносно ОСОБА_1.

Викласти постанову в частині накладення стягнення у такій редакції:

«Звільнити ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.».

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Голубкова