Справа № 2а-492/10
Суддя: Клепка Л. І.
Дата ухвалення: 2010-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2«А»-492/10р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2010 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клепка Л.І.,

при секретарі Морочко О.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби ДПС м.Немирів ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача інспектора дорожньо-патрульної служби ДПС м.Немирів ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог вказав, що 17 серпня 2010 року, біля 15-ї години, він на своєму автомобілі «ВАЗ-21101» рухався по автошляху Немирів-Могильов-Подільський, де відносно нього інспектором ДПС ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання вимог знаку «Проїзд без зупинки заборонено» з покладенням на нього штрафу в розмірі 260грн. Вважаючи дії відповідача неправомірними, оскільки даного порушення він не допускав, а також посилаючись на відсутність доказів, які б могли свідчити про його провину у вчиненні зазначеного правопорушення, позивач просить суд визнати дії інспектора ДПС неправомірними і скасувати винесену щодо нього постанову від 17.08.2010року як незаконну.

В судовому засіданні позивач, обґрунтовуючи свої вимоги викладеними в позові обставинами, суду пояснив, що виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, він рухався слідом за двома автомобілями. Кожен з водіїв автомобілів, в тому числі і він, виконав вимогу дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено». Його автомобіль інспектор ДПС зупинив приблизно через 300-400 метри після проїзду зазначеного знаку і коли він став наполягати на тому, що вимоги правил дорожнього руху не порушував, інспектор показав йому прилад «Візир», який начебто зафіксував скоєне ним правопорушення, проте на його вимогу показати йому зазначену фіксацію, інспектор ДПС сказав, що всі дані він надішле до суду. Крім того, зазначив, що на порушення вимог закону свідками в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор ДПС неправомірно зазначив свого колегу сержанта ОСОБА_3 та його дружину ОСОБА_4, а посторонніх осіб, чиї показання могли б мати силу доказів при розгляді справи, до складення протоколу не залучав.

Відповідач, будучи двічі належним чином (факсом та телефонограмою) повідомленим про час і місце розгляду справи, до судового засідання не зявився, про причини неприбуття у судове засідання не повідомив, в звязку з чим суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 128 КАС України розглядає справу на підставі наявних у ній доказів.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України тягар доказування в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач до судового засідання не зявився, вимогу суду про необхідність надання матеріалів адміністративного провадження, письмових заперечень, доказів, доводів і спростувань позовних вимог не надав.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України Вина особи, яка притягається до відповідальності, згідно ст.62 Конституції України, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом не встановлено доказів на спростування доводів позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки і позивач, і свідок ОСОБА_4 заперечували порушення правил дорожнього руху, поясняли, що водій ОСОБА_1 виконав вимогу знаку «Проїзд без зупинки заборонено», що інспектор ДПС, знаходячись на великій відстані від автомобіля, взагалі не міг візуально спостерігати за рухом автомобілів, а правомірність використання ним технічного приладу «Візир» для фіксування правопорушень в разі його дійсного застосування нічим не підтверджена, інші ж фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження відсутні.

Таким чином, суд вважає, що оскільки залишились не спростованими заперечення позивача про відсутність даного правопорушення, дійти висновку про винність особи неможливо, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а дії Інспектора ДПС з приводу її винесення є неправомірними у звязку з відсутністю належних доказів вини позивача ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.14-1, 251, 258, 287-289 КУпАП, ст.ст.11, 86, 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора дорожньо-патрульної служби ДПС м.Немирів ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати дії інспектора дорожньо-патрульної служби ДПС м.Немирів Вінницької області ОСОБА_2 протиправними.

Скасувати постанову АВ №215639 від 17.08.2010 року, винесену інспектором дорожньо-патрульної служби ДПС м.Немирів ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про накладення на нього адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 260 грн. за ч.1 ст..122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя