Справа № 22-а-22079/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Іванової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області на постанову Макарівського районного суду Київської області від 08 квітня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області про визнання дій незаконними та зобов»язання провести перерахунок пенсії, -

встановила:

У листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Макарівського районного суду Київської області з позовом про проведення перерахунку та виплату раніше призначеної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, які передбачені ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1 та одержує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просив суд визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобовязати відповідача виплачувати йому, починаючи з 01 січня 2009 року по 01 вересня 2009 року у розмірі 23 604,34 грн. державну пенсію, яка не може бути нижчою ніж шість мінімальних пенсій за віком, та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 08 квітня 2010 року позов задоволено частково. Визнано дії неправомірними та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачеві, починаючи з 04 листопада 2008 року, державної пенсії як інваліду тре: групи в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за вік. відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи".

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає у Макарівському районі Київської області, є інвалідом третьої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ у Макарівському район Київської області і отримує пенсію по інвалідності третьої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, су; обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждай і внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, передбачених наведеними вище статтями застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України н відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті мінімального розміру пенсії за віком.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, рішення суду прийнята з додержанням норі матеріального та процесуального права, підстав до її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197-198, 200, 205-206 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області залишити без задоволення, а постанову Макарівського районного суду Київської області від 08 квітня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді