Справа № 2-А-3/11
Суддя: Костенко В. В.
Дата ухвалення: 2011-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-3/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"28" вересня 2011 р.

Дзержинський районний суд в складі: ОСОБА_1.,

при секретарі Абрамян Н.Л.

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів ОСОБА_3

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради , секретаря Криворізької міської ради ОСОБА_7, ОСОБА_8 районної у місті ради про визнання дій та бездіяльності органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з питань порушення права на звернення громадян та позбавлення права ОСОБА_8 районної в місті ради на розпорядження комунальною власністю, яка знаходиться на території району, протиправними та зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду із вищеназваним адміністративним позовом та, уточнивши заявлені позовні вимоги в остаточній редакції позову від 28.03.2011 року. позивач ОСОБА_5 посилається на ті обставини, що 01.03.2000 року у порушення вимог Конституції України ,без згоди членів територіальної громади Дзержинського району м.Кривого Рогу, депутатами райради на Х сесії ХХ111 скликання було прийнято рішення № 87-Х/ХХ111

" Про доцільність подальшого існування ОСОБА_8 районної у місті ради", а за день до цього 29 лютого 2000 року ОСОБА_6 міська рада прийняла рішення № 142 " Про не утворення районних у місті рад".

Такі рішення змінили правову базу існування місцевого самоврядування у м.Кривому Розі з районним поділом і територіальні громади районів у містах перестали діяти як суб"єкти права власності. Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування перестали бути рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що були у комунальній власності територіальних громад районів у містах. Між тим, рішення про наділення ОСОБА_6 міської ради правами щодо управління майном і фінансовими ресурсами, які є у власності територіальних громад районів у містах не були прийняті на місцевих референдумах відповідних районних у місті громад. ОСОБА_6 міська рада замість територіальних громад районів у місті ОСОБА_9 , у тому числі Дзержинського району, стала приймати рішення щодо відчуження комунального майна, яке знаходиться на території районів, затверджувати програми приватизації та перелік об"єктів ,які підлягають приватизації.

Таким чином, ОСОБА_6 міська рада стала діяти як єдиний представник територіальних громад всіх районів міста. Результатом цих рішень стало те, що члени територіальної громади Дзержинського району м.Кривого Рогу були позбавлені права мати комунальну власність на житловий фонд, об"єкти соціальної сфери, об"єкти управління органів місцевого самоврядування , які знаходяться на території району.

Із зазначеного питання позивач звертався 20.03.2009 року до секретаря Криворізької міської ради ОСОБА_7- відповідача по справі, від якого отримав листа за № Р-1201, в якому йому було відмовлено у отриманні інформації, а також у розгляді його заяви на засіданнях постійних комісій ОСОБА_6 міської ради.

Відповідач ОСОБА_8 районна у місті рада , прийнявши 01.03.2000 року рішення про саморозпуск у порушення діючого законодавства без дозволу територіальної громади Дзержинського району , таким чином позбавила членів цієї громади права розпорядження комунальним майном, яке знаходиться на території цієї громади і тривалий час проявляє бездіяльність у вирішенні питання щодо повернення майна.

Позивач вважає, що відповідачі порушили права членів територіальної громади Дзержинського району , членом якої є і позивач, позбавивши територіальну громаду Дзержинського району права діяти як суб"єкт права власності на об"єкти комунальної власності, які розташовані на території Дзержинського району м.Кривого Рогу.

Позивач просить суд : визнати дії відповідачів 1-Криворізької міської ради, № 3- ОСОБА_7 Васильовича- секретаря ОСОБА_6 міської ради про відмову надати йому інформацію щодо поновлення права власності територіальної громади Дзержинського району на об"єкти комунальної власності, які розташовані на території Дзержинського району, та бездіяльність відповідача № 2- ОСОБА_8 районної у місті ради щодо відмови у поверненні у комунальну власність територіальної громади Дзержинського району м.Кривого Рогу житлового фонду: будинок № 25 по вул. Лісового; буд. № № 1, 3, 5,14 по вул. Іллічевська; буд. № № 24а, 28, 44, 46, 48, 50, 52, 54 по пр.. Мира; буд. № № 10,14, 16,18, 20, 22, 24, 26, 32, 34, 36, 38, 38а, 40, 42, 48, 48а, 50, 52, 54 по пр. Гагаріна; буд. № № 1 - 8 по вул. Єсеніна; буд. № № 1 - 6 по вул. Рокосовського; буд. №N9 6,8,11,13,15 по вул. ОСОБА_1; буд. № № 1, 3, 5, 7, 9,11, 22, 24, 26, 28, 30, 32, 34,36 по вул. Якіра; буд. №№ 1, 3, 4, 6, 8,10,12,14,16 по вул. Олійника; буд. №№9,11,13,15,17,19 по вул. Рязанова; буд. № № 2,4, 6, 7, 9,11,13, 15 по вул.. Хабаровська; буд. №№1-17 по вул. Галатова; буд. № № 17, 19, 21, 27, 29, 31 - 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, 67, 75, 79 по вул. Димитрова; буд. № № 3 - 64, 66, 68, 70 по вул. Косіора; буд. № № 3- 18а, 20 - 39, 41, 43, 45, 47, 49, 53, 55 по вул.. Революційна; буд. №№2- 28, 30- 80 по вул.. Постишева; буд. №№2- 18, 22, 24, 28,30 - 58, 60, 62, 63, 64, 65 по вул.. Ветеранів праці; буд. 9, 15, 20 - 40 по пр.. Металургів; буд. № № 2,4, 6, 8,12,14, 16- 28, ЗО -42,45-51, 53, 55 по вул. XXII партз"їзду; буд. №№1- 27,30 - 38, 41, 42, 44, 46,48,50- 60, 62, 64, 66, 68 по вул. Орджонікидзе; буд. № № 1, 3, 5, 6, 28 по вул. Тбиліська; буд. № № 16,16а по вул.. Островського; буд. № № 22, 22а, 24, 26, 28, 30, 32, 34, 40, 42, 44, 46, 48, 50, 52, 54 по вул. Нахімова; буд.. № № 1 - 8, 10, 12, 14 - 21 по вул. Ціолковського; буд. № № 1, 2, 7 - 21 по вул. Вокзальна; буд. №№3-13,15,17,19, 21 по вул. Семашко; об»єктів соціальної сфери: загальноосвітні навчальні заклади - № 95 - гімназія (вул. Косіора,20), № 16 науково-технічний металургійний ліцей (вул. Революційна, 22), № 4- спеціалізована школа з поглибленим вивченням іноземних мов (вул. Димитрова, І5), № 7 - середня загальноосвітня школа (вул. Димитрова, 48), № 15 - середня загальноосвітня школа (вул. Орджонікидзе, 40), № 26 -середня загальноосвітня школа (вул..Якіра, 7а), № 56 - середня загальноосвітня школа (вул.Ціолковського, 20), № 63 - середня загальноосвітня школа (вул.Агафонова, 14а),№ 66 - середня загальноосвітня школа (вул. Вокзальна, 6), № 69 - середня загальноосвітня школа (вул. Хабаровська, 4), № 75 - середня загальноосвітня школа (вул. Димитрова, 52). Комунальні дошкільні навчальні заклади загального розвитку - № 15 (вул. Революційна, 15). № 44 (пр. Гагарина, 32), № 51 (вул.Галатова. 9), № 123 (вул.Димитрова, 60), № 129 (вул.Костенка, 35), № 136 (вул. Ціолковського, 13), № 180 (вул. XXII партз"їзду, 8а), № 189 (вул.Постишева, 27а), № 225 (вул. Ветеранів праці, 66), № 246 (вул.Вокзальна, 8а). Позашкільні навчальні заклади - Центр дитячої та юнацької творчості Дзержинського району КПНЗ (вул. Революційна, 13), Станція юних техніків Дзержинського району КПНЗ (вул. Косіора, 20), Центр дитячої творчості "Джерело" (вул. Хабаровська, 9). Навчально-виробничий комбінат Дзержинського району (пр. Металургів, 2); об»єктів управління органів місцевого самоврядування: управління праці та соціального захисту ОСОБА_8 районної в м. Кривому Розі ради (пр.. Металургів, 16), відділи та управління ОСОБА_8 районної в м. Кривому Розі ради (пр.. Мира, 42) ПРОТИПРАВНИМИ; зобов»язати відповідача № 1 ОСОБА_6 міську раду розглянути на сесії та повернути у комунальну власність територіальній громаді Дзержинського району рухоме та не рухоме майно, землю, кошти та вищеперелічені об'єкти комунальної власності та зобов»язати відповідача № 2 ОСОБА_8 районну у місті раду розглянути на сесії та прийняти у комунальну власність вищеназвані об»єкти , що розташовані на території Дзержинського району м.Кривого Рогу.

У ході судового розгляду позивач ОСОБА_5 підтримав вищеназвані позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що він мешкає на території Дзержинського району м.Кривого Рогу та вважає , що відповідачі по справі , прийнявши 01.03.2000 року рішення " Про доцільність подальшого існування ОСОБА_8 районної у місті ради" та 29 лютого 2000 року рішення № 142 " Про не утворення районних у місті рад", порушили його право як члена територіальної громади Дзержинського району м.Кривого Рогу брати участь у вирішенні питання щодо розпорядження майном , яке знаходиться на території цього району та належить до комунальної власності. Він вважає, що ОСОБА_8 районна у місті рада може самостійно утримувати об»єкти комунальної власності , які знаходяться на території цього району , що призведе до поліпшення роботи з утримання житлового фонду та об»єктів соціальної сфери. У теперішній час всі питання утримання та розпорядження комунальним майном віднесені на місто, але відповідне управління виконкому міськради не виконує належним чином покладені на нього обов»язки, що призводить до псування майна, будинки тривалий час не ремонтуються, тощо. Як патріоту міста йому не байдуже, що об»єкти комунальної власності руйнуються або безпідставно відчужуються . Він вважає, що відповідачі в цьому питанні проявляють протиправну бездіяльність. Протиправними є і дії відповідача ОСОБА_7, який перебрав на себе повноваження міської ради, оскільки надав йому відповідь фактично від себе , оскільки його звернення , адресоване до міської ради не пройшло встановлену законом процедуру розгляду, а саме: не було винесено на обговорення на засідання комітету міськради або на сесію міськради. Такими діями відповідач порушив Закон України « Про звернення громадян» , оскільки його звернення повинно бути розглянуто тим органом до якого він звернувся, тобто міськрадою, а не особисто посадовою особою міськради ОСОБА_7 Просив задовольнити його позов у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5- ОСОБА_2 підтримав думку свого довірителя та додатково пояснив, що ОСОБА_8 районна у місті рада не може належним чином захистити права та інтереси позивача ОСОБА_5, оскільки не має ніякої матеріальної бази . В Конституції України та у Законі України« Про місцеве самоврядування в Україні» чітко визначено , що є територіальна громада району у місті, але даний факт не визнається міськрадою. Територіальна громада району є суб»єктом права власності, а отже у неї повинні бути і об»єкти комунальної власності. Просив позов ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 міської ради ОСОБА_3 позов не визнала у повному обсязі та пояснила, що поняття комунальна власність виникло тільки у 1990 році, до цього існувала тільки державна власність та об"єкти особистої власності громадян. У 1992 році у м.Кривому Розі на підставі рішення міськради ряд об"єктів було залишено у державній власності, а частина віднесена до комунальної . Об"єкти комунальної власності , які знаходяться на території міста , належать територіальній громаді міста . Інтереси територіальної громади міста представляє міська рада, саме їй на підставі Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" надано право розпоряджатися комунальною власністю. Вона ж наділена і повноваженнями щодо вирішення питання про обсяг та межі повноважень районних у містах рад. Діючим законодавством міськраду не зобов"язано передавати майно, яке знаходиться у комунальній власності районам. Вимоги позивача є безпідставними та недоведеними. З його позову не зрозуміло: які ж саме його особисті права порушені тим, що об"єкти комунальної власності знаходяться під контролем міської ради. Звернувшись до суду, ОСОБА_5 може діяти тільки у власних інтересах і не має повноважень висловлювати думку від імені інших членів територіальної громади Дзержинського району в м. Кривому Розі. У задоволенні позову просила відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_8 районної у місті ради ОСОБА_4 позов не визнав у повному обсязі, вважає його недоведеним. Предметом судового розгляду не може бути вирішення питання щодо законності рішення ОСОБА_8 районної ради від 01.03.2000 року " Про доцільність подальшого існування ОСОБА_8 районної у місті ради", або рішення від 29 лютого 2000 року ОСОБА_6 міської ради " Про не утворення районних у місті рад", оскільки сплив строк давності звернення до суду. 27.09.2001 року ОСОБА_6 міська рада прийняла рішення про утворення у новому складі районних у місті рад. Таким чином вона не поновила їх дію, а фактично створила нові органи місцевого самоврядування в районах. Своїм рішенням міськрада наділила районні органи відповідними повноваженнями, саме їй , як вищому органу місцевого самоврядування у місті, належить право вирішувати питання щодо меж та обсягу цих повноважень, що відповідає вимогам Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні". Доводи позивача про порушення його прав є необґрунтованими та недоведеними .У задоволенні позову у відношенні ОСОБА_8 районної у м.Кривому Розі ради просив відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з"явився , подав до суду 16.09.2011 року письмову заяву, в якій позов не визнав у повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні, справу розглядати за його відсутності.

Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що 29.02.2000 року ОСОБА_6 міською радою на Х111 сесії ХХ111 скликання було прийнято рішення № 142 " Про не утворення районних у місті рад" (а.с.193).

01.03.2000 року депутатами ОСОБА_8 райради на Х сесії ХХ111 скликання було прийнято рішення № 87-Х/ХХ111 " Про доцільність подальшого існування ОСОБА_8 районної у місті ради" (а.с.171).

Статтею 5 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" визначено систему органів місцевого самоврядування, яка не включає районні у містах ради , але частиною другою цієї статті передбачено, що у містах з районним поділом за рішенням територіальної громади міста або міської ради можуть утворюватися районні у місті ради.

Реалізуючи надані їй Законом повноваження ОСОБА_6 міська рада 27.09.2001 року прийняла рішення № 724 « Про районні у місті ради», внаслідок чого вищеназвані рішення стали не чинними.

Відповідно до ст.140 Конституції України та ст.41 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" ( в подальшому за текстом Закон) питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад. Районні у містах ради ( у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції України та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об"єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах..., в обсягах і межах, що визначаються міськими радами.

На підставі ч.3 ст.41 Закону обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.

Рішенням ОСОБА_6 міської ради від 24.12.2008 року № 2918 « Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів», яке було чинним на час звернення ОСОБА_5 до суду, були визначені межі та обсяг повноважень , які делеговані міськрадою районним у місті радам , у тому числі в галузі управління комунальною власністю, відповідно до яких, вони мають право: узагальнювати та аналізувати показники господарської діяльності підприємств, організацій, установ комунальної власності, що розташовані на території району; вживати заходів щодо покращення фінансового стану цих підприємств, проводити інвентаризацію майна таких підприємств, погоджувати призначення їх керівників, надання об»єктів в оренду, вносити пропозиції щодо переліку об»єктів комунальної власності міста, що підлягають приватизації або не підлягають, контролювати виконання умов договорів купівлі - продажу комунального майна, а також покладені обов»язки щодо схоронності об»єктів нерухомості та інших основних засобів комунальних підприємств, їх ефективне використання, недопущення існування покинутих на призволяще об»єктів.

Таким чином, районні у місті ради не були усунуті від вирішення питань, щодо управлінням об"єктами комунальної власності міста та висловлення своєї думки щодо їх подальшого використання.

Думка позивача та його представника про те , що ОСОБА_8 районна у місті рада повинна в обов"язковому порядку бути наділена правом власності на об"єкти комунальної власності, які знаходяться на території цього району на підставі ст.6 Закону є помилковою. Право власності , у тому числі комунальної власності , не виникає автоматично, воно набувається в порядку встановленому діючим законодавством.

Статтею 60 Закону встановлено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб"єктами права власності, а також майнових прав , створення , придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

На підставі Постанов КМУ від 05.11.91 р. № 311 " Про розмежування державного майна України між загальнодержавною ( республіканською ) власністю і власністю адміністративно- територіальних одиниць ( комунальною власністю) та від 13.10.92 року № 577 " Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності до комунальної власності областей", а також рішення виконкому обласної Ради народних депутатів від 27.12.91 р. № 409 та рішення обласної Ради народних депутатів від 11.03.93 року № 208-13/ХХ1, ОСОБА_6 міською радою 08.02.94 р. за № 29 було прийнято рішення , яким затверджений перелік майна , яке перебуває в комунальній власності міста ОСОБА_9 ( а.с.206-224).

Згідно із ст.10 Закону сільські , селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Оскільки на підставі вищеназваних нормативних актів майно було передано до комунальної власності міста ОСОБА_9 , а не районів у місті, то саме міська рада , як представник територіальної громади міста, набула право :володіння, користування та розпорядження об»єктами комунальної власності від імені громади міста. Своє право міська рада в порядку, встановленому законом , може передати іншим суб"єктам або делегувати частину своїх повноважень власника.

Реалізуючи свої повноваження, суб"єкти владних повноважень та їх посадові особи повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст.9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб"єкта владних повноважень.

Правомірність прийнятого суб"єктом владних повноважень рішення суд перевіряє на підставі норм діючого на час його прийняття законодавства.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, але, виходячи із принципів рівності учасників адміністративного процесу перед законом та судом ( ст.10 КАС України) , змагальності сторін ( ст.11 КАС України) та ч.1 ст.71 КАС України на позивача також покладений обов"язок щодо доведеності заявлених позовних вимог в частині порушення протиправним рішенням суб"єкта владних повноважень його охоронюваних прав та інтересів.

Вищеназвані правові норми свідчать про те, що позивач зобов"язаний довести обставини в обгрунтування своїх тверджень про порушення його суб"єктивних прав. При цьому слід мати на увазі, що у деяких випадках сама лише обставина порушення права не є підставою для задоволення позову. Позивач зобов"язаний довести причинний зв"язок між протиправним рішенням та порушенням його права.

Позивач ОСОБА_5 не довів належними доказами в ході судового розгляду факт порушення його суб"єктивних прав та причинний зв"язок між винесеними рішеннями чи бездіяльністю суб"єктів владних повноважень та цим порушенням .

Посилаючись на порушення свого права, як члена територіальної громади Дзержинського району м.Кривого Рогу, брати участь в управління та розпорядженні об"єктами комунальної власності, які знаходяться на території цього району , позивач не довів яким же саме чином було обмежене це право.

На підставі ст.3 Закону України " Про місцеве самоврядування в Україні" громадяни України реалізують своє право на участь у місцевому самоврядуванні за належністю до відповідних територіальних громад.

Позивач ОСОБА_5 , крім того, що він є членом територіальної громади Дзержинського району м.Кривого Рогу, одночасно є і членом територіальної громади міста ОСОБА_9 і має право на участь у місцевому самоврядуванні відповідною територіальною громадою, тобто має право висловити свою думку та пропозиції у встановленому законом порядку , в тому числі з питань розпорядження та управління комунальною власністю, яка знаходиться не тільки на території Дзержинського району, але і міста ОСОБА_9.

Заявлені ним вимоги про зобов"язання судом ОСОБА_6 міську раду повернути у комунальну власність територіальної громади Дзержинського району рухоме та нерухоме майно, землю, кошти та ОСОБА_8 районну у місті раду прийняти у комунальну власність об"єкти комунальної власності, які знаходяться на території району взагалі не ґрунтуються на діючому законодавстві, оскільки : по-перше, суд не має право безпосередньо втручатися в діяльність виборного органу та зобов"язовувати депутатів прийняти те чи інше рішення; по-друге , позивач не наділений повноваженнями діяти від імені інших членів територіальної громади району чи міста та не може перебирати на себе їх права , вирішуючи за них : доцільно чи ні, щоб об"єкти комунальної власності , земля, тощо , які знаходиться на території району належали до комунальної власності цього району або міста.

Що стосується заявлених позивачем ОСОБА_5 вимог про визнання протиправними дій відповідача ОСОБА_7- секретаря Криворізької міської ради про відмову надати йому інформацію щодо поновлення права власності територіальної громади Дзержинського району на об"єкти комунальної власності ,які розташовані на території Дзержинського району м.Кривого Рогу, то суд вважає їх також не доведеними за наступними підставами.

Позивач ОСОБА_5 посилається на порушення своїх прав на звернення та отримання інформації з боку посадової особи секретаря міськради ОСОБА_7, який , на його думку , перевищив свої повноваження , оскільки не виніс його звернення на розгляд сесії міськради чи її постійної комісії.

Суд вважає, що зазначена думка позивача та заявлена ним вимога не мають належного правового обгрунтування.

Так, частиною 12 ст.46 Закону пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситись сільським, селищним , міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян, тобто законом не передбачено винесення на розгляд сесії міськради звернення окремих громадян.

В листі від 20.03.2009 року за № р-1201 , направленого позивачеві , секретар міської ради ОСОБА_7 роз»яснив, що питання, які виносяться на розгляд ради включаються до порядку денного. Статтею 14 Регламенту міської ради визначено, що пропозиції до порядку денного подаються з проектом рішення, пояснювальною запискою та іншими необхідними документами.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" постійні комісії попередньо розглядають проекти програм соціально-економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради.

Крім того, ст. 26 вищевказаного закону, яка визначає компетенцію міської ради, не визначено повноважень рад щодо безпосереднього розгляду звернень громадян на своєму пленарному засіданні. Відповідно до п. 14 ст. 46 вищезазначеного закону порядок скликання позачергової сесії визначається регламентом ради. Так, ст. 11 Регламенту міської ради визначено, що позачергова сесія скликається за ініціативою міського голови, секретаря міської ради або третини депутатів від загального складу ради, виконавчих органів ради. Обгрунтовані пропозиції надаються міському голові із зазначенням питань та проектами документів, розгляд яких пропонується. Скликання позачергової сесії здійснюється виключно на підставі розпорядження міського голови, як це передбачає ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування" ( а.с.132).

У відповідності до ч. 3 ст.7 Закону України " Про звернення громадян" у разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз"ясненнями.

Таким чином, суд не убачає порушень діючого законодавства в діях відповідача ОСОБА_7 при розгляді звернення позивача ОСОБА_5

Що стосуюється пояснень позивача про порушення вимог діючого законодавства з боку відповідача ОСОБА_7 в частині не розгляду його звернень на засіданні постійної комісії міської ради, то вони спростовуються іншими доказами.

Затвердженим рішенням сесії міськради від 24.05.2006 року № 6 Регламентом міської ради у главі 11 передбачені завдання постійних комісій міськради та порядок їх роботи. У розділі 2 Положення про постійні комісії міськради , затвердженого рішенням міськради № 8 від 24.05.2006 року , зазначено їх право на розгляд звернень, заяв та скарг фізичних та юридичних осіб , які надходять на їх адресу і відносяться до питань, які належать до їх відання.

Як убачається із листа ОСОБА_6 міської ради від 23.04.2009 року № р-1923-П, підписаного секретарем міськради ОСОБА_7 , постійна комісія ОСОБА_6 міської ради 22.04.2009 року розглянула заяву позивача від 24.03.2009 року та дійшла висновку про недоцільність винесення на чергове пленарне засідання ОСОБА_6 міської ради питання про відміну рішень ОСОБА_6 міської ради від 29.02.2000 року № 142 « Про не утворення районних у місті рал» та від 26.04.2000 року № 352 « Про організацію управління районами міста ОСОБА_9», оскільки ці рішення є нечинними, в зв»язку з прийняттям 27.09.2001 року ОСОБА_6 міською радою рішення № 724 « Про районні у місті ради» ( а.с.133).

Згідно із ст.49 Регламенту міської ради жодна постійна комісія не має права виступати від імені ради, між тим відповідно до ст.50 Закону секретар міської ради є посадовою особою відповідної ради, наділений рядом повноважень, має право підпису, в зв»язку з чим ним і був підписаний вищеназваний лист.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 не доведені ним і у задоволенні його позову повинно бути відмовлено в повному обсязі.

На підставі ст.94 КАС України понесені позивачем витрати відносяться на його рахунок.

Керуючись ст.ст.2,9, 10,11, 14, 71, 94, 99,100, 159, 161-163 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 міської ради , секретаря Криворізької міської ради ОСОБА_7, ОСОБА_8 районної у місті ради про визнання дій та бездіяльності органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з питань порушення права на звернення громадян та позбавлення права ОСОБА_8 районної в місті ради на розпорядження комунальною власністю, яка знаходиться на території району, протиправними та зобов"язання вчинити певні дії в повному обсязі.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами , які не були присутні при проголошенні постанови у той же строк із дня отримання її копії.

Постанова суду у повному обсязі виготовлена на протязі п»яти днів із дня проголошення її вступної та резолютивної частини.

Суддя:ОСОБА_1