Справа № 2-а-322
Суддя: Степаненко Г. І.
Дата ухвалення: 2010-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Валківський районний суд Харківської області
Справа № 2-а-322/2010 року
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2010 року місто ОСОБА_1

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Степаненко Г.І.

при секретареві Березняк І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ІДПС БДПС Ровенської роти ДПС для ОДДЗ ОСОБА_3 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора ДПС БДПС Ровенської роти ДПС для ЛДДЗ ОСОБА_3,в якому вказує, що 22 березня 2010 року він керував автомобілем НОМЕР_1 рухався в напрямку села ОСОБА_4 зі швидкістю 75-80 кілометрів за годину. Побачивши здорожній знак "населений пункт" він "знизив" швидкість до 55-60 кілоиетрів за годину. Після чого його зупинили працівники міліції , які рухалися йому назустріч на автомобілі. Його зупинили за допомогою спеціального сигналу на автомобілі яким вони керували.Працівник міліції, який знаходився в автомобілі, пояснив, що він порушив допустиму швидкість руху в населеному пункті, з чим позивач не поодився, поскільки вважає, що швидкість він не перевищував, і рухаючись по смузі зустрічного руху відповідач не міг визначити перевищення швидкості. При цьому ніяких документів він не підписував і при ньому документи про порушення ним правил дорожнього руху не складалися. В березні місяці він отримав постанову від 22 березня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КК України.

Позивач вважає винесену постанову необгрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону, постановлену з грубим порушенням закону. При ухваленні постанови порушені конституційні права позивача як громадянина. Працівник міліції фактично не роз"яснив йому права встановлені ОСОБА_5 України і ст. 268 Кодексу України "Про адміністративні правопорушення".

Позивач вважає, що в його діях не має складу адміністративного правопорушення, поскільки відсутній факт, що підтверджує його правопорушення. Працівник міліції не довів складу адміністративного правопорушення, вважає, що постанова не відповідає вимогам закону, оскільки не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій правопорушника.

При скоєнні адміністративного правопорушення повинен був складатися протокол згідно згідно ст. 254 КУпАП. Крім того оскаржувальниа постанова складена з порушенням вимог до формлення порядку провадження по справам про адміністративні правопорушення не може бути доказом по справі і підтвердженнятм того, що він дійсно порушив ПДР, поскільки в ньому відсуній його підпис і підписи свідків, які б підтвердили його вімову підписати вищевказану постанову в справі про адміністративне правопорушення. Постанова також містить неправдиві свідчення крім того, що він перевищив швидкість. Так в постанові вказано, що він ознайомився зі змістом постанови в присутності двох понятих, але адреси цих свідків в постанові не вказано.

В судовому засіданні позивач позов підтримав і пояснив,що відповідач грубо порушив його права, встановлені ОСОБА_5 України і ст.268 Кодексу.

Представник ІДПС БДПС Ровенської роти ДПС для ОДДЗ ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені, що підтверджується розписками про одержання повісток.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали по справі та дослідивши надані докази, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як свідчать матеріали справи, 22 березня 2010 року позивач ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, перевищив встановлену швидкість руху більш ніж на 20 кілометрів за годину в населеному пункиі позначеному дорожнім знаком 5.45. швидкість руху 85 кілометрів за годину, чим порушив пункт 12.4 ПДР України, швидкість вимірювалася приладом "Беркут", рухався в напрямку села ОСОБА_4 зі швидкістю 75-80 кілометрів за годину.

В березні місяці позивач отримав постанову від 22 березня 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КК України про накладення на нього адміністративного стягнення увигляді штрафу у розмірі 600 гривень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які

фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експертів, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей, документів, а також іншими документами.

Однак, відповідачем протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст.251 КУпАП та Інструкції з організації провадження та діловодства у справах про адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху затвердженої наказом МВС України від 22 жовтня 2003 року № 1217 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 жовтня 2003 року за № 974/8295, є документом, що засвідчує факти неправомірних дій учасників дорожнього руху є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі, не складався, під розписку заявникові, як це передбачено ч,2 ст. 254 КУпАП, не вручався.

При скоєнні адміністративного правопорушення повинен був складатися протокол згідно згідно ст. 254 КУпАП. Крім того оскаржувальниа постанова складена з порушенням вимог до формлення порядку провадження по справам про адміністративні правопорушення не може бути доказом по справі і підтвердженнятм того, що позивач дійсно порушив ПДР, поскільки в ньому відсуній підпис позивача, підписи свідків, адреси їх проживання.

Встановлено, що постанову складено із порушенням п.2.6 "Інструкції з оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення "№ 185 від 22 лютого 2001 року, в протоколі відсутні пояснення свідків правопорушення, згідно якої "... до протоколу вносяться прізвища, ім"я та по - батькові двох свідків, правопорушення, адреси їх проживання, а також ставляться підписи свідків."

Ст.268 Кодексу України "Про адміністративні правопорушення" встановлено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, оскаржити постанову по справі. Це права, які гарантовані кожному громадянину ОСОБА_5. Ці права грубо порушені інспектором ДАІ.

Крім того, прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото - чи відео - фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, який керується ним безпосередньо або через комп"ютер. Прилад "Беркут», як і інший прилад за своїми технічними характеристиками може фіксувати швидкість автомобіля, який рухався поруч, так і автомобіля, який рухався назустріч

Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 КУпАП, а саме у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото -і кіно - зйомки, відео - записуючих засобів фото -, кіно - і відео - зйомки.

Вимірювач "Беркут", на який йде посилання в оскаржувальній постанові по справі про адміністративне правопорушення не відноситься до технічних засобів, працюючих в автоматичному режимі про який вказує ст.258 КУпАП.

Відповідно до ст.14-1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» фіксація швидкості руху повинна вестися засобами фото кіно - або відео - зйомки, які працюють у автоматичному режимі. Тому фіксація швидкості автомобіля під управлінням ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону і не сприяє виконанню основних завдань міліції, зокрема ДАІ по профілактиці та припиненню правопорушень. Прилад, яким проводився нагляд за дорожнім рухом з метою фіксації порушень ПДР, не є автоматичним засобом фото - чи відео - фіксації, оскільки він знаходився у співробітника ДАІ, який керувався ним безпосередньо або через комп'ютер і ним визначаються ті параметри, які фіксуються приладом, зокрема, швидкість або об'єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу. За таких обставин працівник ДАІ визначив своє завдання не попередити правопорушення, а зафіксувати його.

Згідно Методичних рекомендацій по роботі з радіо - локційним відео - записуючим вимірювачем швидкості "Візир", цей прилад забезпечує відеозапис (фотографування ) порушеного швидкісного режиму або інших ситуацій, як в стаціонарному, так і в патрульному режимі роботи управління приладом здійснюється багатофункціональними кнопками та перемикачами, усі настройки приладу є "умовними" і потребують настроювання приладу кожний раз під конкретний тип автодороги. Функцій автоматичного приведення приладу в дію, передачі даних та їх одночасно автоматизованої обробки ВШ "Беркут" не містить. В розділі 6 Методичних рекомендацій описані орієнтовані методи роботи з ВШ "Берку", де вказується на необхідність складення інспектором протоколу в разі скоєння правопорушення, зафіксованого за допомогою ВШ "Беркут", що також узгоджується з вимогами ч.2 ст.254 КУпАП.

Відповідно до п.13.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо - патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої Наказом МВС України 13 листопада 2006 року № 1111, до використання спеціальних засобів нагляду за дорожнім рухом допускаються лише співробітники, які вивчили Інструкцію та склали заліки з використання цих приладів. Тому при оцінці як законності, так і достовірності фіксації порушень ПДР, необхідно мати відомості про цих співробітників. У постанові відсутні дані про те, хто саме проводив фото - фіксацію за допомогою вимірювача швидкості «Беркут»

0601011".

У відповідності до статей 10-15 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказу по справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умов кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів вимірювальної техніки для використання в Україні. Таких документів відповідач суду не надав.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення не містить обставин, які б встановлювали порушення ОСОБА_2 ст.122 ч.1 КУпАП, постанова не містить опису обставин, які підтверджують наявність події вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Справа розглядається судому порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.З ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. А відповідно до ч.2 ст.71 цього ж Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це означає, що в обов'язок позивача не входить доказування правомірності своїх дій. Вони є правомірними, якщо відповідач не довів їх неправомірності допустимими законом доказами.

Керуючись ст.ст.268,287-289 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», ст.ст.18,19,104 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову, серія ВК № 085842 від 22 березня 2010 в справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ст.122 ч.1 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» на ОСОБА_2, винесену інспектором ДПС БДПС Ровенської роти ДПС для ОДДЗ ОСОБА_3 - скасувати.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.122 ч.1 КУпАП -провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через Банківський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня складення повної постанови та поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,

якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна

скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього

строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після

закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Степаненко Г.І.