Справа № 22-а-21386/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.

суддів Іванової І.В.. ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області на постанову Іванківського районного суду Київської області від 24 грудня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Іванківської районної державної адміністрації Київської області про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманих сум. -

встановила:

У грудні 2009 року позивачка звернулася до суду з позовом про виплату недоплаченої щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства за період з жовтня 2008 року по вересень 2009 року включно в розмірі 2884.8 гри.

Позов мотивувала тим. що згідно ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». їй як особі, яка проживає на території посиленого радіологічного контролю, має виплачуватися щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати, проте відповідачем такі виплати здійснювалися у значно меншому розмірі ніж це передбачено законом.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 24 грудня 2009 року позов задоволено. Зобов'язано управління праці і соціального захисту населення Іванківської РДА перерахувати та виплатити позивачці грошову допомогу у зв'язку обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства, передбачених ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати за період з 09 грудня 2008 року по вересень 2009 року, з урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову про відмову в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те. що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови були порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача. перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії та проживає в смт. Іванків, яке відноситься відповідно до постанови КМУ № 106 від 23.07.1991 року до зони радіоактивного забруднення (зони посиленого радіологічного контролю).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивачці, як особі, яка проживає на території посиленого радіологічного контролю має виплачуватися щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства у розмірі 40% від мінімальної заробітної плати. Проте, позивачці виплачуватись кошти у значно меншому розмірі, ніж це передбачено постановою КМУ України № 836 від 26.07.1996 року.

З даним висновком суду погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключне законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України. Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст. 37 Закону, є неправомірною.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, постанова суду прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200. 205. 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Іванківської райдержадміністрації Київської області залишити без задоволення.

Постанову Іванківського районного суду Київської області від 24 грудня 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: