Справа № 22а-13556/11
Суддя: Панченко О. О.
Дата ухвалення: 2011-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2011 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого Панченка О.О.

Суддів: Дорош А.І., Обідіної О.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06 серпня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності неправомірними та зобовязання здійснити такий перерахунок.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06 серпня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці про визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії по інвалідності неправомірними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. 50, ст. 54 та ст. 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобовязання відповідача провести позивачу перерахунок та виплату підвищення до пенсії, як інваліду ІІІ групи з 26 жовтня 2004 року по 31 грудня 2005 року у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України « Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» задоволено.

Визнано непраомірною відмову Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з 12 січня 2005 року по 7 жовтня 2007 року як інваліду ІІІ групи повязаної з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірах передбачених ст. 50, ст. 54 та ст. 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» основної державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, а з 8 жовтня 2007 року, як інваліду ІІ групи повязаної з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС основної державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України « Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» станом на момент виплати.

Визнано протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці щодо здійснення ОСОБА_2 .перерахунку та виплату підвищення до пенсії як інваліду війни ІІІ групи у розмірах менших, ніж передбачено ч.4 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції чинній до 1 січня 2006 року, за період з 26 жовтня 2004 року по 31 грудня 2005 року.

Зобовязано Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці на підставі ч.1 ст.50, ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України «Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію з 12 січня 2005 року по 7 жовтня 2007 року як інваліду ІІІ групи повязаної з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС основну державну пенсію у 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, а з 8 жовтня 2007 року по день прийняття рішення, як інваліду ІІ групи повязаної з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС основної державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України « Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» станом на момент виплати.

Зобовязано Управління пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату підвищення до пенсії як інваліду війни ІІІ групи з 26 жовтня 2004 року по 31 грудня 2005 року у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактичного виплаченого щомісячного підвищення до пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України « Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування».

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі УПФУ просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Вважає, що Управління діяло в межах повноважень, передбачених чинним законодавством та в межах бюджетних асигнувань.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.2 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, з 25.10.2004 року інвалідом ІІІ групи захворювання, повязаного з виконанням обов»язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та з 08.10.2007 року інвалідои війни ІІ групи безстроково, у зв»язку з чим має право на пенсію відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Окрім того, його віднесено до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надано статус інваліда війни ІІІ групи з 26.04.2004 року.

Враховуючи зазначений статус позивача, він отримує пенсію по інвалідності на підставі ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності у позивача права на отримання, а у відповідача обов'язку по здійсненню позивачу виплати пенсії з урахуванням розмірів, визначених нормами статті ст.ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в редакції від 1996 року а також ч.4 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, чинній до 1.01.2006 року.

Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними зміни, внесені Законом України від 28 грудня 2007 року № 107-VI Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому з цього дня діяли норми ст.ст. 50, 54 вказаного закону, якими встановлено, що розмір пенсії для інвалідів 3 групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком , по 2 групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком , а розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, становить: інваліду 3 групи у розмірі 50%, а 2 групи - у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, встановленими ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", другого нормативно-правового акта ( закону ), який би визначав або встановлював інший розмір, немає, тому, правомірним вважає колегія суддів і застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень даної статті.

Частиною третьою статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 05.10.2006 року) встановлено, що в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1-4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов'язання УПФУ здійснити позивачу перерахунок пенсії, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та провести відповідні виплати. А також здійснити перерахунок пенсії з дотриманням зазначених вище розмірів в звязку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та провести відповідні виплати.

Колегія суддів також дійшла висновку, що визначений ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є певним стандартом, в порівнянні з яким визначаються розміри інших видів виплат та допомоги. Тобто, мінімальний розмір пенсії за віком, для визначення якого застосовується прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, є відправною величиною, від якої проводиться розрахунок державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначених за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що для визначення позивачу пенсії застосовується ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення пенсійного забезпечення громадян».

Проте, судом першої інстанції не взято до уваги, що розрахунок пенсій позивачу з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року Управління Пенсійного фонду України вірно проводило, виходячи з розміру установленого чинною на той час постановами Кабінету Міністрів України "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" від 3 січня 2002 року № 1 та «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» № 530 від 22.05.2008 року.

Так, Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по I групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 - 1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження: по I групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою: по I групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами. Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" змінено та встановлено, що максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008, № 10-рп/2008 зміни внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до статтей 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визнано неконституційними.

Тому в цій частині рішення місцевого суду необхідно змінити та зобовязати Управління Пенсійного фонду провести перерахунок позивачу пенсії за виключенням періоду з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року.

На підставі вищевикладеного, апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці необхідно задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 186-2, 195, 197, 198, 201, 207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06 серпня 2010 року змінити.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України Автозаводського району в м.Кременчуці провести перерахунок ОСОБА_2 основної та додаткової пенсії з 08.10.2007 року по день прийняття рішення, як інваліду ІІ групи повязаної з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС основної державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України « Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування» станом на момент виплати і провести відповідні виплати за виключенням періоду з 01.01.2008 року до 21.05.2008 року включно.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касацйної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

ВІРНО: