Справа № 2-а-507/11
Суддя: Закаблук О. В.
Дата ухвалення: 2011-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-507/11
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Закаблук О. В. ,

при секретарі Селезень Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 м.Біла Церква в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у м. Біла Церква, про визнання дій відповідача неправомірними та зобовзання вчинити дії -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом 09.08.2011 року мотивуючи тим, що перебуває на обліку в УПФ м. Біла Церква, отримує пенсію за віком, а тому звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсійного забезпечення відповідно до ст.42 ч.4 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, однак при проведенні перерахунку пенсії відповідач протиправно застосував показник середньої заробітної плати за 2007 рік. Тому позивач просить в судовому порядку визнати дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за попередній рік протиправними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.ст. 40,42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2010 рік.

Провадження у справі було відкрито в порядку скороченого з урахуванням періодичності платежів . Відповідач у визначений строк до суду заперечення на позов не надав, за результатами розгляду повідомлених позивачем обставин, для ухвалення законного та обґрунтованого рішення справу призначено до розгляду в загальному порядку.

В судове засідання позивач та відповідач не з»явились, позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, а тому суд вважає можливим вирішити справу на підставі ст.122 Кас України в порядку письмового провадження.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ст. ст. 40, ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 09.07.2003 р. № 1058-IV з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2010 рік.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в УПФ України м. Біла Церква з 20.06.1997 року, отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», працював до 28.03.2007 року, що підтверджено письмовою відповіддю відповідачів на звернення позивача від 03.06.2011 року.

За заявою позивача від 21.01.2011 року відповідач провів перерахунок пенсії з врахуванням показника середньої заробітної плати за 60 місяців роботи до 01.07.2000 року відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 09.07.2003 р..

Позивач 05.05.2011року звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника заробітної плати по Україні за 2010 рік, однак відповідач відмовив у проведенні даного перерахунку, що підтверджено листом № 40117/Г-01 від 03.06.2011 року.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-4, який визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Абзацом другим преамбули цього Закону передбачено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначається виключно законами про пенсійне забезпечення. Частиною 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Частина 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»(в редакції Закону № 107) передбачала проведення перерахунків пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого після її призначення та із застосуванням показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Враховуючи те, що згідно відповіді відповідача позивач працював по 28.03.2007 року, тобто не являється особою, на яку поширюються положення ч.4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 28.03.2007 року, суд вважає названі вимоги позивача такими, що суперечать вимогам Закону, а тому позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 09.07.2003 р., яка діяла на час звернення позивача за перерахунком пенсії, для обчислення пенсії враховується заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 р., незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01.07.2000 р.

З матеріалів справи встановлено, що перерахунок пенсії позивачеві з 01.02.2010 року здійснено із заробітної плати за періоди страхового стажу відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Судом враховується інформаційний лист Вищого адміністративного суду України № 1049/11/13 від 19.07.2011 року в якому зазначено: «виходячи із загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, під час розгляду та вирішення справ зазначеної категорії застосуванню підлягає Закон N 1058-IV, а саме нормативні положення статті 42 цього Закону, що діяли в редакції до скасування змін, внесених за Законом України від 28 грудня 2007 року N 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", та були і залишаються чинними на момент проведення перерахунку пенсії. Як зазначалося вище, зі змісту цих положень випливає, що під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.»

Як вбачається з вимог позивача, він просив відповідача здійснити йому перерахунок пенсії з застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за 2010 рік, що не відповідає вимогам ст. 40 та ч. 4 ст. 42 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»в редакції Закону від 09.07.2003 р. і тому вказані позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на Законі, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1, ч.2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, суд може вийти за межі позовних вимог…якщо це необхідно для повного захисту прав свобод чи інтересів сторін…

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі Декрету КМ України «Про державне мито» сторони звільнені від сплати держмита /судового збору/ на користь держави.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 22-24, 113, 152 Конституції України, ст. 28, 40, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2,6,9, 11, 17, 99, 122 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України у м. Біла Церква, про визнання дій відповідача неправомірними та зобовзання вчинити дії відмовити.

Від сплати держмита позивача звільнити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2