Справа № 21-3155а15
Суддя: Коротких О.А.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

14 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

Суддя-доповідачКоротких О.А.,
суддів:Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., -
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Укроргенергобуд»

(далі - Товариство) про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2015 року у справі за позовом Товариства до виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання нечинним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 14 травня 2015 року рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову скасував та прийняв нове - про відмову у задоволенні позову.

Не погодившись із такою ухвалою Вищого адміністративного суду України, Товариство подало заяву про її перегляд Верховним Судом України, посилаючись на наявність підстави, установленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), а саме неоднакове застосування судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах одних і тих самих норм матеріального права, що, на думку заявника, підтверджується рішеннями Вищого адміністративного суду України від 17 липня 2014 року (К/9991/73460/12), 9 квітня 2015 року (№ К/800/68000/14) та Вищого Господарського суду України від 21 червня 2012 року, та 29 квітня 2015 року.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, Вищий адміністративний суд України, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову та ухвалюючи нове - про відмову у його задоволенні виходив із того, що оскільки Товариство не виконало вимоги щодо оформлення документів на земельну ділянку, тобто користувалося цією земельною ділянкою без достатніх правових підстав у зв'язку з чим Одеська міська рада отримала збитки у вигляді неодержаного доходу, а тому суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що виконавчий комітет Одеської міської ради правомірно прийняв рішення в частині затвердження акта про стягнення збитків.

Разом із тим у рішеннях суду касаційної інстанції, на які посилається заявник, обґрунтовуючи наявність інакшого правозастосування, вбачається, зокрема, що Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 17 липня 2014 року погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову виходив із того, що цей суд, обґрунтованого дійшов висновку про те, що сплата земельного податку встановленого чинним законодавством не звільняє Товариство від обов'язку відшкодовувати землевласнику збитки у вигляді неодержаних ним доходів за термін тимчасового використання земельної ділянки, розмір якої був встановлений комісію у акті щодо визначення збитків, завданих безоплатним користуванням земельною ділянкою. В ухвалі від 9 квітня 2015 року касаційний суд погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій про задоволення позову виходив із того, що ці суди, обґрунтованого дійшли висновку про те, що акт і дії посадових осіб відповідача зі складання акта не створюють жодних правових наслідків для позивача, не змінюють стану його суб'єктивних прав та обов'язків. В ухвалі Вищий господарський суд України від 21 червня 2012 року, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову виходив із того, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що оскільки земельна ділянка використовується відповідачем під розміщення будівель та споруд, тобто будь-яка інша особа, окрім відповідача фактично позбавлена можливості використовувати цю земельну ділянку, таким чином положення Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачем, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 не можуть застосовуватися до спірних правовідносин. В ухвалі цього суду від 29 квітня 2015 року вбачається, що цей суд погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції про задоволення позову виходив із того, що суд апеляційної інстанції дослідив та встановив відсутність усіх елементів складу правопорушення, необхідних для нарахування збитків, оскільки виконавчим комітетом не було доведено про самовільне використання Товариством земельної ділянки.

Таким чином, рішення касаційного суду, додані на обґрунтування заяви, ухвалені цим судом за інших фактичних обставин справ, а отже не підтверджують наявність неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а тому у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укроргенергобуд» до виконавчого комітету Одеської міської ради, третя особа департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання нечинним та скасування рішення до провадження Верховного Суду України для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 14 травня 2015 року.

Суддя-доповідач О.А. Коротких
Судді: В.Л. Маринченко
П.В. Панталієнко