Справа № 2а/0270/5254/11
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2011-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2011 р. м. Вінниця Справа № 2а/0270/5254/11

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Вільчинського Олександра Ванадійовича,

при секретарі судового засідання: Оніщенко Петрі Анатолійовичу

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_1,

відповідача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" в особі Жмеринського відокремленого підрозділу

до: відділу Державної виконавчої служби Жмеринського районного управління юстиції

про: скасування рішення

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось комунальне підприємство "Вінницяоблводоканал" в особі Жмеринського відокремленого підрозділу (далі - позивач) із адміністративним позовом до відділу Державної виконавчої служби Жмеринського районного управління юстиції (далі - відповідач) із адміністративним позовом про скасування рішення.

27 жовтня 2011 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Жмеринського районного управління юстиції прийнято постанову про накладення арешту на кошти на підставі виконавчого листа №2-а-3768 від 16.06.2011р.

На думку позивача, вказана постанова є протиправною, оскільки станом на 01.11.2011р. за Жмеринським відокремленим підрозділом комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" рахується заборгованість по виплаті заробітної плати в загальній сумі 18 974,2 грн., а накладення арешту на кошти позивача унеможливить отримання працівниками Жмеринського відокремленого підрозділу комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" заробітної плати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними у позовній заяві.

Від відповідача до канцелярії Вінницького окружного адміністративного суду письмових заперечень не надійшло.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані у справу докази, суд встановив наступне.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.10.2010р. з комунального підприємства Вінницяоблводоканал в особі Жмеринського відокремленого підрозділу комунального підприємства Вінницяоблводоканал стягнуто податкову заборгованість у загальній сумі 88669,44 грн.

16 червня 2011 року в даній адміністративній справі видано виконавчий лист.

27 жовтня 2011 року державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Жмеринського районного управління юстиції на підставі виконавчого листа №2-а-3768 від 16.06.2011р. прийнято постанову про накладення арешту на кошти в розмірі 97 536,38 грн., що містяться та надходитимуть на розрахункові рахунки № 1 08, МФО 302076 ВАТ "Ощадний банк", м. Вінниця; р/р № 2 7277, МФО 362083; р/р № 3 7070, МФО 362083 ВАТ "Ощад банк" м. Жмеринка; р/р № 4 2208, МФО 302689 ПАТ КБ "Приват банк" м. Вінниця; р/р № 5 0315, МФО 802015; р/р № 6 3156, МФО 802015 в ГУДКУ у Вінницькій області, м. Вінниця.

Судом встановлено, що з 01 січня 2010 року Жмеринський відокремлений підрозділ водопровідно-каналізаційного господарства припинив здійснювати свою господарську та виробничу діяльність.

На підставі наказу в.о. начальника комунального підприємства "Вінницяводоканал" № 384 від 09.12.2009р. створено дочірнє підприємство "Жмеринкаводоканал" комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" (а.с.6).

У судовому засіданні представником позивача було надано пояснення стосовно того, що кошти на рахунок підрозділу надходять лише з оплати споживачами дебіторської заборгованості, що призвело до утворення заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам.

Так, відповідно до довідки, яка міститься в матеріалах справи, заборгованість Жмеринського відокремленого підрозділу Комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" по виплаті заробітної плати працівникам станом на 01.11.2011р. становить 18 947,24 грн.

Суд враховує посилання позивача на ст.15 Закону України "Про оплату праці" та ст.97 Кодексу законів про працю України, зі змісту яких вбачається, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці, однак вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.10.2010р. в адміністративній справі № 2-а-3768/10/0270 встановлено наявність податкової заборгованості у позивача та стягнуто її до Державного бюджету.

Оскільки вказане рішення набрало законної сили, то виходячи зі змісту статті 255 КАС України, воно є загальнообов'язковим до виконання.

Частинами 1 та 2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї.

Таким чином, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Жмеринського районного управління юстиції вжито заходів для забезпечення реального виконання судового рішення, шляхом прийняття постанови про арешт коштів боржника.

Відповідно до ч.3 ст.1 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У судовому засіданні представником позивача не надано обґрунтованих пояснень, в чому полягає протиправність рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Водночас, відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, законодавець в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, покладає саме на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів та довести його недобросовісність.

Відповідачем в ході судового розгляду доведено правомірність та законність застосування норм чинного законодавства при прийнятті ним оскаржуваного рішення.

З огляду на зазначене та беручи до уваги достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що задоволенню не підлягають.

Стосовно порушеного права працівників Жмеринського відокремленого підрозділу комунального підприємства "Вінницяоблводоканал" на отримання заробітної плати, суд вважає за необхідне зазначити, що п.1 ч.1 ст.96 ЦПК України як підставу видачі судового наказу визначено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Таким чином, вищезазначеними положеннями ЦПК України передбачено механізм відновлення порушених прав осіб, яким нарахована, але не виплачена заробітна плата, шляхом звернення до суду із вимогою про її стягнення.

Тому, лише в разі наявності судового наказу про стягнення заборгованості по заробітній платі на користь працівників відокремленого підрозділу, доцільним буде посилання позивача на ст.15 Закону України "Про оплату праці" та ст.97 Кодексу законів про працю України, відповідно до яких оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими не підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, дослідженими у судовому засіданні за участю присутніх учасників процесу, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

За відсутності документального підтвердження понесених судових витрат суб'єктом владних повноважень, суд не знаходить для призначення такої компенсації.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в порядку та в строки визначені ст. 186 КАС України. Набрання судовим рішенням законної сили визначено ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений 19.12.2011р.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович