Справа № 806/1803/15
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2015-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

806/1803/15

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2015 року м.Житомир справа № 806/1803/15

категорія 8.3.12

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

секретар судового засідання Шевчук Т.А.,

за участю: представників позивача та представника відповідача,

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на необґрунтованість та протиправність висновків відповідача про порушення Чуднівською районною спілкою споживчих товариств ст. 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасності сплати податкових зобов'язань з єдиного податку, оскільки визначена сума була сплачена позивачем своєчасно, що підтверджується платіжними дорученнями. Також зазначає, що відповідачем не було враховано дані уточнюючої декларації, що призвело до неправомірного нарахування штрафної санкції.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали повністю та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив та просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Чуднівська районна спілка споживчих товариств зареєстрована як юридична особа та перебуває на податковому обліку та є платником єдиного податку III групи в Чуднівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

07 квітня 2015 року посадовою особою Чуднівської об'єднаної державної податкової інспекцієї Головного управління ДФС у Житомирській області було проведено камеральну перевірку несвоєчасності сплати єдиного податку з юридичних осіб Чуднівської районної спілки споживчих товариств.

За результатами вказаної перевірки Чуднівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області було складено акт №000107/06-23-15/31509442 від 07 квітня 2015 року, у якому зафіксовано порушення позивачем пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати податкового зобов’язання з єдиного податку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Чуднівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області, позивач звернувся до суду із позовом про визнання його протиправним та скасування.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню та перевіряючи його на предмет відповідності вищезазначеним критеріям, суд доходить до висновку про його необґрунтованість та протиправність, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач посилався як на правову підставу його винесення, встановлені ним у Акті перевірки порушення позивачем ст.57 Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної сплати податкового зобов’язання з єдиного податку, визначеного у податковій декларації платника єдиного податку – юридичної особи за 2014 рік.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із приписами підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до статті 36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно із пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 50.1. ст. 50 Податкового кодексу України передбачено , що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Згідно акта камеральної перевірки від 07 квітня 2015 року №000107/06-23-15/31509442 зафіксовано ,що грошове зобов’язання зі сплати єдиного податку за 2014 рік було несвоєчасно сплачено з порушенням граничного терміну сплати, який визначений до 20.02.2015 року

Як вбачається з матеріалів справи, визначена сума єдиного податку у розмірі 4988,98 грн. сплачена позивачем 19.02.2015 року, згідно платіжного доручення №20.

Отже, позивач скористався своїм правом подання уточненої декларації, а також виконав свій обов'язок щодо сплати єдиного податку у строки відповідно до чинного законодавства.

Суд не погоджується з доводами відповідача, який посилаючись на абз. 6 п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України зазначає ,що платником подано уточнену декларацію після граничних термінів подання декларації ,тому кількість днів затримки у сплаті єдиного податку становить 4 дні з огляду на те, що ст. 50 Податкового кодексу не містить посилання на строки в які платник податків зобов"язаний надіслати уточнюючий розрахунок до податкової декларації в разі самостійного виявлення помилки. А посилання на закінчення граничного строку подання декларації стосується обставин зазначених в абз.3 п.50.1.ст.50 Податкового кодексу ,що в даному випадку не мають місця,так як податковий орган застосував в спірних відносинах фінансову санкцію передбачену ст.126 Податкового кодексу ,а не штрафи визначені в абз .3 п.50.1 ст.50 Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення та не надав доказів в спростування вищевикладеного, на відміну від позивача, який довів обґрунтованість вимог, заявлених у позові.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Відшкодувати Чуднівській об'єднаній державній податковій інспекції з державного бюджету 182 грн.70 коп.сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 11 вересня 2015 р.