Справа № 2а-3251/10/0370
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2010-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2010 рокуСправа № 2а-3251/10/0370

Волинський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

суддів Денисюка Р.С., Каленюк Ж.В.,

при секретарі Курбаю О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, ОСОБА_3 митниці про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на публічній службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної митної служби України (надалі - ОСОБА_4 України) і ОСОБА_3 митниці про визнання незаконним пункту 1 наказу Державної митної служби України від 28 жовтня 2010 року № 2042-к «По особовому складу», поновлення на публічній службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовував наступними обставинами.

З 3 серпня 1994 року позивач працював в митних органах у Волинській митниці; з 1 травня 2010 року - на посаді начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці.

З 28.09.2010 року по 04.11.2010 року позивач перебував на лікуванні в Ковельській центральній районній лікарні.

Пунктом 1 наказу Державної митної служби України від 28 жовтня 2010 року № 2042-к «По особовому складу»припинено з 28 жовтня 2010 року перебування позивача на державній службі в митних органах за порушення Присяги державних службовців, що виявилось у несумлінному виконанні службових обовязків та порушенні вимог законодавства з питань митної справи, і звільнено з посади начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці.

Про звільнення зі служби дізнався, отримавши лист ОСОБА_3 митниці від 1 листопада 2010 року з доданими до нього копіями наказів ОСОБА_3 митниці № 751-к від 29 жовтня 2010 року і ОСОБА_4 України № 2042-к від 28 жовтня 2010 року. Надіслана йому копія наказу ОСОБА_4 України не завірена належним чином (без підпису і печатки).

28.10.2010 року було припинено його перебування на державній службі в митних органах за порушення присяги державних службовців відповідно до вимог пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу», на підставі акту за результатами службового розслідування, призначеного наказом ОСОБА_4 України № 1210 від 24 жовтня 2010 року, де було встановлено, що в період з 17.05.2010 року по 05.09.2010 року внаслідок неналежного виконання службових обовязків, як посадовими особами ОСОБА_3 митниці, так і неналежної роботи з боку керівництва митного поста «Ягодин» мало місце ввезення через митний кордон України у зоні діяльності митного поста «Ягодин» високоліквідних та коштовних товарів без сплати податків та з приховуванням від митного контролю. Зокрема встановлено, що мінімальна сума завданих матеріальних збитків лише по податку на додану вартість складає 29 млн. 335 тис. грн.

Як вказано в акті причинами і умовами, які сприяли незаконному переміщенню товарів через митний кордон України, стало неналежне та несумлінне виконання службових обовязків посадовими особами ОСОБА_3 митниці, що призвело до порушення вимог ст. 40 Митного кодексу України в частині обовязковості митного контролю всіх товарів, які переміщуються через митний кордон України та заподіяння матеріальних збитків державі, а саме, ОСОБА_1 в порушення п.п. 2.1, 2.2, 2.34.14, 2.34.21 Посадової інструкції начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці не забезпечив належного керівництва особовим складом, належного контролю за здійсненням митних процедур, не забезпечив контроль за кількісними та ваговими показниками товарів та використання інших форм митного контролю; не здійснив заходи спрямовані на попередження, виявлення та припинення контрабанди та порушення митних правил та згідно з п. 4.8 Посадової інструкції повинен нести відповідальність за негативні результати діяльності підпорядкованих йому працівників.

Позивач накази вважає протиправними, а звільнення з роботи незаконним з таких підстав.

Згідно ст. 42 Митного кодексу України при проведенні митного контролю митні органи самостійно визначають форму та обєм контролю. Згідно посадової інструкції на той час начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці безпосередньо контролю товарів, які переправляються через митний контроль він не проводив.

Вказані вантажі (черепиця дахова) направлялися на митну територію України на внутрішню митницю призначення під міжнародним митним забезпеченням (вантаж був запломбований) за Попереднім повідомленнями і повне розмитнення (встановлення коду товару, нарахування митних платежів, зборів, податків і інше), тобто розмитнення завершувалося на на митниці призначення.

ОСОБА_3 митницею у разі ввезення товарів на митну територію України, як документ контролю за доставкою використовується попереднє повідомлення (ПП) або внутрішній транзитний документ (ВТД) та його електрона копія. ОСОБА_3 митниця дає дозвіл на переміщення через митний кордон товарів, що ввозяться в Україну, тільки за умови позитивного результату (шляхом здійснення оперативного запиту до ЄАІС ОСОБА_4 України за номером ПП, зазначеним у товаросупровідних документах) посадовою особою пункту пропуску наявності в ЄАІС ОСОБА_4 України відповідного ПП та відповідності характеру і кількості вантажу та відомостей зазначених у товаросупровідних документах на переміщувані товари відомостям, зазначеним в електронній копії ПП.

Отже, позивач, як посадова особа, начальник сектору митного оформлення №1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин» ОСОБА_3 митниці, згідно своїх посадових обовязків не здійснював перевірки поданих перевізником ПП та товаросупровідних документів на вантаж згідно даних наявних в ЄАІС ОСОБА_4 України і не давав дозвіл на пропуск товару. Ці посадові обовязки виконував інший інспектор митниці спеціально наділений цими повноваженнями згідно Технологічної схеми та посадової інструкції.

Звірка поданих перевізником товаросупровідних документів з даними в ЄАІС ОСОБА_4 підтвердила відповідність товару заявленого в ПП і була позитивною, тому інспектор виконав всі передбачені процедурою Положення провівши визначену форму контролю товару, який направлявся на внутрішню митницю призначення для розмитнення. Отже митний контроль був проведений згідно визначеного виду та форми зазначеного в спеціальному нормативному акті наказі № 771.

Комісія по проведенню службового розслідування вказує на вину позивача у тому, що будучи посадовою особою не забезпечив належного контролю за кількісними і ваговими показниками товарів та використанням інших форм митного контролю не здійснив заходи спрямовані на попередження, виявлення та припинення контрабанди та порушення митних правил. Про те здійснити такий контроль не було можливості, оскільки вага, яка перебуває на балансі СМАП в період з 17.05.2010 року по 5.09.2010 року не працювала, що було підтверджено в акті службового розслідування. Інші автомобільні ваги, на яких можливе проведення зважування автотранспортних засобів, в МППАС «Ягодин»відсутні. Польська суміжна митниця у Дорохуську в товаросупоровідних документах даних про вагу товару (черепиця дахова) не зазначала, що зазначено в акті службового розслідування.

Отже, позивач вважає, що не допустив порушення службових обовязків, не має причинного звязку у його діях з настанням шкідливих наслідків, оскільки діяв у повній відповідності до вимог законодавства України і посадової інструкції, не порушував присяги державного службовця.

Крім того, позивач вважає, що відповідачами порушено порядок звільнення його з державної служби.

Так, питання звільнення посадових осіб Державної митної служби регулюється загальним законом Кодексом законів про працю України (КЗпП України) та спеціальним законом - Законом України «Про Дисциплінарний статут митної служби України»від 06 вересня 2005 року з особливостями, визначеними Законом України «Про державну службу».

Згідно з пунктом 31 Дисциплінарного статуту митної служби України застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обовязкове службове розслідування. Відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у митних органах України, спеціалізованих митних установах та організаціях, затвердженого наказом ОСОБА_4 України від 29 липня 2002 року № 408, рішення про проведення службового розслідування може бути прийняте Головою ОСОБА_4 України, керівником митного органу, а посадова особа митної служби України, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право в будь-який момент узяти в ньому участь, пояснювати факти, робити заяви, подавати відповідні документи і порушувати клопотання про залучення нових документів, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб, причетних до справи. За результатами розслідування члени комісії складають акт службового розслідування, який подається на розгляд керівникові митного органу, який призначив службове розслідування. Перед поданням акта службового розслідування на розгляд керівникові з актом ознайомлюють посадову особу, стосовно якої проводилося розслідування, та керівника підрозділу, в якому вона працює. Проте, ні з рішенням Державної митної служби України про проведення службового розслідування, ні з актом службового розслідування від 24 жовтня 2010 року позивача не ознайомлювали і участі в службовому розслідуванні він не приймав.

Оскільки звільнення з посади є дисциплінарним стягненням, то відповідачами порушено вимоги частини 1 пункту 38 Дисциплінарного статуту митної служби України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут митної служби України», про ознайомлення під розписку посадової особи митної служби з наказом про оголошення дисциплінарного стягнення.

Про звільнення зі служби дізнався, отримавши лист ОСОБА_3 митниці від 1 листопада 2010 року з доданими до нього копіями наказів ОСОБА_3 митниці № 751-к від 29 жовтня 2010 року і ОСОБА_4 України № 2042-к від 28 жовтня 2010 року. Надіслана йому копія наказу ОСОБА_4 України не завірена належним чином (без підпису і печатки).

Звільнення проведене в період тимчасової непрацездатності позивача (з 28 вересня 2010 року по 4 листопада 2010 року) всупереч положенню частини 3 статті 40 КЗпП України про недопустимість звільнення працівника з ініціативи власника в період його тимчасової непрацездатності.

Враховуючи порушення процедури проведення службового розслідування комісія не конкретизувала і не встановила по суті вини позивача (умисної або необережної), дії чи бездіяльності при виконанні позивачем службових обовязків.

З наведених підстав та уточненими позовними вимогами позивач просив визнати протиправними і скасувати накази Державної митної служби України, ОСОБА_3 митниці про звільнення з публічної служби в митних органах, поновити на посаді та стягнути втрачений заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В письмових запереченнях проти адміністративного позову відповідач ОСОБА_5 митна служба України зазначила, що починаючи з 17.05.2010 року по 05.09.2010 року через митний пост «Ягодин»ОСОБА_3 митниці без сплати відповідних податків до Державного бюджету було ввезено на митну територію України високоліквідні та коштовні товари з приховуванням від митного контролю. Мінімальна сума завданих державі збитків від цього, лише з податку на додану вартість, за підрахунками комісії з проведення службового розслідування становить 29 млн. грн. 3 транспортні засоби реєстраційні номери L5STA1/LTM5R80, L5FKR5/LTM6G99, L5KRA1/LTM6G43) 05.09.2010 року були затримані в пункті пропуску «Ягодин»при спробі ввести в Україну разом з товарами «черепиця дахова»незазначені в товаросупровідних документах товари легкої промисловості (взуття та одяг нові різних найменувань, шкіряні вироби, автомагнітоли тощо), які не предявлялися для митного контролю. Станом на 22.10.2010 року по цих спробах контрабанди ОСОБА_3 митницею порушено 3 кримінальні справи, які передані в провадження за належністю до Управління СБ України в Волинській області. ОСОБА_1 в порушення п.п. 2.1, 2.2, 2.34.14, 2.34.21 Посадової інструкції начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці не забезпечив контроль за кількісними та ваговими показниками товарів та використання інших форм митного контролю; не здійснив заходи спрямовані на попередження, виявлення та припинення контрабанди та порушення митних правил та згідно з п.4.8 Посадової інструкції повинен нести відповідальність за негативні результати діяльності підпорядкованих йому працівників. Звільнення позивача не є притягненням його до дисциплінарної відповідальності, а є наслідком порушення ним присяги службовця, що виявилося у несумлінному виконанні ним своїх обовязків та становить самостійну підставу припинення державної служби, встановлену Законом України «Про державну службу». Просить в задоволенні адміністративного позову відмовити ОСОБА_1 повністю.

Відповідач ОСОБА_3 митниця в письмових запереченнях проти позову просить відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_3 митниці, оскільки позивач несумлінно виконав службові обовязки, передбачені посадовою інструкцією, отже, порушив Присягу державних службовців.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, просить визнати протиправними і скасувати накази Державної митної служби України, ОСОБА_3 митниці в частині, що стосуються його, поновити на публічній службі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, адміністративний позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечує з підстав, наведених у письмових запереченнях ОСОБА_4 України і ОСОБА_3 митниці.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до пункту 15 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної ОСОБА_6 Крим, органах місцевого самоврядування.

Будь-яка публічна служба є державною службою.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був державним службовцем і перебував на публічній службі з 3 серпня 1994 року по 29.10.2010 року працював в митних органах України на різних посадах, згідно наказу №250-к від 27 квітня 2010 року з 1.05.2010 року по 29.10.2010 року працював на посаді начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці.

Згідно пункту 1 наказу Державної митної служби України від 28 жовтня 2010 року 2042-к «По особовому складу»припинено з 28 жовтня 2010 року перебування позивача на державній службі в митних органах за порушення Присяги державних службовців, що виявилось у несумлінному виконанні службових обовязків та порушенні вимог законодавства з питань митної справи, і звільнено з посади начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці. Наказом ОСОБА_3 митниці від 29.10.2010 року № 751-к оголошено пункт 1 наказу ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к, згідно якого позивача вважати таким, що звільнений із посади начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці з 29.10.2010 року.

Наказ ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к «По особовому складу»видано за результатами службового розслідування, проведеного відповідно до наказу ОСОБА_4 України від 13.10.2010 року № 1210, про що складено акт службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010. В акті службового розслідування вказано, що у період з 17.05.2010 року по 05.09.2010 року на адресу ТзОВ «Моньє» (Київська область, смт. Калинівка, вул. Ігорева, 12) через пункт пропуску «Ягодин»ОСОБА_3 митниці було здійснено 41 поставку товару «черепиця дахова», який перевозився автомобільним транспортом без сплати митних платежів. За вказаний період через митний пост «Ягодин» ОСОБА_3 митниці без сплати відповідних податків до державного бюджету було ввезено на митну територію України високоліквідні та коштовні товари з приховуванням від митного контролю, проте будь-яких дій з боку посадових осіб митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці щодо виявлення таких товарів не було вжито. 3 транспортні засоби реєстраційні номери L5STA1/LTM5R80, L5FKR5/LTM6G99, L5KRA1/LTM6G43) 5.09.2010 року були затримані в пункті пропуску «Ягодин» при спробі ввести в Україну разом з товарами «черепиця дахова» незазначені в товаросупровідних документах товари легкої промисловості (взуття та одяг нові різних найменувань, шкіряні вироби, автомагнітоли тощо), які не предявлялися для митного контролю. Станом на 22.10.2010 року по цих спробах контрабанди ОСОБА_3 митницею порушено 3 кримінальні справи, які передані в провадження за належністю до Управління СБ України в Волинській області. Загальна вартість контрабандних товарів за висновками Волинської торгово-промислової палати становить 11 579 650 грн. Аналіз матеріалів, отриманих від Митної служби ОСОБА_6, свідчить про те, що із загальних 72 поставок, в 41 випадку (враховуючи 3 затримані ТЗ) крім товару «черепиця дахова», транспортні засоби були додатково завантажені іншими товарами, які не предявлялися для митного оформлення. Зокрема встановлено, що мінімальна сума завданих матеріальних збитків державі лише по податку на додану вартість складає 29 млн. 335 тис. грн. В акті службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010 та в наказі ОСОБА_4 України від 28.10.2010 року № 2042-к зроблено висновок про те, що в порушення п.п. 2.1, 2.2, 2.34.14, 2.34.21 Посадової інструкції начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці позивач не забезпечив контроль за кількісними та ваговими показниками товарів та використання інших форм митного контролю; не здійснив заходи спрямовані на попередження, виявлення та припинення контрабанди та порушення митних правил та згідно з п. 4.8 Посадової інструкції повинен нести відповідальність за негативні результати діяльності підпорядкованих йому працівників. Крім того комісія вважає, що своїми діями позивач сприяв приховуванню товарів від митного контролю, чим порушив присягу державних службовців.

Суспільні відносини, повязані зі створенням правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, регулює Закон України «Про державну службу»від 16 грудня 1993 року. Згідно зі статтями 9 і 30 цього Закону правовий статус окремих категорій державних службовців регулюється Конституцією України, спеціальними законами та Кодексом законів про працю України.

Спеціальним законодавством урегульовані питання, повязані із прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням із неї (її припиненням). До таких спеціальних законодавчих актів належить, зокрема, Закон України «Про Дисциплінарний статут митної служби України»від 6 вересня 2005 року.

Відповідно до частини 2 преамбули Дисциплінарного статуту митної служби України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут митної служби України», регулювання правового становища державних службовців, що працюють у митних органах, здійснюється з урахуванням Закону України «Про державну службу». А згідно із частиною 2 статті 9 Закону України «Про державну службу»регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів митного контролю, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачене законами України.

Отже, питання звільнення посадових осіб Державної митної служби регулюється загальним законом Кодексом законів про працю України, спеціальним законом Законом України «Про Дисциплінарний статут митної служби України»з особливостями, визначеними Законом України «Про державну службу». Відповідно до цих законів звільнення з посади є дисциплінарним стягненням.

Як вбачається з наказу ОСОБА_4 України № 2042-к від 28 жовтня 2010 року, проведеним службовим розслідуванням встановлено несумлінне виконання позивачем службових обовязків, передбачених посадовою інструкцією, і порушення вимог чинного законодавства з питань митної справи, а тому звільнення позивача має характер дисциплінарного стягнення і відповідачами порушений порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобовязаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Згідно із пунктом 38 Дисциплінарного статуту митної служби України дисциплінарне стягнення оголошується в наказі, з яким посадова особа митної служби ознайомлюється під розписку.

Судом встановлено, що позивач про звільнення зі служби дізнався, отримавши лист ОСОБА_3 митниці від 1 листопада 2010 року з доданими до нього копіями наказів ОСОБА_3 митниці № 751-к від 29 жовтня 2010 року і ОСОБА_4 України № 2042-к від 28 жовтня 2010 року. Надіслана йому копія наказу ОСОБА_4 України не завірена належним чином (без підпису і печатки).

Відповідно до частини 3 статті 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності.

З копії листків непрацездатності серії АВД № 106418 від 27 вересня 2010 року, серії АВД № 015722 від 4 листопада 2010 року встановлено, що позивач з 28 вересня 2010 року по 4 листопада 2010 року був тимчасово непрацездатним.

Згідно з пунктом 31 Дисциплінарного статуту митної служби України застосуванню дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення передує обовязкове службове розслідування.

Порядок проведення службових розслідувань у митних органах України, спеціалізованих митних установах та організаціях, затверджено наказом ОСОБА_4 України від 29 липня 2002 року № 408. Відповідно до пункту 5.1 Порядку посадова особа митної служби України, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право в будь-який момент узяти в ньому участь, пояснювати факти, робити заяви, подавати відповідні документи і порушувати клопотання про залучення нових документів, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб, причетних до справи, а згідно з пунктами 7.1 і 7.3 за результатами розслідування члени комісії складають акт службового розслідування, який подається на розгляд керівникові митного органу, який призначив службове розслідування. У разі прийняття рішення про притягнення посадової особи митної служби до відповідальності комісія пропонує вид дисциплінарного стягнення згідно з Дисциплінарним статутом митної служби України. Перед поданням акта службового розслідування на розгляд керівникові з актом ознайомлюють посадову особу, стосовно якої проводилося розслідування, та керівника підрозділу, в якому вона працює. Проте, ні з рішенням Державної митної служби України про проведення службового розслідування, ні з актом службового розслідування від 24 жовтня 2010 року позивача не ознайомлювали і участі в службовому розслідуванні він не приймав; відповідачі не надали суду будь-яких доказів про забезпечення позивачеві його прав під час проведення службового розслідування. Отже, ОСОБА_5 митною службою України порушено порядок проведення службового розслідування.

Суд також приходить до висновку, що факт несумлінного виконання позивачем службових обовязків, передбачених посадовою інструкцією, не доведений належними та допустимими в розумінні статті 70 КАС України доказами.

Статтею 1 МК України визначено юридичний зміст таких термінів: митне оформлення виконання митним органом дій (процедур), які повязані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, і мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів; митний контроль сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своєї компетенції з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку; митний режим сукупність норм, встановлених законами України з питань митної справи, що залежно від заявленої мети переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України визначають порядок такого переміщення та обсяг митних процедур, які при цьому здійснюються.

Відповідно до статті 40 МК України митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до цього Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.

Разом з тим, згідно із статтею 42 МК України під час проведення митного контролю митні органи самостійно визначають форму та обсяг контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку, контроль за дотриманням яких покладено на митні органи.

Статтею 41 МК України визначені форми митного контролю. Так, зокрема, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, необхідних для такого контролю; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів і транспортних засобів, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) перевірки системи звітності та обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, які відповідно до законів справляються при переміщенні товарів через митний кордон України; 6) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних ліцензійних складів, спеціальних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи законом; 7) використання інших форм, передбачених цим Кодексом та іншими законами України з питань митної справи.

Як встановлено судом, ввезення за попередніми повідомленнями товару «черепиця дахова»на адресу ТзОВ «Моньє»здійснювалося в режимі «імпорт», товар слідував в Київську обласну митницю як митницю призначення. Здійснення митного контролю і митного оформлення цих товарів регулюється пунктом 3.5.10.2.2 Технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів, товарів та інших предметів в пункті пропуску «Ягодин», затвердженого спільним наказом начальника Луцького прикордонного загону та начальника ОСОБА_3 митниці від 11.09.2008 року № 1271/495 (зареєстрованого в Головному управлінні юстиції у Волинській області 18.09.2008 року за № 51/1016), яким не передбачено обовязкове застосування такої форми митного контролю, як митний огляд товарів і транспортних засобів, на ОСОБА_3 митниці, яка не є митницею призначення.

Крім того, на думку суду, відповідачі не довели, що позивач в межах посадових обовязків не здійснив заходи спрямовані на попередження, виявлення та припинення контрабанди та порушення митних правил щодо проведення митного огляду вказаних транспортних засобів та товарів, що у них переміщувалися. Зокрема, відповідачі не надали доказів того, що на той час була наявна оперативна інформація митниць, підрозділів з боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил, правоохоронних органів про те, що у цих транспортних засобах містяться предмети контрабанди або предмети, які безпосередньо є обєктом порушення митних правил і заборонені до ввезення на митну територію України, або товаросупровідні документи містили суперечливі дані про товари, або виникла розбіжність між даними, зазначеними в товаротранспортних документах, і результатами зважування транспортного засобу тощо.

В акті службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010 зроблено висновок про те, що аналіз вагових характеристик транспортних засобів, їх вантажопідйомності, обємних характеристик вантажних відсіків, обємних і вагових характеристик товарів, що переміщувалися, свідчить про те, що посадові особи ПМО МППАС «Ягодин»в ході перевірки цілісності тентів вантажних відсіків транспортних засобів мали всі можливості для виявлення прихованих від митного контролю додаткових товарів, якими заповнювався вільний обєм відсіків; зсув великої кількості картонних коробок, упаковок, в яких знаходилися зазначені товари, при русі транспортних засобів призводив до появи на тентах вантажних відсіків опуклостей; висока питома щільність, обсяги перевезення, незначна висота розміщення на палетах товару «черепиця дахова»дозволяли виявити упаковки з прихованими від митного контролю додатковими товарами, якими заповнювався вільний обєм вантажних відсіків, шляхом натискання на тент рукою без застосування технічних засобів митного контролю (сторінки 11-12 акту). Проте суд не бере до уваги такі висновки, оскільки ці висновки є припущеннями, комісія з службового розслідування прийшла до таких висновків виключно на підставі огляду трьох транспортних засобів, які були затримані 05.09.2010 року, суду не надано жодних доказів щодо зовнішнього вигляду транспортних засобів, митний контроль яких здійснювався з 17.05.2010 року по 05.09.2010 року.

Суд також не бере до уваги твердження представника відповідачів про те, що позивач не забезпечив контроль за кількісними та ваговими показниками товарів та використання інших форм митного контролю, оскільки, як встановлено актом службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010 року, починаючи з 10.06.2009 року електронні автомобільні ваги СМАП у пункті пропуску «Ягодин» не працюють, з 2009 року Митна служба ОСОБА_6 припинила процедуру, повязану з передачею результатів зважування транспортних засобів українській стороні, відтак, комісія з службового розслідування зробила висновок про те, що при митному контролі та митному оформленні транспортних засобів з товарами, що переміщуються на вїзд в Україну на адресу субєктів ЗЕД через МППАС «Ягодин», створені умови, за яких практично унеможливлено здійснення перевірки вагових параметрів транспортних засобів з товарами, що в першу чергу сприяло реалізації протиправної схеми ввезення на митну територію України товарів з приховуванням від митного контролю (сторінки 29-32 акту).

При вирішенні даного спору суд також враховує, що відповідачами не надано будь-яких доказів того, що заявлений у попередніх повідомленнях товар, який переміщувався у транспортних засобах у ТзОВ «Моньє», прибув у Київську обласну митницю як митницю призначення без митного забезпечення ОСОБА_3 митниці чи з пошкодженням такого забезпечення.

Всупереч вимогам пункту 7.1 Порядку проведення службових розслідувань у митних органах України, спеціалізованих митних установах та організаціях, затвердженого наказом ОСОБА_4 України від 29.07.2002 року № 408 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.08.2002 року за № 665/6953), у висновку службового розслідування від 24.10.2010 року № 24/2010 не вказано конкретний розмір матеріальних збитків, заподіяних безпосередньо позивачем внаслідок несумлінного та неналежного виконання службових обовязків, при цьому суд не бере до уваги вказану в зазначеному акті приблизну суму збитків як таку, що обчислена виключно на припущеннях.

З урахуванням вищенаведеного, на думку суду, відповідачі не довели несумлінного та неналежного виконання позивачем службових обовязків, порушення ним законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, заподіяння матеріальних збитків державі, суду не надані докази причетності позивача до реалізації протиправної схеми ввезення через МППАС «Ягодин»на митну територію України прихованих від митного контролю високоліквідних та коштовних товарів без сплати податків, тому суд приходить до висновку про незаконність звільнення позивача з митних органів України.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну службу»крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону. Згідно із статтею 17 зазначеного Закону обовязки державного службовця полягають у вірному служінні народові України, суворому дотриманні Конституції та законів України, сприянні втіленню їх у життя, зміцненні їх авторитету, охороні прав, свобод і законних інтересів громадян, сумлінному виконанні своїх обовязків.

Судом порушень Присяги державних службовців позивачем не встановлено

Отже, накази відповідачів про припинення публічної служби позивача є протиправними, оскільки відсутні підстави для припинення публічної служби і відповідачами порушений процесуальний порядок їх прийняття.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України субєкт владних повноважень, приймаючи рішення, повинен дотримуватися обовязку діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод і інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні спору судом накази, прийняті відповідачами ОСОБА_4 України і ОСОБА_3 митницею, як субєктами владних повноважень, перевірялися на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача і у справах про поновлення на публічній службі.

Суд вважає, що відповідачі не довели правомірності прийняття наказів № 2042-к від 28 жовтня 2010 року і № 751-к від 29 жовтня 2010 року щодо звільнення ОСОБА_1 з публічної служби.

Приймаючи рішення у даній справі, суд виходить із повноважень, визначених суду частиною 2 статті 162 КАС України, про те, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про скасування рішення субєкта владних повноважень, попередньо визнавши його протиправним.

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку, що позивача було незаконно звільнено з митних органів України, тому, виходячи із наданих статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов слід задовольнити повністю шляхом: визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Державної митної служби України від 28 жовтня 2010 року № 2042-к «По особовому складу», пунктів 1, 3, 4 наказу ОСОБА_3 митниці від 29 жовтня 2010 року № 751-к «Про оголошення наказу ОСОБА_4 України від 28.10.10 № 2042-к «По особовому складу»в частині, що стосується звільнення позивача з митних органів України; поновлення позивача на посаду начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці з 29 жовтня 2010 року; стягнення з ОСОБА_3 митниці на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Згідно із статтею 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з ОСОБА_3 митниці середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 14 802,84 грн. Розрахунок судом проведено на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно з пунктом 2 якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязані відповідні виплати. Оскільки позивач звільнений у жовтні 2010 року, то сума виплат за два календарні місяці до звільнення липень і серпень 2010 року згідно з довідкою ОСОБА_3 митниці становить 16 321,36 грн. за 43 робочих днів, а середньоденний заробіток позивача 379,56 грн. (8 030,96 + 8 290,40 = 16321,36 : 43 = 379,56). ОСОБА_1 вимушеного прогулу становить 39 робочих днів (з 29 жовтня по 23 грудня). Тому середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 14 802,84 грн. (379,56 х 39 = 14802,84).

Відповідно до пунктів 2 і 3 частини 1 статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанова про поновлення позивача на посаді та про стягнення з ОСОБА_3 митниці середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в сумі 8 350,32 грн. підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 71, 160 ч. 3, 162, 163, ст. 256 ч. 1 п.п. 2, 3 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну службу», Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України», Кодексу законів про працю України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Державної митної служби України від 28 жовтня 2010 року № 2042-к «По особовому складу» про припинення з 28.10.2010 року перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати пункти 1, 3, 4 наказу ОСОБА_3 митниці від 29 жовтня 2010 року № 751-к «Про оголошення наказу ОСОБА_4 України від 28 жовтня 2010 № 2042-к «По особовому складу»в частині, що стосується ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення № 1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці з 29 жовтня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_3 митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 14 802,84 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот дві грн. 84 коп.)

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору митного оформлення № 1 відділу митної оформлення №1 митного поста «Ягодин»ОСОБА_3 митниці з 29 жовтня 2010 року та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 8 350,32 грн. (вісім тисяч триста пятдесят грн. 32 коп.) підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде виготовлена 28 грудня 2010 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий В.Д.Ковальчук

Судді Р.С.Денисюк

ОСОБА_7