Справа № 2а-104/10
Суддя: Клепка Л. І.
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 "а" - 104/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 березня 2010 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.,

при секретарі Мушинській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Димитров Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни. В обґрунтування вимог вказала, що вона народилася 1 січня 1937 року і відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус дитини війни. Згідно статті 6 зазначеного Закону вона має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 30 % від розміру мінімальної пенсії за віком, але в порушення зазначеного Закону відповідач виплачує їй як дитині війни щомісячно підвищення до пенсії лише в розмірі 10% мінімальної пенсії за віком, чим порушує її права, визначені законом. Вказуючи на те, що дії відповідача є неправомірними, позивачка просить суд зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Димитров нарахувати їй, як дитині війни, недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 1 січня 2009 року по день постановлення рішення суду в сумі 1762 гривні 80 копійок.

Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до судового засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати їх особисті пояснення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 народилася 1 січня 1937 року і відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-1У має статус дитини війни. Позивачка знаходиться на обліку в УПФУ в м. Димитров Донецької області та отримує пенсію за віком, що підтверджується її пенсійним посвідченням за № 20318 (а.с.7).

Відповідно до ст. 6 Закону № 2195-1У, який набрав чинності з 01 січня 2006 року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно до ст..6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", в редакції, яка діяла до 1.01.2007року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу 11 Закону України "Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007року №107-У1, що набрав чинності з 1 січня 2008року, стаття 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" викладена в новій редакції, яка передбачає, що дітям війни, крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачуються підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) зміни, внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу 11 Закону України "Про державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007року" щодо розміру пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Таким чином, оскільки Рішення Конституційного Суду України мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", підвищення пенсії дітям війни на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком діяли з 22 травня 2008 року.

Позивачка ставить питання щодо неправомірності дій відповідача за 2009 рік по день постановлення рішення, оскільки тим не виконувалися вимоги Закону щодо виплати їй, як дитині війни, підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Розглядаючи вимоги позивачки щодо нарахування та стягнення підвищення до пенсії як дитині війни з 1 січня 2009 року по день постановлення рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ст.. 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік", абзацу першого частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та згідно з умовами Закону України "Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати" від 20 жовтня 2009 року № 1646-У1, який набрав чинність і має застосовуватися з 1 листопада 2009 року, у 2009 році діяли наступні розміри мінімальної пенсії за віком: з 1 січня - 498 грн., з 1 листопада по 31 грудня 2009 року - 573 грн.

Як встановлено судом, протягом зазначеного періоду, а саме з 1 січня 2009 року по теперішній час позивачу сплачувалось підвищення до пенсії у розмірі 49,80 грн. щомісячно, тому суд вважає, що дії відповідача по виплаті позивачу підвищення до пенсії в розмірі 49,80 гривень за період з 1 січня 2009 року є неправомірними та не відповідають вимогам діючого законодавства, внаслідок чого є підстави для задоволення вимог позивача про визнання дій відповідача неправомірними у відмові Управлінням Пенсійного фонду України в місті Димитрові щодо нарахування і виплати несплаченої позивачу державної соціальної допомоги як дитині війни з 1 січня 2009 року по теперішній час.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась з позовом до Димитровського міського суду Донецької області 5 лютого 2010 року, відповідно, нарахування їй виплат підвищення до пенсії як дитині війни повинно провадитися саме з зазначеного періоду, а не з 1 січня 2009 року, як просить позивачка.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Як видно з письмових заперечень, відповідач на застосуванні зазначеної норми закону наполягає.

Позивачка, заявляючи вимоги, не просить поновити строк звернення до суду і не наводить поважних причин його пропуску.

Приймаючи до уваги вище викладене, суд вважає, що за період з 5лютого 2009року до 31 грудня 2009 року включно позивач має право на отримання підвищення до пенсії на підставі ст.6 Закону № 2195-1У у розмірі 1083 грн. 69 коп. із розрахунку: за 12 днів лютого 2009 року позивачці слід нарахувати 64,03 грн. (498 грн. : 28 днів х 12 днів х 30 %), фактично їй виплачено 21,34 грн. (49,80 : 28 х 12). Недоплата за лютий 2009 року складає 42,69 грн. (64,03-21,34), в березні-жовтні 2009 року - 796,8 грн. із розрахунку по 99,60 грн. на місяць (498 х 30% - 49,80), в листопаді-грудні 2009 року - 244,20 грн. із розрахунку по 122,10 грн. щомісячно (573 х 30% - 49,8).

Частково задовольняючи вимоги за 2009 рік з підстав пропуску річного строку звернення до суду, суд зауважує, що в даному випадку не підлягають застосуванню вимоги ст.46 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідно до яких суми пенсії, не отримані своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження, оскільки йдеться про різні види правовідносин в системі соціального забезпечення та державної соціальної підтримки.

В січні - лютому 2010 року позивачці слід нарахувати 244,20 грн. із розрахунку по 122,10 (573 х 30% - 49,8). За 5 днів березня 2010 року позивачці слід нарахувати 27,73 грн. (573 грн. : 31 день х 5 днів х 30 %), фактично їй виплачено 8,03 грн. (49,80 : 31 х 5). Недоплата за березень 2010 року складає 19,70 грн. (27,73 - 8,03). Загальна сума недоплати за період з 5 лютого 2009 року по 5 березня 2010 року складає 1390 грн. 27 коп.

Посилання відповідача в запереченнях на те, що законом не визначено які органи повинні здійснювати нарахування і виплату вказаного підвищення та на неврегульованість механізму реалізації положень ст..6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", зокрема на законодавчу невизначеність поняття "мінімальна пенсія за віком", не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки згідно з п. п. 7 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Тому при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування", оскільки іншого розміру такої пенсії законодавством не передбачено.

На підставі вищевикладеного, Конституції України, Закону України "Про соціальний захист дітей війни", керуючись ст.ст.11,17, 18, 87, 94, 99, 100, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Димитров Донецької області про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги дітям війни задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного Фонду України в м.Димитров Донецької області щодо ненарахування ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в місті Димитров Донецької області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни на підставі ст..6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 5 лютого 2009 року по 5 березня 2010 року в сумі 1390 (одна тисяча триста дев'яносто) гривень 27 копійок

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: