Справа № 2-а-274/10
Суддя: Сокирко Л. М.
Дата ухвалення: 2010-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Білозерський районний суд Херсонської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2010 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі головуючого - судді: Сокирко Л.М.

при секретарі: Онофрійчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної патрульної служби державної автомобільної інспекції м. Таврійськ, третя особа: інспектор РДПС м. Таврійськ прапорщик міліції ОСОБА_2 про визнання незаконними дій інспектора ДАІ та скасування постанови про адміністративне стягнення,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до суду, посилаючись на те, що 11.02.2009р. відносно нього було складено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ВТ №033604. згідно із якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 11.02.2009р.в 12 год. 15 хв. на а/д (Херсон) Одеса - Мелітополь 288 км водій автомобіля НОМЕР_1 на дорозі, яка по швидкісному режиму відноситься до інших доріг рухався зі швидкістю 119 км, перевищив швидкість на 29 км., чим допустив порушення пункту 12.6 Г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, серійний номер приладу Візір №0711248.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна бути обґрунтованою та законною, під час її винесення не повинно бути порушення процесуальних норм її прийняття. В даному випадку оскаржувана Постанова прийнята з порушенням норм чинного * законодавства.

Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки дане порушення ним не вчинялось, швидкості руху не перевищувалося. Вважає, що працівники ДАІ порушили порядок і умови притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки відсутні дані щодо фіксування відстані швидкості будь-яким засобом. З постанови не можливо встановити, що швидкість вимірювалась та фіксувалась засобами вимірювання, але є посилання на Візір №0711248 без зазначення, що саме цим засобом вимірювалась швидкість автомобіля, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достовірності фіксації, наявності при цьому понятих. Крім цього, якщо є в наявності фотографія (відео) то необхідно при цьому засоби захисту інформації від монтажу та стороннього впливу, чи не здійснено монтаж фотокартки (відео).

Позивач зазначає, що працівники ДАІ, у разі застосування приладу "Візир", порушили порядок і умови притягнення його до адміністративної відповідальності. Будь-яких документів, які б свідчили про порушення ним ПДР, на протязі більш ніж 1 рік не отримувалось. Про наявність штрафу ОСОБА_1 був повідомлений ВДВС Білозерського районного управління ^ юстиції, а отримано оскаржувану постанову лише 15.04.2010 року наручно в зазначеному вище відділі Державної виконавчої служби, про що поставив свій підпис в матеріалах виконавчого провадження та на копії Оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Норма ст. 61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно ч. 2 ст. 69 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення. Між цим, за нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. ст. 10 - 15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Зазначена норма Закону кореспондує із вимогами п. 13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України (затверджено наказом МВС 13.11.2006 N 1111) (чинніш на момент складання Оскаржуваної постанови), відповідно до якого забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної перевірки або мають свідоцтво про таку перевірку, термін дії якої минув (термін дії - 1 рік); до роботи зі спеціальними технічними засобами допускаються працівники, які вивчили інструкції з їх експлуатації та склали заліки з правил їх застосування. Перевірка знань правил експлуатації спеціальних технічних засобів здійснюється щокварталу. Працівники, які не склали заліків, до роботи з такими засобами не допускаються, забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної перевірки або мають свідоцтво про таку перевірку, термін дії якого , минув(п. 13.2); на кожний засіб вимірювання заводиться журнал обліку роботи технічних засобів вимірювання (додаток 8). Він заповнюється працівником ДПС ДАІ, що застосовував прилад при нагляді за дорожнім рухом. Використання під час несення служби спеціальних технічних засобів, не передбачених табельною належністю підрозділу, забороняється (п. 13.4).

З цього випливає, що у разі застосування приладу "Візир", хоча з Постанови не можливо встановити його застосування, якраз і відноситься до тієї самої категорії приладів (вимірювальної техніки), яка відповідно до закону повинна мати дозвільні документи для використання в Україні, оскільки дані приладу слугують доказами у справах про адміністративні правопорушення.

Правила забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах (затверджені постановою Кабінету Міністрів України N 373 від 29 березня 2006 року) передбачають, що інформація під час обробки в автоматизованій системі повинна зберігати цілісність, що забезпечується шляхом захисту від несанкціонованих дій, які можуть призвести до випадкової або умисної модифікації чи знищення. ^ Згідно із Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення,

затверджено Наказом МВС України від 22.02.2001 № 185 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.03.2001р. за № 272/5463 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову за справою про адміністративне правопорушення. Усі реквізити постанови заповнюються розбірливим почерком, українською мовою. У постанові обов'язково проставляється число, місяць, рік і місце її винесення. Указується посада, найменування органу внутрішніх справ, звання, прізвище та ініціали посадової особи, яка розглядала матеріали адміністративної справи і винесла постанову. У розділі про відомості стосовно особи, яка вчинила правопорушення, зазначається повністю (без скорочень) її прізвище, ім'я та по батькові, число, місяць і рік народження, а також: адреса .місця народження, фактичне місце проживання особи на час вчинення правопорушення, найменування підприємства, установи, організації, де вона працює або навчається і посада:указується документ, який засвідчує особу.

Як вбачається з Оскаржуваної постанови інспектором ДПС не виконано ряд обов'язків, які являються обставинами щодо визнання Постанови недійсною.

Більш того, з оскаржуваної постанови, а також фото зйомки не можливо встановитинаявність руху ТЗ по а/д (Херсон) Одеса-Мелітополь.

3 даної Постанови неможливо також зрозуміти яку норму ПДР порушено Позивачем. Впостанові зазначено про порушення п. 12.6 Г Правил дорожнього руху, згідно із яким поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, автобусам (за винятком мікроавтобус сів) дозволяється рух із швидкістю не більше 90 км/год.

Просив суд витребувати у Відповідачів копію дислокації маршруту патрулювання /абопосту інспектора ДПС ОСОБА_2 на 11.02.2009р.;

- витребувати у Відповідачів копію результатів заліків, які складались інспектором ДПС ОСОБА_2 щодо роботи на приладі «Візір, у разі застосування даного приладу при вимірюванні швидкості прискладення Оскаржувальної постанови;

- результат метрологічної перевірки або свідоцтво про таку перевірку приладу «Візір №0711248», оскільки на даний прилад йдеться посилання в Постанові

- Поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, -скасувати постанову серії ВТ № 033604 по справі про адміністративне правопорушення від11.02.2010 року відносно нього, як незаконну.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановивнаступне:

Відповідно до постанови ВТ № 033604 водій автомобіля НОМЕР_1, 11.02.2009р. 12 год. 15 хв. на а/д (Херсон) Одеса-Мелітополь 288 км на дорозі, яка по швидкісному режиму відноситься до інших доріг рухався зі швидкістю 119 км, перевищив швидкість на 29 км., чим допустив порушення пункту 12.6 Г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, серійний номер приладу Візір №0711248, та його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КпАП України, передбачено адміністративну відповідальність за порушення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзду на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, не надав заперечення проти позову та докази правомірності свого рішення, так на підставі наявних доказів суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення так як його вина не доведена належними доказами.

Оцінивши та дослідивши зібрані докази в сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 11, 70, 71, 86, 158-163 КАС України, ст. 122, 247 КУпАП, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову посадової особи інспектора РДПС м. Тавріськ прапорщика міліції ОСОБА_2 серії ВТ № 033604 від 11.02.2009 року про накладення на Ку шнір ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. визнати незаконною та скасувати за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопору шення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Білозерський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя: