Справа № 2-а-249/10
Суддя: Таран С. А.
Дата ухвалення: 2012-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-249/10 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2012 року м.Суми

Колегія суддів з розгляду справ адміністративного судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого Таран С. А.,

суддів Рибалки В. Г., Литовченко Н. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні апеляційного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради

на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2010 року

у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради

про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги інваліду війни,

в с т а н о в и л а :

01 вересня 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради протиправними та стягнути з відповідача на його користь недоплачену щорічну грошову допомогу як інваліду війни за 2007 2009 роки в розмірі 5940 грн. 30 коп.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2010 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги інвалідам війни, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту».

Зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 разової грошової допомоги у розмірі пяти мінімальних заробітних плат та щорічної разової грошової допомоги, відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантій їх соціального захисту» у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за 2009 рік.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, оскаржуючи постанову суду в частині задоволення позову, посилається на те, що управління діяло в межах своїх повноважень, передбачених законодавством, виплати зазначеної щорічної допомоги позивачу проведені згідно з чинним законодавством і в межах бюджетних асигнувань та просить скасувати постанову суду.

Дослідивши матеріали справи, та перевіривши законність і обґрунтованість постанови, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Доводів щодо позовних вимог, які не задоволенні судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить. Позивачем постанова суду першої інстанції не оскаржена.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій, а тому має право на щорічну одноразову допомогу до 05 травня, передбачену ч.5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.

В 2009 році позивач отримав таку допомогу в сумі 340,00 грн., тобто в значно меншому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня особам, зазначеним у цьому Законі, виплачується разова грошова допомога у кратному розмірі до мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.1 ст. 17-1 цього ж Закону щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня: здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення звязку або установи банку.

В редакції закону, що діяла з 01.01.2008 року по 22.05.2008року, ст. 12 передбачала виплату щорічно до 5 травня учасникам бойових дій разової грошової допомоги у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Але, внесені до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" зміни визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008.

Відповідно ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Згідно ч. 2 ст. 19, ч. 3 ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно зі ст.71 Закону України Про державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України було надано право встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах, у межах передбачених відповідними бюджетними програмами асигнувань.

З наведеного вбачається, що Закон України Про державний бюджет України на 2009 рік не встановлює конкретний розмір разової грошової допомоги до 5 травня і не надає таке право Кабінету Міністрів України, який уповноважено лише встановлювати розміри соціальних виплат, які залежать від мінімальної заробітної плати, а не від мінімальної пенсії за віком, як це передбачено ст.ст.12-15 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Виходячи з зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 18.03.2009 року визначений інший розмір разової грошової допомоги учасникам бойових дій, оскільки усі підзаконні нормативно-правові акти мають відповідати Конституції України та Законам України, а в разі їх невідповідності Законам чи Конституції мають застосовувалися відповідні положення закріплені в Законі.

Тобто, колегія суддів, вважає, що розмір разової грошової допомоги до 5 травня за 2009 рік має бути встановлений відповідно до чинних частин пятих статей 12, 13, 14 та 15 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням вимог законодавства з 22.05.2008 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині зобовязання Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради нарахувати та вчинити дії щодо виплати позивачу щорічної допомоги до 5 травня за 2009 рік в розмірі, встановленому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» обґрунтовані, правомірні та підлягають задоволенню.

На підставі цього, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги є помилковими та не спростовують правомірність висновків суду першої інстанції. Суд першої інстанції ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відповідно до ст.200 КАС України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, Законом України Про внесення змін до розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України Про судоустрій та статус суддів щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14 червня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий -

Судді -