Справа № 21-2920а15
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

8 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаКривенка В.В.,
суддів:Гриціва М.І., Панталієнка П.В., -

розглянувши заяву Київської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Митниця) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2015 року в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна Бліц» до Митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суду України ухвалою від 16 квітня 2015 року касаційну скаргу Митниці відхилив, постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2014 року залишив без змін.

Не погоджуючись із ухвалою касаційного суду, Митниця 10 липня 2015 року звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2015 року з підстави передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Подана заява відповідає вимогам, встановленим статтею 2391 КАС.

На обґрунтування заяви додано копії ухвал Вищого адміністративного суду України від 9 жовтня та 13 листопада 2014 року, які, на думку заявника, підтверджують неоднакове застосування касаційним судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2015 року Митниця посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції статей 53, 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Верховний Суд України вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні наведених норм права та у постанові від 31 березня 2015 року (справа № 21-53а15) зазначив, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Цьому правовому висновку рішення касаційного суду у даній справі відповідає.

Так, у справі, що розглядається, касаційний суд зазначив, що суди попередніх інстанцій встановили, що дійсною причиною для витребування органом доходів і зборів додаткових документів від декларанта стало те, що спрацювала автоматизована система аналізу ризиків, згідно з даними якої товар того ж найменування та артикулу, країни походження і виробництва, що задекларовано позивачем, розмитнювався за більшою вартістю, ніж задекларована позивачем. Суди попередніх інстанцій вірно зазначили, що вищенаведені обставини, за відсутності претензій до наданих позивачем документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, не є обґрунтованими сумнівами щодо достовірності поданих декларантом відомостей при визначенні митної вартості товару за основним методом.

За таких обставин колегія суддів не вбачає необхідності у відкритті провадження про перегляд справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 235-240 Кодексу адміністративного судочинства України колегія суддів Судової палати в адміністративних справах України,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна Бліц» до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 квітня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачВ.В. Кривенко
Судді: М.І. Гриців
П.В. Панталієнко