Справа № 2-а-324/12
Суддя: Маринченко М. М.
Дата ухвалення: 2012-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

11.04.2012 Справа № 2-а-324/12
Справа №2-а-324/2012р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2012 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Князік І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС УДАІ м. Вінниці прапорщика ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 165529 від 08 березня 2012 року,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до інспектора ДПС роти ДПС УДАІ м. Вінниці прапорщика ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 165529 від 08 березня 2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 березня 2012 року позивач рухався у власному автомобілі Опель д.н.з. НОМЕР_1 по автодорозі Житомир-Могилів-Подільський через с.Комсомольське Вінницької області та о 13 год.18 хв. був зупинений патрульним автомобілем ДАІ, з якого вийшов відповідач та повідомив, що позивачем перевищено дозволену швидкість руху 60 км/год. Позивач проти порушення заперечував, вказавши, що швидкість руху його автомобіля була 78-79 км/год. Проте інспектором було складено протокол та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в розмірі 260 грн.

Вважає, що вказана постанова є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки швидкість руху, заміряна інспектором належала не автомобілю позивача, а автомобілю Мерседес чорного кольору, який рухався поряд з автомобілем позивача з більшою швидкістю, інспектор ДАІ під час вимірювання швидкості знаходився у патрульному автомобілі ДАІ, який рухався назустріч автомобілю позивача, внаслідок чого відносна швидкість, заміряна пристроєм збільшується. Крім того вказав, що перевищення швидкості, визначене приладом, знаходиться в межах похибки вимірювання швидкості. Також вказував, що розгляд адміністративного матеріалу здійснено відповідачем на місці у найкоротший термін, без зясування всіх обставин справи, не маючи доказів порушення позивачем правил дорожнього руху та без опитування свідків. Просив суд оскаржувану постанову скасувати, провадження в справі закрити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень на позов суду не надав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів у відповідності до ст.128 ч.4 КАС України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

08 березня 2012 року відповідачем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АВ1№284683 відносно позивача, на підставі якого винесено постанову серії АВ1№165529 з посиланням на те, що 08 березня 2012 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем Опель д.н.з. НОМЕР_1 в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 рухався зі швидкістю 85 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Швидкість вимірювалась приладом Візир 0812415.

Вказаною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260 гривень.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані безпосередньо встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 12 Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС від 27.03.2009 N 111, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 за N 576/16592, передбачено форму несення служби у вигляді патрулювання на транспортних засобах, з використанням працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, які мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, з метою фіксації порушень ПДР.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 було виявлено за допомогою вимірювача швидкості Візир 0812415, дані про його застосування занесені до тексту постанови. Дані, які б свідчили про технічну неспроможність даного приладу здійснювати фіксацію швидкості руху транспортних засобів, відсутні.

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за свої внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за дане правопорушення встановлена за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно п.12.4 ПДР України, у населеному пункті рух транспортного засобу дозволяється зі швидкістю 60 км/год.

Про порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, обґрунтованість притягнення його до відповідальності за вказаною статтею, на думку суду, вказує те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, розгляді справи та винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 були належним чином оцінені всі зібрані по справі докази, дотримані вимоги ст.ст. 251, 254, 256, 280 КУпАП, правильно визначено, якою нормою закону передбачено відповідальність за вчинення такого правопорушення та застосовано стягнення в межах санкції ст.122 ч.1 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП є законною та обґрунтованою. Пояснення позивача щодо руху його транспортного засобу з дозволеною швидкістю руху суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені жодними доказами.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 258, 283 КУпАП, порушення вимог ПДР позивачем було зафіксовано спеціальним технічним засобом, будь-які дані, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові, матеріали справи не містять, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 122 ч.1, 251, 258, 283 КУпАП, ст.ст. 11, 71, 159, 160, 162, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС роти ДПС УДАІ м. Вінниці прапорщика ОСОБА_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії АВ1 № 165529 від 08 березня 2012 року відмовити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Маринченко