Справа № 22-а-22828/11
Суддя: Савченко С. І.
Дата ухвалення: 2011-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

іменем України

26 вересня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів Іванової І.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Фастівському районі Київської області на ЛШанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2010 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Фастівському районі Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання виплатити пенсію, -

встановила:

У січні 2010 р. позивач звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що він з 15 травня по 5 червня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 5 вересня 1994 року в звязку з погіршенням стану здоровя вийшов на пенсію по інвалідності 3 групи від захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний ^Кіст громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на обіймання державної пенсії в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Вказував, що відповідач виплачує йому державну та додаткову пенсію у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити пенсію згідно вимог закону з

22.05.2009р.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2010 р. позов задоволено частково. Зобовязано відповідача нарахувати і виплатити позивачу державну пенсію у розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Увкнобильської катастрофи» з 20.11.2009 р.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.І.ч.1 ст.197 КАС України, у звязку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовував свої в^шовки тим, що позивач є ліквідатором наслідків Чорнобильської катастрофи 1 категорії та

інв&лідом 3 групи внаслідок захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і ^шмогам закону.

Судом встановлено, що позивач має статус ліквідатора аварії на ЧАЕС 1 категорії, перебуває на обліку в управлінні ПФУ, отримує пенсію як інвалід ЧАЕС 3 групи і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 6 мінімальних пенсій за віком, щомісячної * додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Проте основна і додаткова пенсії виплачуються позивачу згідно постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 р. у меншому розмірі в фіксованих сумах, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Таким чином, суд першої інстанції задовольнив частково позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку пенсії для інвалідів ЧАЕС 2 групи, потерпілих 1 категорії необгрунтовані, оскільки законодавство чітко ^встановлює розмір додаткової пенсії як величину кратну мінімальній пенсії за віком.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.З ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку інших пенсій. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 530 від 28.05.2008 р. необгрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищень до пенсії дітям війни в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено розмір надбавки ^до пенсії у відсотковому відношенні до мінімальної пенсії за віком. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Решта доводів апеляційної скарги не грунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Фастівському районі Київської області відхилити.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.03.2010 р. залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : _________________ ________________