Справа № 22-а-26584/11
Суддя: Савченко С. І.
Дата ухвалення: 2011-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

іменем України

24 жовтня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської

області в складі:

і в складі:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів Іванової І.В., Савченка СІ.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2010 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити щомісячну доплату до пенсії,

встановила:

У січні 2010 р. позивач звернулась до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є непрацюючим пенсіонером та мешкає в зоні посиленого радіоекологічного контролю і відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати. Вказувала, що відповідач виплачує їй підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у зв'язку з чим просила визнати такі дії відповідача протиправними та зобов»язати відповідача нарахувати і виплатити доплату згідно вимог закону з 1 січня 2008 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2010 р. позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті доплати до пенсії та зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу доплати до пенсії у розмірі мінімальної зарплати з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про зобов'язання УПФ нарахувати і виплатити позивачу підвищення до пенсії, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати, встановленої законом.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.39 вказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які

проживають на території посиленого радіоекологічного контролю підвищуються на

одну мінімальну заробітну плату.

Судом встановлено, що позивач мешкає в м.Білій Церкві Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контролю, перебуває на обліку в управлінні ПФУ і отримує пенсію за віком. Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Проте вказані доплати до пенсії виплачувалася позивачу у 2008 р. на підставі постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням його прав.

Проте, колегія суддів, погоджуючись із висновками суду в частині права позивача на отримання пенсії у встановленому законом розмірі, не може повністЛі погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого відповіді^ зобов'язаний провести перерахунок доплати до пенсії.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, що позивач звернувся до суду з позовом в межах річного строку з часу отримання відповіді про відмову у проведенні перерахунку доплати до пенсії і тому підстав для застосування положень ст.ст. 99, 100 КАС України не вбачається, оскільки доплата непрацюючим пенсіонерам, які проживають в зоні посиленого радіоекологічного контролю є щомісячною виплатою і позивач при кожному отриманні допомоги мала всі підстави дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод tj інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли оо дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Згідно ст.100 КА" України (в редакції на час ухвалення судом постанови) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернулась до суду 13.01.2010 p., тобто пропустила річний строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права по виплатам за період з 01.01.2008 р. по 12.01.2009 р.

Клопотання про поновлення строку позивачем не заявлялося, доказів про поважність причин пропуску строку позивачем суду не надано.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях проти позову наполягав

на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

За таких обставин суд першої інстанції при вирішенні даного мав застосувати строк звернення до адміністративного суду, встановлений ст.99 КАС України.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 р. необгрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими встановлено розмір підвищення у кратному мінімальному заробітку. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Інші заперечення апеляційної скарги не грунтуються на доказах та не. спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції

необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198,201, 205 КАС України, колегія судів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві

Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2010 р. в частині строку нарахування і виплати підвищення змінити, зобов'язавши Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати, як непрацюючому пенсіонеру, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 13.01.2009 р. з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : _________________ ________________