Справа № 2а/0270/93/12
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 вересня 2015 р. Справа № 2а/0270/93/12

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого: Дончика Віталія Володимировича,

суддів: Вергелеса Андрія Валерійовича,

Слободонюка Михайла Васильовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Медвідь Ірини Олегівни,

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії та голови Центральної виборчої комісії ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів

в с т а н о в и в :

У січні 2012 року ОСОБА_2 звернувся в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_3 голови Центральної виборчої комісії України в якому просив зобов'язати ОСОБА_3 внести в трудову книжку відповідні записи про причину звільнення з посади секретаря ОВК ТВО № 11, стягнути на його користь з ОСОБА_3 середньомісячний заробіток за затримку видачі належно оформленої трудової книжки і повного розрахунку при звільнені за період з 12.02.2010 року по 12.02.2012 року в сумі 24750 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в порушення приписів трудового законодавства відповідачами не було вчинено достатніх заходів для належного оформлення його трудової книжки та проведення розрахунків при звільненні.

У ході судового розгляду справи ухвалою суду від 19.03.2012 року до участі у справі у якості другого відповідача залучено Центральну виборчу комісію України.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2012 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2012 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 голови Центральної виборчої комісії України, Центральної виборчої комісії України про зобов'язання вчинити дії та стягнення коштів відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 грудня 2014 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 30.03.2012 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.06.2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції суд вказав, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суди не звернули уваги на ухвалу судді Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2011 року, постановлену у справі №9103/17/2011 за позовом ОСОБА_2 до Центральної виборчої комісії про часткове скасування постанови ЦВК від 22 грудня 2009 року №532 та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу, із тексту якої видно, що у цій справі позивач також просив внести в трудову книжку відповідний запис щодо причини його звільнення та стягнути середній заробіток за час затримки її видачі (том І а.с. 63). Цією ухвалою його позовна заява залишена без розгляду. Відомості про скасування ухвали судді Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2011 року в матеріалах справи відсутні. Згідно, із пунктом 4 частини 1 статті 157 КАС Україні суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами. Отже, суди не дали належної оцінки цій ухвалі та не звернули уваги на те, що позивач вже звертався до суду з аналогічними вимогами, які апеляційний суд залишив без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду та не перевірили, чи набрала законної сили ухвала судді Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2011 року. Тобто, суди не дослідили питання чи був зазначений спір предметом судового розгляду і чи скасоване рішення апеляційного суду щодо залишення попередньої позовної заяви без розгляду.

Ухвалою суду від 30.12.2014 року справу прийнято до провадження судді та призначено до судового розгляду.

15.01.2015 року ОСОБА_2 надав суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просив стягнути з Центральної виборчої комісії України на його користь середньомісячний заробіток за затримку видачі трудової книжки за період з 23.12.2009 року по 22.04.2011 року в сумі 15840 грн. та за затримку повного розрахунку при звільнені за період з 12.02.2010 року по 12.01.2015 року в сумі 34150 грн., а також компенсацію втрати частини коштів внаслідок затримки терміну їх виплати і інфляції в сумі 10727 грн. та 10000 грн. моральної шкоди за тривале порушення трудових прав, разом в загальній сумі 70717 грн. А також, просив зобов'язати ЦВК внести запис в його трудову книжку про причину звільнення, а саме «ліквідація ОВК №11» (т. с. ІІ, а.с. 183).

Крім того, в ході судового розгляду справи, ОСОБА_2 надав суду заяву від 18.04.2015 року про збільшення позовних вимог, у якій просив суд:

- зобов'язати ЦВК вписати в його трудову книжку причину звільнення, а саме перебування в лікарні, чи іншу;

- зобов'язати ЦВК внести зміну дати його звільнення на дату фактичного отримання ним трудової книжки;

- стягнути з ЦВК України на його користь: середньомісячний заробіток за затримку видачі трудової книжки за період з 23.12.2009 року по 22.04.2011 року в сумі 21280 грн.; компенсацію втрати коштів внаслідок затримки в 4 роки терміну виплати і інфляції в сумі 1520 грн.; середньомісячний заробіток за затримку повного розрахунку при звільнені за період з 12.02.2010 року по 12.04.2015 року, або на час розгляду справи в сумі 85120 грн., як самостійні вимоги; 10000 грн. - сатисфакція (моральна шкода за тривале порушення трудових прав та відшкодування понесених досудових витрат, юридичної допомоги, тощо). Всього разом стягнути в сумі 117920 грн. (т.с. ІІІ, а.с. 190).

Статтею 137 КАС України встановлено, що позивач може протягом всього часу судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. До початку судового розгляду справи по суті позивач може змінити підставу або предмет адміністративного позову, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява про зміну позовних вимог повинна відповідати вимогам, які встановлені цим Кодексом для позовних заяв. У разі невідповідності такої заяви вимогам статті 106 цього Кодексу суд своєю ухвалою повертає її позивачу. Ухвала суду, прийнята за результатами розгляду питання про прийняття заяви про зміну позовних вимог, окремо не оскаржується.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог вбачається, що позивачем збільшено період стягнення сум, які він просить стягнути на його користь. З огляду на викладене, суд протокольною ухвалою прийняв її до розгляду в частині, що стосується збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 08.09.2015 року провадження у справі в частині зобов'язання Центральної виборчої комісії внести запис у трудову книжку, зобов'язання внести зміни дати звільнення, стягнення середньої заробітної плати за час затримки видачі трудової книжки за період з 23.12.2009 року по 23.10.2011 року та стягнення середнього заробітку за затримку повного розрахунку за звільнення за період з 12.02.2010 року по 23.10.2011 року - закрито.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені позовній заяві.

Представник відповідачів у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки на адресу електронної пошти, про що секретарем судового засідання складено довідку. В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позовну заяву, в яких представник відповідачів просив розглядати справу за його відсутності (т.с. 3 а.с. 70-80).

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Вимоги позивача щодо стягнення на його користь середнього заробітку за затримку повного розрахунку за звільнення за період з 24.10.2011 року по 12.04.2015 року, компенсації втрати коштів внаслідок затримки в 4 роки терміну виплати і інфляції, сатисфакції є похідними від вимоги про зобов'язання ЦВК внести записи в трудову книжку ОСОБА_2 про причину та підставу звільнення з посади секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 11. Стягнення вищевказаних коштів залежить від того чи буде задоволено першу вимогу та встановлено обов'язок відповідача вчинити вказані дії.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

З урахуванням того, що провадження у справі про зобов'язання ЦВК внести записи в трудову книжку ОСОБА_2 про причину та підставу звільнення з посади секретаря окружної виборчої комісії територіального виборчого округу №11 закрито, похідні майнові вимоги про стягнення з ЦВК середнього заробітку за затримку повного розрахунку за звільнення за період з 24.10.2011 року по 12.04.2015 року, компенсації втрати коштів внаслідок затримки в 4 роки терміну виплати і інфляції, сатисфакції задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Згідно частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З обставин адміністративної справи вбачається, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду адміністративної справи, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255,257 КАС України, суд-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий: Дончик Віталій Володимирович

Судді: Вергелес Андрій Валерійович

Слободонюк Михайло Васильович