Справа № 2-а-999/2010
Суддя: Харченко С. М.
Дата ухвалення: 2010-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Богодухівський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2010 року

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Харченко С.М. розглянувши в скороченому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в Богодухівському районі Харківської області про визнання дій незаконними та зобов»язання нарахувати та виплатити недоплачене щомісячне підвищення до пенсії дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі про визнання дій незаконними та зобов»язання нарахувати та виплатити недоплачене щомісячне підвищення до пенсії дітям війни, в якому просить визнати незаконними дії УПФУ в Богодухівському районі Х/о щодо нарахування і виплати їй підвищення до пенсії, як дитині війни з 09.07.2007 року до 31.08.2010 року включно (за виключенням періоду з 1 січня до 22 травня 2008 року) у розмірі меншому, ніж 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст..28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», як передбачено ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни»; зобов»язати УПФУ в Богодухівському районі Х/о нарахувати та виплатити їй недоплачене підвищення до пенсії, як дитині війни з 9 липня 2007 року по 31 серпня 2010 року включно (за виключенням періоду з 1 січня до 22 травня 2008 року) виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», як передбачено ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Ухвалою суду від 29 листопада 2010 року в частині вимог позивача про визнання дій УПФУ в Богодухівському районі незаконними та зобов»язання нарахувати та виплатити недоплачене щомісячне підвищення до пенсії як дитині війни з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та 23.05.2008 року по 24.05.2010 року позов залишено без розгляду і продовжено розгляд справи з 25 травня 2010 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона відповідно до ст.1 Закону України № 2195-ІУ від 18.11.2004 року „ Про соціальний статус дітей війни є дитиною війни та відповідно до ст. 6 зазначеного Закону має право на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Відповідач всупереч діючого законодавства, не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Вважає, що дії Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі, щодо невиплати позивачу доплати до пенсії, передбаченої ст. 6 ЗУ №2195-1У є правомірними. Згідно з п. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань. У 2008 році, усі діти війни отримали право на підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. У Департаменті у справах ветеранів та людей похилого віку Міністерства праці та соціальної політики було розглянуто звернення Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо виплати підвищення по пенсії дітям війни та повідомлено, що витрати, повязані з задоволенням судами позовних заяв отримувачів пільг, компенсацій та гарантій, які виникли внаслідок рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 не враховані в Законі України « Про державний бюджет України на 2010 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України справу вирішено судом на підставі наявних у справі матеріалів і доказів, в порядку скороченого провадження, передбаченого п.2 ч.1 ст.183-2 КАС України, згідно якої скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 128 КАС України суд вважає за можливе розгляд та вирішення даної справи на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивачка має статус «Дитини війни», що також підтверджується пенсійним посвідченням на її імя з відповідною позначкою.

Враховуючи зазначений статус позивачки, вона відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» не зупинено. Таким чином, відповідач у 2010 р. повинен діяти у відповідності з приписами діючої норми ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ч.ч. 3 та 4 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.11 ч.2 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідачем не заперечується, що позивачка, відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання доплати до пенсії.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо застосування положення ч.3 ст.28 зазначеного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст.46 Конституції України та права на отримання доплати до пенсії, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни.

Пенсійний фонд України діє у відповідності Положення „Про Пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Таким чином, обовязок по нарахуванню та виплаті доплати до пенсії позивача, передбаченої ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни покладено на УПФ України в Богодухівському районі Харківської області, за місцем проживання позивача.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі Харківської області здійснити перерахунок пенсії позивачу з 25 травня 2010 року по день винесення рішення, з підвищенням пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком та виплатити заборгованість, з урахуванням раніше проведених виплат.

Керуючись ст.ст. 3, 159 -163, 197 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі про визнання дій незаконними та зобов»язання нарахувати та виплатити недоплачене щомісячне підвищення до пенсії дітям війни задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Богодухівському районі здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" та провести відповідні виплати з 25 травня 2010 року по 15 грудня 2010 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя