Справа № 22-ц-1211/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Даценко Л. М.,

суддів Савченка С. І., Іванової І. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання проведення перерахунку і виплати недоотриманих сум доплати до пенсії, -

встановила:

У вересні 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в ході розгляду якого уточнивши позовні вимоги, просила визнати дії відповідача щодо нарахування доплати до пенсії неправомірними та зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплату вказаної доплати, посилаючись на те, що вона перебуває на обліку у відповідача як непрацюючий пенсіонер, потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи 4-ї категорії і відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на доплату до пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі однієї мінімальної заробітної плати за період з 09.07.2007 року по 01.10.2007 року по 440 грн. щомісячно і з 01.10.2007 року по 31.12.2007 року в сумі 460 грн. щомісячно.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2008 року позов задоволено. Визнано дії відповідача щодо нарахування доплати позивачці до пенсії за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю неправомірними. Зобов»язано відповідача провести перерахунок та виплату позивачці недоотримані суми доплати за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, встановивши її в розмірі однієї мінімальної заробітної плати з липня 2007 року - 440 грн., з 03.10.2007 року - 460 грн. по 31.12.2007 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, УПФУ в м. Білій Церкві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача, як непрацюючий пенсіонер, зареєстрована та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, територія якого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю. Відповідачем виплачувалась позивачці доплата до пенсії відповідно до вимог постанови КМ України від 26 липня 1996 року № 836 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 5,20 грн.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", громадянам, які працюють на території посиленого радіоактивного забруднення, провадиться доплата в таких розмірах: - у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про порушення відповідачем прав позивачки на підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, у розмірі - одна мінімальна заробітна плата відповідно до вимог ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Тобто, суд обґрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та засад пріоритетності законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, застосуванню підлягають саме положення вказаного закону, а не вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836.

Разом з тим, колегія судців не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо -задоволення позовних вимог про проведення перерахунку та виплат доплати до пенсії позивачці за проживання на території радіоактивного забруднення, починаючи з липня 2007 року, оскільки суд залишив поза увагою, що позивачка, звернулася з позовом 09 вересня 2008 року (згідно реєстраційного штампу суду першої інстанції на позовній заяві - а.с.2), тому позовні вимоги підлягають задоволенню, починаючи з 09 вересня 2007 року.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині проведення періоду перерахунку та виплат.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області задовольнити частково.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2008 року змінити в частині періоду, за який повинен бути здійснений перерахунок та виплата ОСОБА_1 підвищення пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю, передбаченого ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зазначивши даний період «з 09 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року з врахуванням вже виплачених за цей період коштів».

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий

Судді