Справа № 22-а-14203/11
Суддя: Савченко С. І.
Дата ухвалення: 2011-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
Ухвала

іменем України

4 липня 2011 року

Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого

судців

ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області, про визнання дій неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги,

встановила:

У липні 2009 р. позивачка звернулась до суду із адміністративним позовом, який мотивувала тим, що вона є дитиною війни і згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Вказувала, що відповідач виплачує їй підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просила визнати такі дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити недонараховану щомісячну державну соціальну допомогу згідно вимог закону за 2006 - червень 2009 роки у сумі 4489,5 грн., а з липня 2009 року щомісячно на весь період дії Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 13.08.2009 р. позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку підвищення і зобовязано відповідача нарахувати та виплатити позивачу щомісячну державну соціальну допомогу, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 6 липня 2008 року по липень 2009 р. відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». В решті позову відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.І.ч.1 ст.197 КАС України, у звязку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивачка, яка набула статусу дитини війни, має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання підвищуються наіЗО % мінімальної пенсії за віком. лВ

Встановлено, що позивачка перебуває на обліку в управлінні ПФУ у ^шені, отримує пенсію за віком, має статус дитини війни і відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання підвищення до пенсії в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Проте позивачці таке підвищення виплачувалася відповідачем у 2008 р. на підставі постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задовольнив позов частково в межах строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. необгрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищень до пенсії дітям війни в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей^^ш», якою встановлено розмір надбавки до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.З ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постановйЦуду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням^горм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області відхилити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 13.08.2009 р. залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи. ~ '

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : _________________ ________________