Справа № 22-а-11050/11
Суддя: Савченко С. І.
Дата ухвалення: 2011-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА

іменем України

м.Київ 20 червня 2011 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Даценко Л.М.

суддів Іванової І.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 19.11.2008 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання виплатити пенсію, -

встановила:

У вересні 2008 р. позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що він є інвалідом 2 групи та потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю , у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Вказував, що відповідач виплачує йому державну та додаткову пенсію у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобовязати відповідача нарахувати і виплатити пенсію згідно вимог закону з 01.10.2006 р. по 01.06. 2008 р.

%

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 19.11.2008 р. позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку державної і додаткової пенсії протиправними та зобовязано відповідача нарахувати і виплатити позивачу державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2008 р. та зобовязано відповідача виплатити недоплачену суму державної та додаткової пенсій у сумі 12107,51 грн.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і ухвалити нову про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.2 ч.І ст. 197 КАС України, у звязку з тим, що жодна з осіб, які беруть участь у справі,

не прибули в судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скаргу та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційне скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова скасуванню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи - категорія 1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ, отримує пенсію як інвалід ЧАЕС 2 групи і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та^ соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф иЩр (в редакції станом на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Проте основна і додаткова пенсії виплачувалися позивачу протягом 2007-2008 років згідно постанов КМУ у меншому розмірі в фіксованих сумах, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позивач, як інвалід 2 групи та потерпілий 1 категорії від аварії на ЧАЕС, починаючи з 01.01.2008 р. має право на отримання державної пенсії у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіян|^ здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Проте, колегія суддів, погоджуючись із висновками суду в частині права позивача на отримання пенсії у встановленому законом розмірі, не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого відповідач зобовязаний провести перерахунок пенсії.

Судом першої інстанції не було враховано, що Законом України Про Державний бюджет України на 2008 рік (пункт 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») було внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно яких основна і додаткова пенсії учасникаїмЩ ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС починаючи з 01.01.2008 р. виплачується в порядку та розмірах, встановлених КМ України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення п.28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, оскільки такі зміни звужують обсяг прав на соціальний захист ліквідаторів та потерпілих від аварії на ЧАЕС.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі.

Згідно ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом Щк України рішення про їх неконституційність.

З огляду на викладене Закон України Про Державний бюджет України на 2008 рік, яким було змінено розміри державної і додаткової пенсії, в період з 01.01.2008 р. до 21.05.2008 р. був чинним і підлягав виконанню, як такий, що прийнятий пізніше в часі, у зв»язку з чим мав пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а органи, уповноважені на здійснення виплати пенсії, виплачуючи підвищення згідно вказаного закону, в цей період діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час з дати прийняття рішення Конституційним Судом України позивач має право на виплату підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст.ст. 50, 54 вказаного Закону.

Таким чином правильно визначивши право позивача на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, суд не врахував приписи Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік, який був чинним з 01 січня по 21 травня 2008 р. і невірно визначив період, протягом якого позивач має право на отримання пенсії.

При цьому колегія суддів не обмежує кінцевий термін перерахунку і виплати позивачу підвищення до пенсії, приймаючи до уваги те, що відповідач має проводити такі виплати відповідно до чинного законодавства.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо виплати позивачу різниці між фактично виплаченою сумою пенсії та належною сумою, оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачці, в звязку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову в частині строку нарахування та виплати державної та додаткової пенсій.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що згідно ч.З ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області задовольнити частково.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 19.11.2008 р. змінити в частині стягнення недонарахованої суми державної та додаткової пенсій у сумі 12107,51 грн. , а також в частині періоду призначення державної та додаткової пенсій та викласти постанову у цій частині у такій редакції: « Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Вишгородському районі Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком та державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 22 травня 2008 року з урахуванням вже проведених виплат».

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий : _________________

Судді : _________________ ________________