Справа № 2-а-479/11
Суддя: Закаблук О. В.
Дата ухвалення: 2011-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-479/11
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Закаблук О. В. ,

при секретарі Селезень Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 м. Біла Церква справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ДПС м.Біла Церква ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 23.07.2011 року стосовно нього відповідачем винесено постанову АІ1№ 102016 , про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожньою руху та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.. Із зазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки вона винесена протиправно, у звязку з чим просить суд визнати дії відповідача щодо накладення адмінстягнення неправомірними, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги, просить їх задовольнити, суду показав, що керував автомобілем ЗАЗ 699 д.н.з.АС 59АМ по вул.Леваневського в м.Біла Церква зі швидкістю близько 60 км/год, коли був зупинений відповідачем, який протиправно, тиснучи морально на позивача в автомобілі ДАІ заставив його підписати протокол у справі про адміністративне правопорушення та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, висновок про порушення саме ним правил дорожнього руху винесений відповідачем протиправно, а тому його права порушені. Просить позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, заперечення щодо позову суду не надав, а тому суд вважає можливим вирішити справу за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою від 23.07.2011 року серії АІ1№ 102016 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожньою руху на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення вимог п.п.12.4 ПДР України, перевищення швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год.. Постанова про накладення адмінстягнення за вчинення позивачем адміністративного правопорушення , передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП винесена відповідачем на підставі доказів, які мались в матеріалах справи, протоколу про адміністративне правопорушення, в межах повноважень відповідача, правомірно, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Вищезазначене підтверджується постановою АІ1№ 102016, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожньою руху, протоколом у справі про адміністративне правопорушення серії АІ1№ 385378 від 23.07.2011 року, з якого вбачається, що позивач на місці вчинення адміністративного правопорушення визнав вину у вчиненні перевищення швидкості, власноруч дав письмове пояснення в протоколі про те, що рухався зі швидкістю 84 км/год., отримав копію протоколу, про що розписався в протоколі, позивачу було роз»яснино його права відповідно до ст.63 Конституції України ,ст.268 КУпАП.

Таким чином судом встановлено, що постанова про накладення адмінстягнення на позивача винесена з урахуванням всіх вимог закону відповідно до суб»єктивних та об»єктивних обставин справи, вина позивача у вчиненні адмінсправопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП була доведена відповідачем, а тому позов до задоволення не підлягає.

Судом не приймаються до уваги показання позивача в частині того, що на нього був здійснений відповідачем психологічний тиск, так як назване суперечить обставинам справи позивач власноруч давав пояснення, підписувався в протоколі та постанові, що з врахуванням особи правопорушника, який фізично здорова людина, скористався своїм законним правом на оскарження постанови в органи ДАІ та суду, що свідчить про його юридичну обізнаність, адекватність подіям, а тому названі посилання позивача суд вважає такими, що не відповідають дійсності.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні спору керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи містять належні докази, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, а тому суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 61 Конституції України, ст.ст. 6, 9, 17, 71, 158-163, 167,171-2,185,186 КАС України, ст. 7,ч.2 ст.122 ст. 251, 252, 258, 280, 283, 288 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора ДПС м.Біла Церква ОСОБА_2, про визнання дій неправомірними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3