Справа № 2-а-1309/10
Суддя: Маржина Т. В.
Дата ухвалення: 2010-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 2-а-1309/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2010 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС Первомайської роти ДПС з обслуговування доріг державного значення УДАІ УМВС України в Миколаївській області сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 18.10.2010 року о 17.30 годині керував автомобілем НОМЕР_1 на 76 км автодороги Ульянівка-Миколаїв, де був зупинений відповідачем за начебто перевищення швидкості руху, про що відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення і виніс постанову, якою притягнув його до адміністративної відповідальності, наклавши стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за ст. 122 ч.1 КУпАП. З такими діями відповідача не згоден і вважає оскаржувану постанову неправомірною, рухався з дозволеною швидкістю руху, оскільки наближаючись до знаку „Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год, бачив його і почав знижувати швидкість до необхідної, а інспектор вимірював швидкість руху ще до досягнення ним вказаного знаку. Просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВЕ № 225301 від 18.10.2010 року, як винесену без достатніх правових підстав і з суттєвим порушенням закону.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність на підставі наявних у справі доказів і задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, проте жодних заперечень або ж доказів суду не надав. На вимогу суду надати певні докази у справі, на підставі яких винесено оскаржувану постанову - відповідач не відреагував.

Вирішуючи надану справу на основі наявних у суду матеріалів, наданих позивачем, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.10.2010 року о 17.30 годині ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 на 76 км автодороги Ульянівка-Миколаїв, де встановлено дорожній знак „Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год. Перед вказаним знаком ОСОБА_1 знизив швидкість руху, щоб по досягненні вказаного знаку рухатись із дозволеною швидкістю. Позивач був зупинений відповідачем одразу по досягненні ним вказаного знаку, відповідач виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості руху, а саме за рух зі швидкістю 63 км/год. Оскільки до постанови у справі про адміністративне правопорушення не додано фотокарток автомобіля позивача під час порушення ним ОСОБА_3 дорожнього руху, яке нібито було зафіксоване відповідачем за допомогою вимірювального пристрою „Беркут (номер засобу та дата повірки у протоколі нечитаємі), який зокрема не має функції фото- та відеофіксування, не надані відповідачем відповідні докази і на вимогу суду, суд ставить під сумнів правомірність застосування відповідачем вказаного вимірювального пристрою та дійсність його застосування і вважає дії відповідача в даному випадку неправомірними. Суд вважає, що позивач ОСОБА_3 дорожнього руху не порушував. Іншого належними та допустимими засобами доказування відповідачем субєктом владних повноважень, не доведено. Відповідач не довів перед судом, що зазначений у постанові вимірювальний пристрій має відповідну сертифікацію, що правильно було зафіксовано швидкість позивача і чи взагалі така швидкість фіксувалась, чи не належить зафіксована швидкість руху іншим транспортним засобам, чи не вимірювалась така швидкість на ділянці перед вказаним дорожнім знаком. Доводи позивача не спростовані. Також суд позбавлений можливості дослідити будь-які інші докази у справі, передбачені ст. 251 КУпАП, оскільки відповідачем вони не надані.

Згідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте відповідачем належними засобами доказування доводи позивача не спростовані.

Відповідно, обставини, викладені в оспорюваній постанові про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження. Факт порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України судом не встановлений. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, а тому дії відповідача з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення є протиправними, а зазначена вище постанова про накладення адміністративного стягнення є неправомірною і підлягає скасуванню.

Провадження в наданій справі про адміністративне правопорушення слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 2, 7-12, 70, 71, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю. Скасувати постанову серії ВЕ № 225301 від 18 жовтня 2010 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором ДПС Первомайської роти ДПС з обслуговування доріг державного значення УДАІ УМВС України в Миколаївській області сержантом міліції ОСОБА_2, якою ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Зазначену справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після проголошення.

СУДДЯ: