Справа № 22-а-25472/11
Суддя: Савченко С. І.
Дата ухвалення: 2011-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА іменем України

17 жовтня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Волохова Л.А.,

суддів Іванової І.В., Савченка СІ.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2010 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання виплатити щомісячну доплату до пенсії, -

встановила:

У грудні 2009 р. позивач направила до суду адміністративний позов, мотивувала тим, що вона є непрацюючим пенсіонером та мешкає в зоні посиленого радіоекологічного контролю і відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» -р, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати. Вказувала, що відповідач виплачує їй підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у зв'язку з чим просила визнати такі дії відповідача протиправними та зобов»язати відповідача нарахувати і виплатити доплату згідно вимог закону за 2008-2009 p.p.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2010 р. позов задоволено частково. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті доплати до пенсії та зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачу доплати до пенсії у розмірі мінімальної зарплати з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи постанову про зобов'язання УПФ нарахувати і виплатити позивачу

підвищення до пенсії, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як

непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю,

Jb має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати, встановленої

- законом.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст.39 вказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території посиленого радіоекологічного контролю підвищуються на одну мінімальну заробітну плату.

Судом встановлено, що позивач мешкає в м.Білій Церкві Київської області, які віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контролю, перебуває на обліку в управлінні ПФУ і отримує пенсію за віком. Відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Проте вказані доплати до пенсії виплачувалася позивачу у 2008 р. на підставі постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням його прав.

Проте, колегія суддів, погоджуючись із висновками суду в частині права

позивача на отримання пенсії у встановленому законом розмірі, не може повністю

погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого відповіли

зобов'язаний провести перерахунок доплати до пенсії.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно ст.100 КАС України (в редакції на час ухвалення судом постанови) пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає причину пропущення строку поважною, справа розглядається за правилами КАС України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач звернулась до суду 24.12.2009 p.,

тобто пропустила річний строк звернення до адміністративного суду за захистом своїх45

права по виплатам за період з 01.01.2008 р. по 24.12.2008 р.

Клопотання про поновлення строку позивачем не заявлялося, доказів про поважність причин пропуску строку позивачем суду не надано.

Відповідач у поданих до суду письмових запереченнях проти позову наполягав на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

При цьому суд першої інстанції правильно врахував, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" (пункт 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») було внесено зміни до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно яких підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру починаючи з 01.01.2008 р. виплачується в порядку та розмірах, встановлених KM України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 ОМ визнано неконституційними положення п.28 розділу II «Внесення змін до деякиР законодавчих актів України» Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", оскільки' такі зміни звужують обсяг прав на соціальний захист ліквідаторів та потерпілих від аварії на ЧАЕС.

З огляду на викладене Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", яким було змінено розміри доплат до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території радіоекологічного контролю, в період з 01.01.2008 р. до 21.05.2008 р. був чинним і підлягав виконанню, як такий, що прийнятий пізніше в часі, у зв'язку з чим мав пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а органи, уповноважені на здійснення виплати пенсії, виплачуючи підвищення згідно вказаного закону, в цей період діяли на підставі,,^ межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. ЩШ

Доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови КМУ № 836 від 26,07.1996 р. необгрунтовані, оскільки зазначеною постановою встановлено розміри підвищення до пенсії в твердій грошовій сумі, що суперечить ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», якими встановлено розмір підвищення у кратному мінімальному заробітку. В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами.

Інші заперечення апеляційної скарги не грунтуються на доказах та не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині строку нарахування і виплати підвищення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.04.2010 р. в частині строку нарахування і виплати підвищення змінити, зобов'язавши Управління Пенсійного фонду України у м.Білій Церкві Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі мінімальної заробітної плати, як непрацюючому пенсіонеру, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 24.12.2008 р. по 31.12.2009 р. з урахуванням вже проведених виплат.

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України. Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили

Головуючий

Судді: