Справа № 442/5956/13-а
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/5956/13-а
Провадження № 2-а/442/16/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі : головуючого - судді Крамара О.В.

при секретарі Малик О.Я.

прокурора Баняс О.П. та Химчук П.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від імені та в інтересах яких діє представник ОСОБА_6 до Стебницької міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 про скасування рішень органу місцевого самоврядування,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд із вказаним вище позовом, в якому просять скасувати: п.3 рішення Стебницької міської ради № 408 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», від 16.04.2013 року; п.3.3 рішення Стебницької міської ради № 413 від 21.06.2013 року «Про затвердження технічних документацій та проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у власність»; п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7, 1.8 рішення Стебницької міської ради № 427 від 21.06.2013 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва»; п.п. 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, 4.8 рішення Стебницької міської ради № 435 від 06.09.2013 року «Про затвердження технічних документацій та проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у власність».

В обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що всупереч ст.. 19 Конституції України, Стебницькою міською радою було прийнято рішення «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва» за № 408 від 16.04.2013 року та за № 427 від 21.06.2013 року, а також рішення «Про затвердження технічних документацій та проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у власність» № 413 від 21.06.2013 року.

Окрім того, зазначені вище рішення було прийнято з порушенням вимог ст.ст. 20, 118 Земельного кодексу України в частині встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок і порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а також з порушеннями ст.25 Закону України «Про землеустрій» в частині документації із землеустрою. Вищенаведене також вбачається з листа Державної інспекції сільського господарства в Львівській області за № 6081/3-19-8 від 09.08.2013 року, адресованого народному депутату України ОСОБА_8.

Незаконність прийнятих відповідачем рішень підтверджується і листами Стебницького міського голови ОСОБА_9 за №№ 296 від 29.03.2013 року та 426 від 19.04.2013 року, а також службовою запискою начальника відділу містобудування та архітектури Стебницької міської ради від 25.04.2013 року, адресованою Стебницькому міському голові ОСОБА_9. Стосовно даних документів необхідно відмітити, що генеральний план м.Стебника було затверджено ще у 2000 році і з цього часу жодних змін до нього не вносилось, а ділянки для ведення садівництва виділялися відповідачем на резервних територіях, які передбачені для інших цілей, а саме: для подальшого розвитку м.Стебника, як населеного пункту (розвитку інженерної, транспортної інфраструктури тощо).

Вважають, що зазначені вище незаконні рішення відповідача завдають шкоди територіальній громаді м.Стебника, в т.ч. і їм, як мешканцям м.Стебника, а тому дані рішення відповідача підлягають скасуванню.

11 грудня 2013 року провадження по даній справі зупинено до вирішення у Львівському окружному адміністративному суді, адміністративної справи за позовом Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області до Стебницької міської ради Львівської області про визнання протиправними дій та скасування рішень.

01 липня 2014 року за клопотанням Стебницької міської ради провадження по справі відновлено, оскільки постановою Львівського окружного адміністративного суду від 05.02.2014 року в позові Дрогобицької міжрайонної прокуратури Львівської області до Стебницької міської ради Львівської області про визнання протиправними дій та скасування рішень відмовлено та Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014 року апеляцію прокурора залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 05.02.2014 року без змін.

Прокурор, позивачі та їх представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити.

Представник відповідача заперечив, щодо позовних вимог покликаючись на їх безпідставність, непідтвердженість відповідними доказами та необґрунтованість, а тому просить в позові відмовити.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 в судове засідання не з»явився, просив слухати справу у його відсутності, щодо задоволення позову покладається на думку суду.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного:

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися із вказаним позовом, зазначаючи, що являються жителями міста Стебник і цей позов зумовлений представленням та захистом ними законних прав та інтересів територіальної громади міста Стебника з метою недопущення, на їх думку, незаконних дій із сторони Стебницької міської ради, пов'язаних із відчуженням земельних ділянок, в тому числі для ведення садівництва, однак, як вбачається із самого адміністративного позову та доданих до нього письмових додатків, позивачами всупереч вимогам ст.. 69, ст.. 70 та частини 2 статті 106 КАС України не додано жодного оригіналу чи копії документа, який би вказував про їхнє зареєстроване місце проживання або місце тимчасового перебування, також не надано жодного належного та допустимого письмового чи іншого доказу, який би підтверджував факт уповноваження громадою міста Стебника позивачів на представлення останніми у даному судовому процесі прав та інтересів територіальної громади міста Стебника.

Також, позивачами» не наведено та не зазначеного нічого про те, що оскаржуваними рішеннями Стебницької міської ради, якимось чином порушені їхні законні права та інтереси. Такі обставини суперечать ряду положень Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема відповідно до частини 1 статті 6 КАС України «Право на судовий захист» чітко зазначена, що кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Однак, як уже зазначалося вище із позовних вимог позивачів та доданих до позовної заяви письмових додатків та із змісту оскаржуваних рішень Стебницької міської ради Львівської області не вбачається жодного порушення законних прав чи інтересів позивачів у справі, що фактично свідчить про відсутність у позивачів у справі відповідно до положень статті 6 КАС України навіть права на звернення до суду із цим адміністративним позовом.

Відповідно до Конституції України, ЗУ «Про місцеве самоврядування України» законними представниками територіальної громади міста Стебника, яких законом уповноважено вирішувати питання щодо розпорядження земельними ділянками територіальної громади міста Стебника, в тому числі вирішувати питання про безоплатну передачу у власність громадян вільних земельних ділянок для ведення садівництва, для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель та інших земельних ділянок, що є предметом спору у даному судовому процесі, є депутати Стебницької міської ради, які обрані у законному порядку жителями міста Стебника та які вирішують такі питання у колегіальному порядку на чергових або позачергових засіданнях сесій Стебницької міської ради як органу місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено законом розгляд таких питань.

Згідно положень частини 2 статті 2 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст. При цьому, право жителів певної територіальної громади приймати безпосередню участь у вирішенні тих чи інших питань, що стосуються захисту законних прав та інтересів громади, визначено статтями 7, 8 та 9 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». При цьому, відповідно до положень частини 1 статті 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами, а відповідно до положень пункту 34 частини 1 статті 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», яка називається «Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад» чітко зазначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Єдиним аргументом протиправності оскаржуваних рішень Стебницької міської ради, про які зазначають позивачі у справі, є те, що на їх думку, оскаржувані рішення були прийняті із порушенням вимог статей 20 та 118 Земельного кодексу України в частині встановлення та зміни цільового призначення земельних ділянок і порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Однак, відповідно до статті 20 Земельного кодексу України «Встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок» віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів держаної влади, Верховної ОСОБА_8 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів АРК та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень; зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення: зміна цільового призначення ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною ОСОБА_8 АРК, ОСОБА_8 міністрів АРК, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування . які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України. Крім цього, відповідно до частини 2 статті 19 Земельного кодексу України «Категорії земель» земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

При цьому, незважаючи на той факт, що відповідно до Генерального плану міста Стебника, який затверджено у 2000р., згідно якого вбачається, що частина земельних ділянок, які виділялися громадянам міста Стебника згідно оскаржуваних рішень, формально і відносяться до земель житлової та громадської забудови, однак реально за цільовим призначенням не використовуються, оскільки не передані ні у власність, ні у користування громадян чи юридичних осіб, тобто відносяться до комунальних земель запасу Стебницької міської ради. Тому, в оскаржуваних рішеннях відповідача і не було вказано категорію земель, із яких будуть надані громадян міста Стебника земельні ділянки для ведення садівництва, на що посилаються у своєму клопотанні за №6836/3-9-8 від 04.09.2013р. Державна інспекція сільського господарства у Львівській області та поданні про усунення порушень земельного законодавства за №10-06/2522 Дрогобицька міжрайонна прокуратура Львівської області.

Тому очевидним є те, що жодних суттєвих порушень в оскаржуваних рішеннях Стебницької міської ради немає, оскільки оскаржуваними рішеннями надано дозвіл громадянам міста Стебника на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок як вільних (незайнятих) земельних ділянок із комунальної власності міста Стебника (із земель запасу) та у подальшому прийнято рішення про затвердження цих проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у власність громадян. Крім цього, в оскаржуваних рішеннях було зазначено, для яких саме цілей передаються земельні ділянки громадянам міста Стебника, що відповідно до положень статті 22 Земельного кодексу України «Визначення земель сільськогосподарського призначення та порядок їх використання» свідчить про віднесення цих земельних ділянок до певної категорії земель (землі сільськогосподарського призначення), та свідчить фактично про дотримання Стебницькою міською радою Львівської області порядку встановлення та зміни цільового призначення земель, тому не може бути підставою до скасування оскаржуваних рішень. Про це також свідчить висновок Державної інспекції сільського господарства у Львівській області за наслідками проведеної перевірки відповідності оскаржуваних рішень чинному законодавству, згідно якого рекомендовано Стебницькій міській раді на засіданні чергової сесії привести у відповідність із законодавством прийняті оскаржувані рішення. Жодного висновку чи підстави для відміни чи скасування оскаржуваних рішень Державна інспекція сільського господарства у Львівській області за наслідками проведеної перевірки не виявила, також підстав для скасування цих рішень не знайшов Львівський окружний адміністративний суд про що вказав у своїй постанові від 05.02.2014 року (справа за адміністративним позовом Дрогобицького міжрайонного прокурора до Стебницької міської ради Львівської області про визнання протиправними дій та скасування рішень), яку 29.05.2014 року залишив без змін Львівський апеляційний адміністративний суд.

Стебницька міська рада відповідно до клопотання Державної інспекції сільського господарства у Львівській області привела у відповідність із чинним законодавством відповідні оскаржувані рішення сесії Стебницької міської ради на черговому засіданні сесії ради, що відбулася 31 жовтня 2013р., за наслідками якого прийнято рішення.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов необґрунтований, безпідставний та задоволенню не підлягає.

По даній справі ухвалою суду від 04.11.2013р. було вжито заходи забезпечення адміністративного позову у виді зупинення дії: п.3 рішення Стебницької міської ради № 408 «Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», від 16.04.2013 року; п.3.3 рішення Стебницької міської ради № 413 від 21.06.2013 року «Про затвердження технічних документацій та проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у власність»; п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6, 1.7, 1.8 рішення Стебницької міської ради № 427 від 21.06.2013 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва»; п.п. 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6, 4.7, 4.8 рішення Стебницької міської ради № 435 від 06.09.2013 року «Про затвердження технічних документацій та проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у власність», які підлягають до скасування.

Виходячи з наведеного та керуючись п. 3 ст. 160 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від імені та в інтересах яких діє представник ОСОБА_6 до Стебницької міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 про скасування рішень органу місцевого самоврядування - відмовити.

Ухвалу Судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області № 442/5956/13-а, 2-а/442/295/2013 від 04 листопада 2013 року про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від імені та в інтересах яких діє представник ОСОБА_6 до Стебницької міської ради, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_7 про скасування рішень органу місцевого самоврядування - скасувати.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а у випадку відкладення складення постанови у повному обсязі чи її прийняття у письмовому провадженні в цей же строк з дня отримання копії постанови.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.