Справа № 22-а-24637/11
Суддя: Савченко С. І.
Дата ухвалення: 2011-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

іменем України

10 жовтня 2011 року

Колегія судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді суддів

ОСОБА_1

ОСОБА_2, ОСОБА_3,

Роглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Фастові Київської області на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2010 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України у м.Фастові Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання виплатити пенсію,

встановила:

У квітні 2010 р. позивач звернувся до суду із цивільним позовом, який мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії від аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової ii за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Вказував, що івідач виплачує їй державну та додаткову пенсію, у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити пенсію згідно вимог закону з 01.01.2010 р.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2010 р. позов задоволено. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку державної і додаткової пенсії протиправними та зобовязано відповідача нарахувати і виплатити позивачу державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2010 р. з урахування фактично виплачених сум.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої УАшції і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом но]5м матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог абз.5 ч.І Закону України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2748-УІ від 2 грудня 2010 року щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами, апеляційні скарги щодо таких спорів, які подані до апеляційних судів до дня набрання чинності Законом України від 2 грудня 2010 року № 2748-УІ «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, повязаних із соціальними виплатами» в порядку цивільного судочинства, та апеляційні скарги, передані відповідним апеляційним судам згідно з пунктом 2 розділу II Закону України від 18 лютого 2010 року № 1691- VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами», провадження за якими не ито, розглядаються цими апеляційними судами у порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивач як інвалід 2 групи та учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 кат^Врії, має право на отримання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додатх ової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС - категорія 1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ, отримує пенсію як інвалід ЧАЕС 2 групи і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції станом на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Проте основна і додаткова пенсії виплачувались позивачу протягом 2010 року Шкно постанов КМУ № 530 від 28.05.2008 р. та № 654 від 16.07.2008 р. у меншому розмірі в фіксованих сумах, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Враховуючи наведене, суд обгрунтовано задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги про неврегульованість механізму розрахунку пенсії для інвалідів ЧАЕС 2 групи, потерпілих 1 категорії необгрунтовані, оскільки законодавство чітко встановлює розмір додаткової пенсії як величину кратну мінімальній пенсії за віком.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляційній скарзі, що згідно ч.З ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з црі Законом, і не може бути застосований для розрахунку інших пенсій. За відсутності іщ|рго законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із рЩГру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів апеляційної скарги не грунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205 КАС України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Фастові Київської б^^Ьті відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2010 р. залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду У^аїн^ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий :

Суддя