Справа № 22-ц-1436/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Даценко Л. М.,

суддів Савченка С. І., Іванової І. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області про зобов»язання провести перерахунок і виплати недоотриманих сум доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, -

встановила:

У червні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в ході розгляду якого уточнивши позовні вимоги, просила зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, посилаючись на те, що вона перебуває на обліку у відповідача як непрацюючий пенсіонер, потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії і відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право, як непрацюючий пенсіонер, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, на підвищення пенсії розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 01.07.2007 року по 01.01.2008 року.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2008 року позов задоволено. Зобов»язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачці недоотримані суми доплати за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, встановивши її в розмірі однієї мінімальної заробітної плати з 01 липня 2007 року по 01 січня 2008 року.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФУ в м. Білій Церкві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача, як непрацюючий пенсіонер, який зареєстрований і постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, територія якого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідачем виплачувалась позивачці доплата до пенсії відповідно до вимог постанови КМ України від 26 липня 1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 5,20 грн.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють на територіях посиленого радіоактивного забруднення, провадиться оплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення відповідачем прав позивачки на підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, передбаченого ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"

Тобто, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про проведення перерахунку та виплат доплати до пенсії позивачці за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, починаючи з 01 липня 2007 року, оскільки суд залишив поза увагою, що позивачка, звернулася з позовом 12 червня 2008 року (згідно реєстраційного штампу суду першої інстанції на позовній заяві - а.с.2), рішення Конституційного Суду України за № 6-рп/2007 прийнято 09 липня 2007 року, тому порушене право підлягає захисту з 09 липня 2007 року.

Таким чином, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині проведення періоду перерахунку та виплат.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 398, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 жовтня 2008 року змінити в частині періоду перерахунку та виплати ОСОБА_1 доплати до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, передбачену ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначивши даний період з 09 липня 2007 року по 1 січня 2008 року з врахуванням вже виплачених за цей період коштів.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді