Справа № 2-а-683/11
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2011-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-683/11
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2011 року Білоцерківський міськрайонний суд у складі:

головуючий суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі Слюсаренко С. А.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква, про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона, як інвалід 2 групи, захворювання якого пов'язане з Чорнобильською катастрофою, має право на державну пенсію, розмір якої не може бути нижчим ніж 8 мінімальних пенсій за віком, а також має право на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем державна пенсія та пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується в значно нижчому розмірі. А тому позивач просить суд визнати дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та додаткової пенсії неправомірними та зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст..54 Закону яка повинна становити 8 мінімальних пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст.50 Закону, яка повинна становити 75 % мінімальної пенсії за віком починаючи з 01.07.2011 року.

В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги і просила визнати дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії, додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсії за віком з 01.07.2011 року та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» починаючи з 11.02.2011 року з врахуванням виплачених сум.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали до суду заперечення на позов, в якому позов не визнали, і просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»( далі - Закон № 796-ХІІ).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована і постійно проживає в м. Біла Церква, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії ( посвідчення серії А № 137745 від 16.07.2008 року), відповідно до довідки МСЕК № 306217 являється інвалідом 2 групи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою з 13.06.2008 року довічно. Позивач перебуває на обліку в УПФ України в м. Біла Церква пенсія призначена відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується письмовими запереченнями відповідача.

Відповідно до ст.49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії;б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З письмових заперечень відповідача встановлено, що отримує пенсію по інвалідності, як потерпілий внаслідок аварії на ЧАЕС з 01.07.2011 року та додаткову пенсію пенсія за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розрахунок розмірі пенсії та додаткової пенсії здійснено автоматизованим способом відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, державна пенсія не може бути нижчою ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для інвалідів 2 групи, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю призначається у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальним для вирішення вказаного спору, оскільки це право гарантується Конституцією України (ч.2 ст. 46 Конституції України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з положень ст.ст. 50,54 Закону № 796-ХІІ під час визначення розміру пенсії та додаткової пенсії позивача за основу при їх розрахунку береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та залежить від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір немає.

А тому суд вважає за можливе не приймати до уваги положення ч. 3 ст. 28 вищевказаного Закону, з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого законодавчо визначеного мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем його права на одержання пенсії та додаткової пенсії в розмірах, передбачених Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону № 796-ІІ (в редакції до внесення у нього змін Законом України від 28.12.2007 р. N 107-VI, що визнані неконституційними) у разі збільшення прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Отже, оскільки розмір пенсії та додаткової пенсії позивача необхідно розраховувати з мінімального розміру пенсії за віком, який залежить від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, про що вказано вище в постанові, то підставою для перерахунку пенсії позивача є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок повинен здійснюватися з дня встановлення цього мінімуму.

Пунктом 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» було внесено зміни до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно яких розмір основної пенсії по 2 групі інвалідності не міг бути нижчим 150 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а розмір додаткової пенсії 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте, пунктом 2 рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 за №10-рп/2008 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до п. п. 5, 6 резолютивної частини даного рішення Конституційного Суду України положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно ч.2 ст.5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визначено: Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік»

На даний час спірні правовідносини врегульовані ст..50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою КМ України від 06.07.2011 р. № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» , яка була прийнята на виконання Закону № 3491-УІ від 14.06.2011 року.

Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011рік» № 3491-УІ від 14.06.2011 року не визнаний Конституційним судом таким, що не відповідає Конституції України, тому відповідач має виплачувати пенсію та додаткову пенсію починаючи з 23.07.2011 року відповідно до розмірів визначених Постановою КМ України № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» від 06.07.2011 року.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача шляхом зобовязання відповідача здійснити перерахунок та виплату державної пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсії за віком 01.07.2011 року по 22.07.2011 року та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 11.02.2011 року по 22.07.2011 року, з врахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч.2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову , за заявою осіб, які беруть участь у справі або з власної ініціативи може звернути до негайного виконання постанову у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів визначених п.п.1,2 цієї статті. Тому , суд , вважає можливим звернути постанову до негайного виконання щодо суми боргу по присуджених платежах.

На підставі ст.4 п.18 Декрету КМ України «Про державне мито» позивач звільнена від сплати держмита.

Керуючись ст.ст.19,95,113,152 Конституції України, ст.ст.50,54,67,70,71 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове Державне пенсійне страхування», Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», Рішенням КСУ від 22.05.2008 року №10-рп, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011рік» № 3491-УІ від 14.06.2011 року, ст.ст.6,9,17,158-163,167,185,186,256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії та додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області провести перерахунок та виплату державної пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8 мінімальних пенсії за віком за період з 01.07.2011 року по 22.07.2011 року та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 11.02.2011 року по 22.07.2011 року, з врахуванням виплачених сум.

Постанову звернути до негайного виконання щодо суми боргу по присуджених платежах.

Від сплати держмита сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_2