Справа № 2а/0370/1998/11
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2011 року < год:хв > Справа № 2а/0370/1998/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Курбаю О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

прокурора Остапчука С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» до Південної митниці за участю прокуратури Волинської області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Волинська фондова компанія» звернулося з адміністративним позовом до Південної митниці про скасування податкових повідомлень-рішень від 03.06.2011р.: №141 про визначення суми грошового зобовязання за платежем «Мито на товари, що ввозяться на територію України СПД» на загальну суму 292 748грн.21коп., в тому числі за основним платежем 234 198грн.57коп., за штрафними санкціями 58 549грн.64коп., та №142 про визначення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України СПД на загальну суму 58 549грн.65коп., в тому числі за основним платежем 46 839грн.72коп., за штрафними санкціями 11 709грн.93коп.

Позовні вимоги вмотивовані наступним:

- висновки Південної митниці, що ввезені позивачем оприскувачі польові самохідні необхідно класифікувати в товарній позиції 8705 90 90 90 суперечать поясненням до УКТЗЕД (в редакції, чинній на момент митного оформлення товару), оскільки дані транспортні засоби мають устаткування, яке повністю інтегроване з їх шасі і останнє не може використовуватись для інших цілей;

- висновком судової автотоварознавчої експертизи №8328 від 14.01.2010р. та постановою суду від 01.02.2010р. у справі №2а-18320/09/0370, яка набрала законної сили, підтверджується той факт, що шасі та робоче обладнання оприскувачів спеціально підігнані одне до одного та утворює єдиний механічний агрегат, устаткування та шасі повністю інтегроване, шасі не може використовуватись для інших цілей, а тому дані оприскувачі повинні класифікуватись в товарній позиції 8424 81 99 00;

- під час митного оформлення оприскувачів польових самохідних в червні і серпні 2008 року та лютому 2009 року Південна митниця вже провела перевірку правильності класифікації та кодування даного товару саме за кодом 8424 81 99 00, після чого завершила його митне оформлення;

- лист ДМС України від 19.02.2011р., на підставі якого було проведено позапланову перевірку, фактично змінює позицію, закріплену в Поясненнях до УКТЗЕД та встановлює нові правові норми, що неприпустимо, оскільки він не є нормативно-правовим актом і може носити лише рекомендаційний, розяснювальний характер та, окрім того, зазначений лист був виданий після завершення митного оформлення позивачем товару.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримала повністю з мотивів, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Відповідач в запереченнях на адміністративний позов та представник відповідача в судових засіданнях просять в задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи наступним:

- в ході проведеної перевірки встановлено факти неправильної класифікації товару «оприскувач польовий самохідний MONTANA, модель PARRUDA MA-2627M» в товарній позиції 8424 81 99 00, хоча з урахуванням правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації класифікації товарів дані оприскувачі необхідно класифікувати за кодом 8705 90 90 90;

- митний орган вправі здійснювати митний контроль незалежно від закінчення операцій митного контролю, митного оформлення та пропуску товарів, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення законодавства України, і в даному випадку такі порушення були виявлені при проведенні невиїзної позапланової перевірки;

- класифікація товарів для цілей митного оформлення в ході перевірки здійснювалась відповідно до вимог УКТЗЕД, з урахування основних правил інтерпретації УКТЗЕД, відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та визначальних характеристик товарів;

- дії Південної митниці по складанню та направленню податкових повідомлень-рішень вчинені виключно в межах компетенції, на підставах та у порядку, визначеному чинним законодавством України, а отже відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

11.08.2011р. прокуратура Волинської області повідомила про вступ у справу в звязку з необхідністю економічних інтересів держави в особі Південної митниці.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав заперечення Південної митниці проти позову, просив в його задоволенні відмовити.

Розглянувши доводи викладені позивачем у позовній заяві, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, дослідивши подані суду письмові докази, суд приходить до наступних висновків:

ЗАТ «Волинська фондова компанія» (найменування змінено на Приватне акціонерне товариство «Волинська фондова компанія» з 05.05.2011р.) в червні і серпні 2008 року та лютому 2009 року ввезено на митну територію України товар 5 оприскувачів польових самохідних MONTANA, модель PARRUDA MA-2627M, на який оформлено 5 ВМД типу «ІМ40» загальною митною вартістю 4 683 971грн.25коп. - №500060735/8/002751 від 02.06.2008р., №500060735/8/009779 від 06.08.2008р., №500060735/8/009780 від 06.08.2008р., №500060735/8/009781 від 06.08.2008р., №500060735/9/001889 від 27.02.2009р.

При митному оформленні вказаний товар був задекларований згідно УКТ ЗЕД за кодом 8424 81 99 00, ставка мита за яким становить 0%. Стосовно даного товару було проведено процедуру митного оформлення і товар випущено в обіг на території України.

Державна митна служба України листом від 24.03.2011р. №20/2-0301-ЕП повідомила керівників регіональних митниць та митниць про необхідність проведення невиїзних документальних перевірок субєктів зовнішньоекономічної діяльності, які здійснювали митне оформлення товару «Самохідні оприскувачі» за кодом 8424 81 99 00 у період з 01.04.2008р. по 02.04.2009р. на предмет правильності класифікації згідно УКТЗЕД.

Посадовими особами Південної митниці, на підставі наказу Південної митниці від 22.03.2011р. №266, проведено невиїзну документальну перевірку стану дотримання законодавства з питань митної справи ЗАТ «Волинська фондова компанія», про що складено акт перевірки №0013/11/500000000/НОМЕР_1 від 28.03.2011р.

Перевіркою встановлено, що при митному оформленні товариством «Волинська фондова компанія» в зоні діяльності Південної митниці товару «самохідні оприскувачі» в режимі «імпорт» за кодом УКТЗЕД 8424 81 99 00 за період з 01.04.2008р. по 02.04.2009р., а саме: за ВМД типу ІМ40 №500060735/8/002751 від 02.06.2008р., №500060735/8/009779 від 06.08.2008р., №500060735/8/009780 від 06.08.2008р., №500060735/8/009781 від 06.08.2008р., №500060735/9/001889 від 27.02.2009р. відбулася зміна коду товару за УКТЗЕД з 8424 81 99 00 (ставка мита - 0%) на код 8705 90 90 90 (ставка мита 5%), при незмінній митній вартості, що в свою чергу призвело до виникнення у платника податків податкового зобовязання по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість, сума якого, відповідно до п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України була самостійно визначена митницею.

За наслідками перевірки Південною митницею прийняті податкові повідомлення-рішення від 03.06.2011р.: №141 про визначення суми грошового зобовязання за платежем «Мито на товари, що ввозяться на територію України СПД» на загальну суму 292 748грн.21коп., в тому числі за основним платежем 234 198грн.57коп., за штрафними санкціями 58 549грн.64коп., та №142 про визначення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України СПД на загальну суму 58 549грн.65коп., в тому числі за основним платежем 46 839грн.72коп., за штрафними санкціями 11 709грн.93коп.

Позивач оскаржив в адміністративному порядку вказані податкові повідомлення-рішення шляхом подачі скарг №№ 333, 334 від 22.06.2011р.

Рішенням Державної митної служби від 05.07.2011р. № 11.1/2-15.1/9789 скарги залишено без задоволення, а винесені Південною митницею податкові повідомлення-рішення без змін.

Предметом спору у даній справі є правовідносини щодо визначення коду товарів, ввезених на митну територію України за вантажними митними деклараціями та щодо сплати ввізного мита і податку на додану вартість при їх ввезенні.

Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України від 05.04.01 № 2371-ІІІ «Про Митний тариф України» (далі Закон України № 2371-ІІІ).

Преамбулою Закону України №2371-ІІІ визначено, що Митний тариф України це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України. Товарною номенклатурою митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності, яка базується на Гармонізованій системі опису і кодування товарів.

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, Приміток до розділів та груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, підкатегорія - десять знаків) та їх цифрове позначення - код товарів).

Ст. 312 Митного кодексу України визначає порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, який передбачає, зокрема, розроблення пояснень та рекомендацій з метою забезпечення однакового тлумачення і застосування УКТЗЕД; прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТЗЕД. Ведення порядку здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення єдиного тлумачення термінів, використовуваних в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), та на виконання постанови Кабінету Міністрів України 12.12.2002р. №1863 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності» наказом Державної митної служби України від 31.01.2004р. №68 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Відтак, визначення коду товару, що ввозиться на митну територію України, здійснюється відповідно до Основних правил інтерпретації класифікації товарів, Приміток до розділів та груп, номенклатури товарів та Пояснень до УКТЗЕД.

Судом встановлено, що при здійсненні в червні і серпні 2008 року, лютому 2009 року митного оформлення, «самохідні оприскувачі» класифіковані за кодом УКТЗЕД 8424 81 99 00, зазначеного у графі 33 ВМД позивачем.

Відповідно до вищезазначених нормативних актів та згідно Правила 1 для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп. Тобто визначається відповідна товарна позиція (чотири знаки коду УКТЗЕД) товарної номенклатури Митного тарифу України (ТН МТУ), в текстовому описі якої описано класифікований товар. При цьому необхідно визначити, чи не існує відповідних приміток до розділу або групи, які регламентують класифікацію таких товарів.

Згідно з поясненнями до УКТЗЕД (том 3 розділ XVI стор. 137-318) до товарної позиції 8424 включаються машини і пристрої для розкидання, розбризкування і розпилення пари, рідин або твердих матеріалів у вигляді струменя, дисперсії (крапельної чи ні) чи бризок. Ці апарати використовуються для інсектицидів, фунгіцидів та інших хімічних засобів у сільському господарстві, садівництві чи в побуті. До цієї товарної позиції також включаються самохідні розпилювальні апарати, в них двигун, поряд із забезпеченням енергії для роботи насосів і розпилення, може бути підключений для забезпечення обмеженого руху апарата для робочих цілей. До даної товарної позиції не включаються апарати, що відносяться до автомобілів товарної позиції 8705.

До товарної позиції 8705, згідно пояснень до УКТЗЕД (том 4 розділ XVII стор. 129), не включаються самохідні колісні транспортні засоби, в яких шасі та робоче обладнання спеціально підігнані один до одного та утворюють єдиний механічний агрегат. У цьому випадку устаткування не просто встановлено на шасі моторного транспортного засобу, а повністю інтегроване з ним; шасі не може використовуватися для інших цілей і може мати ті основні властивості автомобіля, що зазначені вище.

У відповідності до правила 3 (а) Правил інтерпретації, якщо на перший погляд (prima facie) товар можна віднести до двох чи більше товарних позицій перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.02.2010р. у справі №2а-18320/09/0370, яка набрала законної сили (ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2011р.), констатовано висновок судової автотоварознавчої експертизи №8328 від 14 січня 2010 року по самохідному гідравлічному обприскувачу MONTANA PARRUDA MA 2627M, згідно з яким шасі даного обприскувача виготовлено спеціально для використання виключно обладнання для обприскування сільськогосподарських культур та у сукупності із змонтованим на ньому обладнанням являє єдиний механічний агрегат; шасі сконструйоване спеціально для виконання вузького спектру технологічних операцій в сільському господарстві - перевезенню обладнання для обприскування до місця роботи та забезпечення його безперебійної роботи під час безпосереднього виконання робіт із обприскування та його використання для інших цілей позбавлено сенсу як з технічної (технологічної) так і економічної точок зору, а також за сукупністю свої характеристик товар має бути віднесений до товарної групи 84 «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої, їх частини» і співставний з кодом УКТЗЕД 8424 81 99 00.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки сторонами не заперечується той факт, що предметом експертизи був оприскувач, ідентичний тим, що були ввезені позивачем в червні і серпні 2008 року, лютому 2009 року, стороною у справі була та сама особи щодо якої встановлювались зазначені обставини - ЗАТ «Волинська фондова компанія», то суд вважає дані обставини доведеними та використовує їх як доказ.

З огляду на вищевикладене, суд вважає помилковим твердження відповідача щодо невірного визначення у ВМД коду товару «оприскувачі самохідні» як 8424 81 99 00 замість 8705 90 90 90 та, відповідно, неправомірним винесення податкових повідомлень-рішень від 03.06.2011р. №№ 141, 142.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 10 Митного кодексу України, яка передбачає особливості дії законодавства з питань митної справи у часі, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно нормативно-правові акти, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Порядок здійснення митних процедур та оформлення, переміщення через митний кордон України товарів, митне регулювання та справляння податків і зборів на час виникнення спірних правовідносин визначався Митним кодексом України, Законом України «Про Єдиний митний тариф»від 05.02.1992р. №2097-Х11, Законом України «Про Митний тариф України»від 05.04.2001р. №2371-111, Законом України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. №168/97 та Законом України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 20.12.2000р. №2181-111.

Відповідно до ст.ст. 40, 41 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України; митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом перевірки документів та відомостей, необхідних для такого контролю.

Стаття 43 Митного кодексу України передбачає, що товари і транспортні засоби перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно з заявленим митним режимом; у разі ввезення на митну територію України товарів і транспортних засобів митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України та закінчується після здійснення у повному обсязі митного оформлення товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України;

Відповідно до ст.ст. 45, 54 Митного кодексу України особи, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи, зобов'язані подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю; документи, необхідні для здійснення митного контролю, подаються митному органові при декларуванні товарів і транспортних засобів.

Статті 81, 86 Митного кодексу України передбачають, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення; митна декларація приймається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України або уповноваженим ним органом. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла, проставленням відміток на бланку митної декларації та відповідним записом у документах митного органу. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ст. 90 Митного кодексу України з дозволу митного органу відомості, зазначені у митній декларації, можуть бути змінені чи доповнені, а подана митна декларація відкликана. Зміна, доповнення чи відкликання можуть бути здійснені лише до моменту прийняття митним органом митної декларації до митного оформлення. Зміна, доповнення та відкликання митної декларації після її прийняття митним органом до митного оформлення не допускається. Внесення до митної декларації змін чи доповнень, які мають істотне значення для застосування процедур митного контролю щодо товарів і транспортних засобів або впливають на умови оподаткування товарів чи застосування до них заходів нетарифного регулювання здійснюється шляхом подання митному органу нової митної декларації, якщо це дозволяється відповідно до цього Кодексу. Посадові особи митних органів не мають права заповнювати митну декларацію, змінювати чи доповнювати відомості, зазначені в митній декларації, за винятком внесення до неї відомостей, що належать до компетенції митних органів.

З аналізу зазначених норм випливає, що митний орган, який здійснює контроль за митним оформленням та декларуванням товарів, має перевірити правильність визначення коду товарів за УКТЗЕД, їх митної вартості тощо. Такі дії контролюючий орган проводить до завершення процедури митного контролю. При цьому декларант позбавлений права вносити будь-які зміни чи доповнення під час митного оформлення.

Відповідно до п.п. 16, 21, 23 розділу «Митний контроль» Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації, затвердженого наказом Державної митної служби України №314 від 20.04.2005р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.2005р. за №439/10719, підрозділи митного органу (ПМО) при проведенні митного контролю здійснюють: перевірку правильності класифікації та кодування товарів; перевірку правильності визначення митної вартості товарів; перевірку правильності нарахування податків, зборів (обовязкових платежів) та інших платежів (застосування пільг в оподаткуванні, застосування векселів тощо).

Згідно зі ст. 313 Митного кодексу України митні органи класифікують товари, тобто відносять товари до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов'язковими для підприємств і громадян.

Порядок прийняття таких рішень регламентований Порядком роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженим наказом ДМСУ №667 від 07.08.2007р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21.08.2007р. за №968/14235.

Відповідно до п.п. 10-12 вказаного Порядку рішення приймаються ВНТК (ВКМВН) на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару згідно з вимогами УКТЗЕД. Форма рішення наведена в додатку 2 до цього Порядку. Рішення підписується посадовою особою ВНТКТ (ВКМВН), яка його приймала, з проставленням на ньому відбитка номерного штампа «Правильність класифікації перевірено»та начальником ВНКТ (ВКМВН) або особою, що його заміщує. Рішення доводиться до ПМО і є обовязковим для виконання при митному оформленні товару. Якщо ВНКТ (ВКМВН) приймається рішення, яке не відповідає інформації, заявленій декларантом у митній декларації, то ця митна декларація не може використовуватися для митного оформлення класифікованого товару.

Судом встановлено, що при митному оформленні товарів відповідач погодився з правильністю класифікації та кодування товарів позивачем.

Ст. 88 Митного кодексу України визначає, що декларант зобовязаний: здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу митного органу пред'явити товари і транспортні засоби для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур; сплатити податки і збори.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про Єдиний митний тариф» від 05.02.1992р. №2097-Х11 обовязок нарахування ввізного мита покладено на митні органи.

Відповідно до п. 10.3 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. №168/97 платники податку, які імпортують товари на митну територію України, відповідають за дотримання правил надання інформації для розрахунку бази оподаткування (суми податку, належної до сплати) митними органами.

Згідно з пп. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 20.12.2000р. №2181-ІІІ якщо згідно з нормами цього пункту сума податкового зобовязання розраховується контролюючим органом, то платник податків не несе відповідальність за своєчасність, достовірність та повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне і повне погашення нарахованого податкового зобовязання та має право на оскарження цієї суми в установленому цим Законом порядку.

Отже, якщо митний орган, приймаючи вантажні митні декларації та пропускаючи товар на митну територію України, погодився з кодом товарної номенклатури, зазначеним декларантом у вантажній митній декларації, то відповідно до вищевказаних приписів платник податків не несе відповідальність за помилковість визначення коду УКТЗЕД, відтак податкові зобовязання донарахуванню не підлягають.

Суд не заперечує права митного органу проводити перевірки після завершення операцій митного контролю на підставі норм податкового кодексу України та у відповідності до ст.69 Митного кодексу України, однак проведення таких перевірок можливе лише за достатніх підстав вважати, що мають місце порушення законодавства України чи міжнародного договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено законом на митні органи, в той час як Південною митницею не було надано будь-яких звернень правоохоронних органів щодо виявлених фактів порушень ПрАТ «Волинська фондова компанія» митного законодавства чи доказів про виявлення такого порушення при проведенні перевірки.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 71, 72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Закону України «Про митний тариф України», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Південної митниці від 03.06.2011р. №№ 141, 142.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватного акціонерного товариства «Волинська фондова компанія» 3грн.40коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 16 серпня 2011 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук