Справа № 2-а-3784/09/0270
Суддя: Загороднюк Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2010-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 червня 2010 р. Справа № 2-а-3784/09/0270

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Загороднюка Андрія Григоровича,

судді: Мельник-Томенко Жанни Миколаївни,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання: Афанасьєвій Зінаїді Володимирівні

за участю представників сторін:

прокурора: Мельниченка Володимира Мироновича,

позивача: ОСОБА_2,

відповідача 1: ОСОБА_3,

відповідача 2: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід усьому складу суду по адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_2

до: Вінницького міського управління ГУМВС України у Вінницькій області, Державного казначейства України, Ленінського районного відділу Вінницького міського управління ГУМВС України у Вінницькій області

про: визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Вінницького міського управління ГУМВС України у Вінницькій області, Державного казначейства України, Ленінського районного відділу Вінницького міського управління ГУМВС України у Вінницькій області про визнання незаконною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

15.06.2010 позивач у судовому засіданні заявила відвід усьому складу суду, після чого просила надати декілька днів для обґрунтування заявленого відводу. 18.06.2010 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про відвід усьому складу суду. Відвід мотивований тим, що суд в складі суддів Загороднюка А.Г., Сторчака В.Ю. та Мельник-Томенко Ж.М.:

- відмовив у клопотанні про недопущення неналежних представників до участі в справі, чим порушив ч. 3 ст. 56 КАСУ та допустив в залі суду діяння, заборонені Законом України "Про боротьбу з корупцією";

- відмовив у клопотанні про забезпечення судом надання позивачу безоплатної правової допомоги, чим порушено ч. 1 ст. 59 Конституції України та Європейську Конвенцію про права людини та основні свободи;

- відмовив в прийнятті відмови позивача від позову до Державного казначейства України, чим порушено ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про права людини та основні свободи;

- фактично повідомив про своє майбутнє рішення - про відмову в задоволенні позовних вимог до винних заподіювачів шкоди, висловивши її ухвалою про відмову в прийнятті відмови від позову до Державного казначейства України;

- допустив до позивача та її матері (важко хворого, лежачого інваліда) нелюдське відношення та катування голодом, оскільки, 21.05.2010 судове засідання розпочалося невчасно та проведено навмисно затяжним, внаслідок чого позивач того дня провів без їжі 12 год.;

- відмовився вжити будь-яких заходів щодо неучасті в справі прокурора на боці Державного казначейства України;

- відмовив абсолютно у всіх клопотаннях.

На думку позивача, вказані дії суддів викликають сумнів у їх неупередженості та порушують її права і свободи передбаченні Конституцією України та принципи Європейської Конвенції про права людини та основні свободи.

Представники відповідачів та прокуратури заперечували проти задоволення заявленого відводу, вказавши про те, що відвід заявлено з надуманих підстав, які не відповідають дійсності.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов висновку, що заява позивача не підлягає задоволенню, оскільки не міститься вмотивованих підстав для відводу складу суду, ґрунтуються на припущеннях, які є надуманими, що не може бути підставою для відводу суду, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 27 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи, якщо є підстави для його відводу, вичерпний перелік яких наведено у пунктах 1-3 частини 1 зазначеної статті.

Пунктом 4 частини 1 вказаної норми встановлено, що суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості.

В силу ч. 3 ст. 30 КАС України зазначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Нормативно-правовий акт який визначає статус суддів з метою забезпечення належних умов для здійснення правосуддя є Закон України Про статус суддів від 15.12.1992 № 2862-XII.

Відповідно до ч.1 ст.3 названого Закону судді у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежними, підкоряються тільки законові і нікому не підзвітні.

Незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється (стаття 126 Конституції України).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку відмовити у задоволені клопотання щодо відводу складу суду з тих підстав, що вказані обставини не є таким, що викликають сумнів у неупередженості суддів.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про відвід усьому складу суду - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Відповідно до ч.3 статті 31 КАС України ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Головуючий суддя Загороднюк Андрій Григорович

Судді Мельник-Томенко Жанна Миколаївна

ОСОБА_1