Справа № 2-а-626/10
Суддя: Демченко B.C.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-626/10
ПОСТАНОВА

іменем України

27.12.2010

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Демченко В.С., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії та додаткової пенсії

встановила:

ОСОБА_1 09.12.2010 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Звенигородському районі про визнання неправомірною відмови відповідача провести йому перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, та підвищення до пенсії як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії. На обґрунтування позову зазначив, що він отримує пенсію за віком. Відповідно до ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796 - XII (далі Закон № 796 -XII) він має право на щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком та на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, як непрацюючий пенсіонер, який проживає в зоні радіоактивного забруднення. Оскільки виплачені йому додаткова пенсія та підвищення до пенсії^ не відповідали вказаним розмірам, він звернувся до відповідача щодо відповідного визначення та проведення перерахунку зазначених виплат. Однак в задоволенні його заяви відмовлено. Просить визнати вказану відмову протиправною, зобов'язати відповідача провести йому перерахунок та виплату підвищення до пенсії і щомісячної додаткової пенсії, відповідно до ст.ст. 39, 51 Закону № 796 - XII з 29.05.2010 року.

Згідно ст. 183-2 КАС України справа розглянута суддею в порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази справи, суддя вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ч.1 ст.4 6 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України від 28 лютого 1991 року Закон № 796-ХІІ.

Відповідно до ст. 49 Закону № 796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Так, згідно ч. 2 ст.39 Закону № 796-ХІІ пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення підвищуються у розмірах, встановлених ч. 1 цієї статті. Ч. 1 ст. 39 вказаного Закону встановлено, що пенсії громадянам, які працюють в зоні посил радіоекологічного контролю, провадиться доплата в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний з громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 4 кате: призначається у розмірі 15 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Статтею 67 Закону № 796-Х11 встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначене законом, підвищується розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоре особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4. Перерахунок пенсії здійснюєте дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

П. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенс страхування» встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок 20 років страхового стажу встановлюється у роз: прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. При цьому ч.3 ст. 28 Закону України « «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначає, що мінімальний розмір пенсії віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

На думку судді, положення ч.3 ст. 2 8 Закону України « загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не є перешкодою застосування зазначеної величини (мінімального розміру пенсії за віком)- розрахунку інших пов'язаних із нею пенсій чи доплат, оскільки чин законодавством не встановлено іншого мінімального розміру пенсії за вік крім передбаченого частиною 1 цієї статті.

Позивача ОСОБА_1 віднесено до четвертої категорії осіб, ; постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серія В-П № 334811, виданим 12.11.1992 року Черкаської області державною адміністрацією. Позивач отримує пенсію за віком, в розмір я? входить додаткова пенсія в розмірі 5 % від прожиткового мінімуму підвищення до пенсії в розмірі 5,20 гривень на місяць, як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії, розмір яких визначено підставі Закону України від 28.12.2007 року «Про Державний бюджет України 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України Зазначені зміни визнані такими, що не відповідають Конституції України неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України в. 22.05.2008 року №10-рп/2008. Оскільки відповідач виплачує позивачу підвищення до пенсії та додаткову пенсію в розмірі меншому, ніж встановлено ст.ст. 39 ч. 2, 51 Закону № 796-ХІІ, його бездіяльність слід визнати неправомірною та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії і виплачувати позивачу підвищення до пенсії та додаткову пенсію, в розмірах встановлена ст.ст. 39 ч. 2, 51 Закону № 796-ХІІ.

Позов підлягає задоволенню в межах шести місяців до дня звернення позовом до суду оскільки згідно ст. 99 ч.2 КАС України для звернення д адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто порушені права позивач: підлягають відновленню з 9 червня 2010 року.

Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п. 18, 34 Декрету Кабінету України «Про державне мито» від 21.01.1993 року.

На підставі ст. 8, 16, 19, 22, 25, 50, 64 Конституції України, ст.ст. 39, 49, 51, ч.З ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року, ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 ІV від 09.07.2003 року, керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 17, 19, 87, 94, 99, 100, 183-2, 256 КАС України, -

постановила:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі Черкаської області здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 підвищення до пенсії в розмірі одної мінімальної заробітної плати згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію в розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 51 вказаного Закону з 09.06.2010 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Звенигородському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з підвищенням в розмірі одної мінімальної заробітної плати згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і додаткової пенсії в розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно ст. 51 вказаного Закону з 9 червня 2010 року по 27 грудня 2010 року з урахуванням проведених виплат за вказаний період.

Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі ст.4 п.18, 34 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року.

Копію постанови суду направити сторонам.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано до Київського апеляційного адміністративного суду через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.