Справа № 541/3446/14-а
Суддя: Сидоренко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/3446/14-а
Провадження № 2-а/541/98/2014
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2014 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого судді Сидоренка Ю.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області про визнання дій незаконними та зобовязання провести перерахунок пенсії,

в с т а н о в и в:

17 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі незаконними та зобовязання останнього провести перерахунок пенсії. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є інвалідом 3 групи по захворюванню, повязаному з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС. Отримує пенсію по 3 групі інвалідності згідно ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також щомісячну додаткову пенсію, передбачену ст. 50 зазначеного Закону в кратному розмірі щодо мінімальної пенсії за віком, визначеного ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідач з 1 січня 2014 року продовжує виплачувати їй основну та додаткову пенсії в розмірах, визначених Постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011р., хоч зобовязаний був проводити виплати пенсії в розмірах, встановлених ст.50 та ч.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вона звернулася до відповідача із заявою про приведення розмірів її пенсії у відповідність до норм 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з врахуванням фактично виплачених сум, але отримала відмову. З цих підстав просила визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області щодо відмови їй в перерахунку та виплаті раніше не донарахованої щомісячної пенсії та зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області провести їй перерахунок та виплату недорахованої щомісячної основної пенсії по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі не нижче 6 розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначених відповідно до положень ст.ст. 50, ч. 4 ст. 54, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 1 січня 2014 року без зазначення кінцевої дати перерахунку.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

ОСОБА_1 віднесена до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 126083, виданим 19.02.2009 року Полтавською обласною державною адміністрацією (а.с.8).

Позивачу встановлена 3 група інвалідності безстроково із зазначенням причини інвалідності - захворювання, пов'язане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджено довідкою МСЕК (а.с.5).

Відповідач на заяву позивача листом від 11.12.2014 року № 8371/05-24 відмовив позивачу у перерахунку пенсій, посилаючись на відсутність підстав для цього та відповідність розміру пенсій чинному законодавству (а.с.6).

Ст. 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути відмінені. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження обсягу та об'єму прав і свобод.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення. Статтею 49 цього Закону передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2007р. № 10-рп/2008) в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів третьої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим шести мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2007р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІI групи призначається також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до частини 2 роз'яснень викладених в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України №4 від 16.03.2012 року «Про судову практику вирішення адміністративними судами спорів, що виникають у зв'язку із застосуванням статей 39, 48, 50, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» тимчасове зупинення дії закону чи окремих його положень не припиняє чинності закону; після закінчення строку, на який зупинено їх дію, ця дія поновлюється автоматично.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», що діяв з 01.01.2014р., повноваження визначати розмір державної та додаткової пенсії, передбаченої статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» Кабінету Міністрів України не були делеговані, розміри цієї пенсії, визначені зазначеним Законом, не змінені, зупинення дії статей 50 та 54 Закону не передбачено. Відповідні зміни до Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», згідно яких норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та деяких інших законів, що передбачають соціальні виплати, застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік, були внесені Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.2014 року і набрали чинності 03.08.2014р.

Відповідно до ч. 4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

За конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві до 03.08.2014 року застосуванню підлягають ст. 50 та ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України. Таким чином, позивач мала право на отримання пенсії з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у розмірі не менше, ніж 6 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком по третій групі інвалідності, що передбачено ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.2007р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2007р. № 10-рп/2008).

Згідно із чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, не має.

Відповідно до ч. 3 ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 05.10.2006р., встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України» та здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Ухвалою суду від 30 грудня 2014 року позовна заява в частині позовних вимог за період з 01 січня 2014 року до 17 червня 2014 року залишена без розгляду.

На підставі викладеного суд вважає що дії відповідача щодо виплати пенсій позивачу (державної та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю) у період з 17.06.2014р. по 02.08.2014р. у розмірах, менших від шести мінімальних пенсій за віком, та 50% мінімальної пенсії за віком, є незаконними, оскільки не відповідають вимогам частини 4 статті 54, ст. 50 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача здійснити перерахунок державної пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50, ч. 4 ст.54, ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати за період з 17.06.2014 року по 02.08.2014 року по третій групі інвалідності, з урахуванням фактично виплачених сум.

Керуючись ст.ст. 8-12, 17-19, 21, 70, 159, 160, 161-163, 183-2 КАС України, ст.ст. 19, 22, 46 Конституції України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Миргороді та Миргородському районі Полтавської області щодо призначення і виплаті ОСОБА_1 з 17 червня 2014 року по 02 серпня 2014 року пенсії, як інваліду 3 групи, в розмірі меншому, ніж це встановлено ст.ст. 49, 50, ч. 4 ст. 54, ст.ст. 67, 71 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Миргороді та Миргородському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 17.06.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м.Миргороді та Миргородському районі Полтавської області здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, ОСОБА_1 з 17.06.2014 року по 02.08.2014 року в розмірі 50% мінімальних пенсій за віком, відповідно до ч.1 ст. 50, ст. 67 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя ОСОБА_2