Справа № 815/1193/13-а
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2013-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1193/13-а
УХВАЛА

25 лютого 2013 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря Таратунської О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання рішення, дій (бездіяльності) протиправними та скасування постанови від 01.02.2013 року по виконавчому провадженню ВП № 32712998, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулась ОСОБА_1 до другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання рішення, дій (бездіяльності) протиправними та скасування постанови від 01.02.2013 року по виконавчому провадженню ВП № 32712998.

Ухвалою суду від 15.02.2013 року відкрито провадження у справі, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено попереднє судове засідання.

25.02.2013 року від позивача до суду надійшла заява про відвід судді вх. № 5001/13 згідно якої, на думку позивача, суддя умисно затягує розгляд справи, зловживає посадовими повноваженнями, що свідчить про упередженість та необ'єктивність при розгляді справи та є підставою для відводу судді.

У судовому засіданні позивач підтримав раніше надану заяву про відвід судді. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід заперечував.

Дослідивши вимоги заяви про відвід, вислухавши пояснення представника відповідача та позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

У заяві про відвід судді позивач вказує на те, що 15.02.2013 року їй на мобільний телефон не надходили повідомлення від суду про призначення попереднього судового засідання призначеного на 18.02.2013 року о 11 год. 00 хв. Суд зазначає, що згідно акту від 15.02.2013 року (а.с. 23) секретар судового засідання 15.02.2013 року здійснювала дзвінок для виклику позивача у вищезазначене попереднє судове засідання за номером телефону вказаному у позові, проте абонент за номером не відповідав.

Також, на думку позивача суддя Тарасишина О.М., зловживаючи своїми посадовими обов'язками, що виразилось у ненаданні позивачу 19.02.2013 року у судовому процесі ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження від 15 лютого 2013 року та не повідомила позивача про ухвалення рішення від 18 лютого 2013 року про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також не повідомила позивача про те, що 18.02.2013 року відбулось попереднє судове засідання. Як зазначалось раніше, з незалежних від суду причин повідомити позивача про судове засідання було неможливо. Що стосується ненадання судом можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження від 15 лютого 2013 року та не повідомлення позивача про ухвалення рішення від 18 лютого 2013 року про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, необхідно зазначити, що згідно ст. 107 КАС України копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана позивачу, разом з витягом про його процесуальні права та обов'язки, водночас позивач не звертався до суду із відповідним клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи або надання йому додаткової копії вищезазначеного судового рішення.

Окрім того, у судовому засіданні 19.02.2013 року позивач заявив про те, що ним було подано клопотання про забезпечення позову разом з позовом, однак судом було роз'яснено позивачу, що вказане питання щодо забезпечення позову було розглянуто 18.02.2013 року та судом було винесено відповідну ухвалу.

Позивач у заяві про відвід судді, вказує також на те, що позивач 19.02.2013 року у судовому засіданні заявила клопотання про зобов'язання представника відповідача при розгляді справи носити формений одяг, у задоволені якого позивачу було відмовлено. Відмовлено у задоволені такого клопотання стало те, що вказане питання не є суттю спору, що й було роз'яснено позивачу у судовому засіданні.

Що стосується обставин викладених у заяві позивача про відвід судді стосовно перенесення розгляду справи з 19.02.2013 року на 25.02.2013 року, суд зазначає, що при вирішенні питання про призначення наступного судового засідання 19.02.2013 року, судом поставилось на обговорення питання про призначення судового засідання на 22.02.2013 року, проте представник відповідача зазначив, що в цей день у нього ведеться особистий прийом громадян, відтак в цей день у судове засідання він не зможе з'явитись.

Отже судом обґрунтовано, з метою недопущення перенесення справи з 22.02.2013 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача, було поставлено на обговорення питання про призначення судового засідання на 25.02.2013 року, на що позивач повідомив суд, що у першій половині дня 25.02.2013 року він не зможе з'явитись проте судове засідання, на думку позивача можливо призначити на другу половину дня, в свою чергу представник відповідача повідомив, що в цей день він зможе з'явитись до суду. Відтак, суд, з'ясувавши можливість прибуття сторін у судове засідання 25.02.2013 року, призначив дату наступного судового засідання на 25.02.2013 рік о 15 год. 00 хв.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь який спосіб забороняється.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно «Рекомендацій CM/Rec (2010)12 Комітету ОСОБА_3 Європи, державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки», яка ухвалена Комітетом ОСОБА_3 Європи 17.11.2010 р., визначено, що:

- незалежність суддів гарантується незалежністю судової влади загалом, це є основним принципом верховенства права;

- судді повинні мати необмежену свободу щодо неупередженого розгляду справ відповідно до законодавства та власного розуміння фактів;

- судді повинні мати достатні повноваження та змогу їх здійснювати для виконання своїх обов'язків, підтримання юрисдикції та гідності суду.

Відповідно частин 1 - 3 статті 30 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 27 - 29 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід повинен бути вмотивований і заявлений до початку судового розгляду адміністративної справи по суті у письмовій формі з обґрунтуванням підстав для відводу.

Статтями 27, 28 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді. Судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено обставини, які б дійсно викликали сумніви у неупередженості судді при розгляді цієї адміністративної справи.

Відповідно до ст. 30 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований з обґрунтуванням підстав для відводу.

Враховуючи, що позивачем в якості мотиву відводу судді визначене необ'єктивність та упередженість судді, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Щодо сумнівів позивача у обєктивності та неупередженості слід зазначити, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у адміністративних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Стаття 27 КАС передбачає, що суддя не може брати участь у розгляді справи і відводиться, на ряду з іншим і за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄСПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов'язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄСПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Так, у справі «П'єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено обставини, які б дійсно викликали сумніви у неупередженості судді при розгляді цієї адміністративної справи.

Наведені позивачем в заяві обставини ніяким чином не вказують на упередженість судді у даній справі. Більш того, здійснення, відповідно до закону, процесуальної діяльності суддею в ході розгляду будь-якої справи, не може бути підставою для відводу цього судді з передбачених статтями 27, 28 КАС України мотивів, оскільки не свідчить про наявність ознак необ'єктивності чи упередженості.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку про відсутність підстав у задоволенні заяви позивача про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 133, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання рішення, дій (бездіяльності) протиправними та скасування постанови від 01.02.2013 року по виконавчому провадженню ВП № 32712998-відмовити.

Ухвала окремо від кінцевого судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

У задоволені заяви позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання рішення, дій (бездіяльності) протиправними та скасування постанови від 01.02.2013 року по виконавчому провадженню ВП № 32712998-відмовити

У задоволені заяви позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про визнання рішення, дій (бездіяльності) протиправними та скасування постанови від 01.02.2013 року по виконавчому провадженню ВП № 32712998-відмовити