Справа № 22-а-13063/11
Суддя: Фінагєєв В. О.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

головуючого Мережко М.В.,

суддів: Фінагєєва В. О., Оношко Г.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в судовому засіданні у м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України в м. Біла Церква Київської області про зобов'язання відповідача провести виплату недоплаченого щомісячного підвищення до пенсії «Дітям війни», -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2009 року ОСОБА_1М звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві мотивуючи тим, що вона має статус дитини війни відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно цього Закону їй повинна виплачуватися з 01.01.2006 року соціально допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але з порушенням вимог діючого законодавства відповідачем ця допомога не виплачувалася у визначеному законом розмірі. А тому позивач просила суд зобов'язати відповідача виплатити на її користь виплачену державну соціальну допомогу за 2008 рік у сумі 1166 (одна тисяча сто шістдесят шість) гривень 40 (сорок) копійок.

В суді позивач уточнила свої вимоги і просила суд визнати відмову відповідача щодо перерахунку та виплати підвищення до пенсії як дитині війни неправомірною та зобов'язати відповідача провести їй нарахування та виплату вказаного підвищення до пенсії за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року встановивши його на рівні 30%.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2009 року позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену щомісячну соціальну допомогу відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії ком з 21 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з врахуванням виплачених сум.

В апеляційній скарзі УПФУ в м. Біла Церква Київської області просить скасувати постанову суду та ухвалити нову якою в задоволені позову позивачу відмовити.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог ч.1 ст. 197 КАС України, у зв'язку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ м. Біла Церква Київської області, отримує пенсію за віком та має статус дитини війни. Відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" позивач має право на отримання надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, проте така надбавка у 2008 році виплачувалась йому у значно меншому розмірі.

Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008 року було визнано конституційними норми Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» в частині зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій дітям війни.

За таких обставин, ухвалюючи постанову про часткове задоволення позову, суд обгрунтовано виходив із того, що з моменту прийняття рішення Конституційним судом України, тобто з 22 травня 2008 року УПФ як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій та доплат до них, повинно було и у відповідності з вимогами ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей и», дія якої була відновлена і здійснити позивачу відповідні нарахування, але у порушення вимог указаної статті таких нарахувань не проводило, чим і допустило протиправну бездіяльність.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи. Постанова ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Доводи відповідача щодо правомірності своїх дій з посиланням на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат дітям війни обґрунтовано взяті судом до уваги, оскільки питання фінансування цих видатків не виступає предметом даного спору. Проблеми надання бюджетних коштів УПФ для виконання покладених на нього обов'язків у справах цієї категорії виходять за межі заявлених вимог і судом не розглядались.

Керуючись ст.ст. 197, 198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління пенсійного фонду України в м.Біла Церква Київської області відхилити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2009 року залишити без змін.

Копію ухвали направити особам, які брали участь у справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАСУ та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: