Справа № 22-а-23491/11
Суддя: Савченко С. І.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

іменем України

З жовтня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів Іванової І.В., Савченка СІ.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 9 березня 2010 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії,

встановила:

;

У лютому 2010 р. позивач звернулась до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є інвалідом 2 групи та постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Вказувала, що відповідач виплачує їй державну та додаткову пенсію у меншому розмірі ніж встановлено законом, у зв»язку з чим просила визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати відповідача починаючи з січня 2009 року провести перерахунок державної пенсії та її щомісячну виплату у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю та її щомісячну виплату у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.03.2010 р. позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку державної і додаткової пенсії протиправними та зобов'язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком з 1 січня 2009 року відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.І.ч.1 ст.197 КАС України, у зв'язку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і

обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та

вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвал» судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній спрШ, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач має статус постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи - категорія 1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ, отримує пенсію як інвалід ЧАЕС 2 групи і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Проте основна та додаткова пенсії виплачувались позивачу протягом 2009 р. згідно постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 р. у меншому розмірі в фіксованих сумах, порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенй

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. Згідно ст.ЮО КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернулась до суду 12.02.2010 rv тобто пропустила річний строк звернення до адміністративного суду за захистом св^Р права по виплатам за період із 1 січня 2009 р. по 11.02.2009 р. З проханням поновити строк звернення до суду позивач до суду не зверталась.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд першої інстанції не застосував положення ст.99 КАС України, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях проти позову наполягав на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

Інших доказів про поважність причин пропуску строку позивачем суду не надано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постанову суду першої інстанції необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати державної та додаткової пенсій.

Доводи апеляційної скарги відповідача про необхідність застосування до спірита правовідносин постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. необгрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри державної та додаткової пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.6 Закону УкрЯни «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено розмір надбавки до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку пенсії для інвалідів ЧАЕС 2 групи, постраждалих 1 категорії необгрунтовані, оскільки законодавство чітко встановлює розмір основної і додаткової пенсії як величину кратну мінімальній пенсії за віком.

Необгрунтовані посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.З ст.28 За^ш України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір

пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.І ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195,197, 198,201,205 КАС України, колегія судів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області задовольнити частково.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.03.2010 р. в частині строку нарахування і виплати підвищення змінити, зобов'язавши Управління Пенсійного фонду України у м.Броварах Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 12.02.2009 р. з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : _________________ ________________