Справа № 22-а-1811/2011
Суддя: Ясеновенко Л.В. Л. В.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Івано-Франківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук В.М., Девляшевського В.А.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі про стягнення щомісячної державної соціальної допомоги відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі на рішення Тисменицького районного суду від 21 жовтня 2010 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тисменицького районного суду від 21 жовтня 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_1

Постановлено стягнути з УПФУ в Тисменицькому районі на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за періоди з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2009 року, з 01 січня 2010 року по 30 квітня 2010 року та виплатити їй не донараховані суми за вказані періоди. У решті позову відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що судом помилково не було досліджено та не враховано того, що ОСОБА_1 не отримує надбавку до пенсії, як дитина війни, а отримує надбавку до пенсії на підставі ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому правових підстав для встановлення надбавки як дитині війни немає.

Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії відповідно до вказаного закону, підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.

Крім того, апелянт зазначає, що враховуючи прийняте Конституційним Судом України рішення від 09.09.2010 року, суд повинен був закрити провадження у справі, оскільки вона була відкрита в порядку цивільного судочинства та розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Посилаючись на вищенаведені обставини, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та відноситься до категорії громадян, яким встановлено статус дитини війни.

Статтею 6 Закону N 2195-IV передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Обмеження виплат, передбачених названим законом, зазначені в Законах України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», рішеннями Конституційного Суду України відповідно від 09.07.2007 року та від 22.05.2008 р. визнані неконституційними.

Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Разом із цим, у силу

вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи спір і задовольняючи позов частково, суд правомірно виходив з того, що УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було діяти відповідно до вимог статті 6 Закону N 2195-IV і здійснити позивачу відповідні нарахування (за той періоду часу, коли дія цієї норми не була зупинена), але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах погоджується з таким висновком суду.

Посилання відповідача у скарзі на те, що ОСОБА_1 встановлено статус учасника війни і з 03.03.2007 року вона отримує надбавку до пенсії відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не заслуговують на увагу, оскільки таке твердження не підтверджено належними доказами. Навпаки, в матеріалах справи міститься довідка УПФУ в Тисменицькому районі про те, що з 01.01.2008 року по квітень 2010 року позивач отримує надбавку до пенсії як дитина війни. У вказаній довідці зазначені конкретні суми надбавки за кожен місяць.

При таких обставинах справи підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі залишити без задоволення, а рішення Тисменицького районного суду від 21 жовтня 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з часу набрання нею законної сили.

Судді: Л.В. ОСОБА_2 Вакарук

ОСОБА_3