Справа № 813/3199/15
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2015 року Справа № 813/3199/15

16 год. 14 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Небесна М.В.,

від позивача Стецьків Р.С.,

відповідач ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Самбірської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про стягнення податкового боргу з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася Самбірська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - позивач, Самбірська ОДПІ) з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача податковий борг в сумі 6800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що зафіксовано порушення відповідачем вимог п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: здійснено реалізацію слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років. З врахуванням викладеного, позивачем прийнято рішення про застосування до позивача фінансових санкцій в сумі 6800,00 грн., що було йому надіслане та ним одержане, виставлено податкову вимогу. Однак, з врахуванням того, що сума боргу є узгодженою, проте у встановлений строк добровільно відповідачем до бюджету не сплачена, позивач звернувся із позовом до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві просив позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у запереченні від 06.07.2015 року за вх. № 1144 /а.с.18-19/. Зазначив, що на його переконання, суд не може приймати рішення на підставі матеріалів долучених до справи, оскільки незрозуміло як саме працівники міліції виявили таке порушення як реалізація пива особі, яка не досягла 18 років, чи було ними дійсно встановлено, що особа, якій було продано алкогольний напій на цей момент не досягла 18 років; чи надавались пояснення цією особою і чи наявні у матеріалах справи докази, які б вказували на те, що неповнолітня особа, придбала пиво саме у магазині позивача. Додатково зазначив, що не ознайомлений зі змістом позовної заяви. З врахуванням викладеного просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення представника позивача, відповідача та його представника, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 зареєстрований суб'єктом підприємницької діяльності 26.05.2003 року за РНОКПП /а.с.25-28/.

Згідно з довідкою № 707/10/13-32-23-00/125 від 19.05.2015 року сума податкового боргу відповідача станом на 19.05.2015 року становить 6800,00 грн. /а.с.5/

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 6 КАС України суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (зі змінами та доповненнями).

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР заборонено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років.

Згідно абз. 9 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн. за порушення вимог статті 15-3 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР разі невиконання суб'єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Пунктом 10 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790, визначено, що у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Представник відповідача пояснив, що проведено перевірку дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ФОП ОСОБА_2 та на підставі матеріалів ДІМ Турківського РВ ГУ МВС України у Львівській області від 25.04.2014 року № 2252 встановлено порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР (забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років), а саме: здійснено реалізацію пива особі, яка не досягла 18 років.

З врахуванням викладеного, Самбірською ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000009/13-10-21/НОМЕР_1 від 18.11.2014 року, відповідно до якого зобов'язано відповідача сплатити штраф в сумі 6800,00 грн. до бюджету /а.с.6/.

В судовому засіданні зазначив, що одержав поштове відправлення, яке не містило вказаного рішення, не одержав супровідного листа про поштове вкладення, що є порушенням порядку надсилання рішення про застосування штрафних санкцій, а відтак, стягнення на підставі такого проводити не слід та просив зобов'язати представника позивача надати опис вкладення такого поштового відправлення.

Щодо вказаного суд зазначає наступне.

Відповідно до письмових заперечень наданих до матеріалів справи 06.07.2015 року відповідач зазначає: «На мою домашню адресу надійшло Рішення про застосування фінансових санкцій № 000009/13-10-21/НОМЕР_1 від 18.11.2014 р. …» /а.с.18/, що спростовує твердження про неодержання такого рішення.

Крім того, відповідно до п. 9 згаданого вище Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зазначено: рішення про застосування фінансових санкцій складається в трьох примірниках, один з яких залишається в органі, посадова особа якого прийняла це рішення; другий - у 3-денний строк після його прийняття надсилається суб'єкту підприємницької діяльності або видається його уповноваженому представникові під розписку; третій - надсилається до органу державної податкової служби за місцем реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності як платника податків для контролю за надходженням до державного бюджету суми сплаченого штрафу.

Проаналізувавши вказане положення Порядку, суд дійшов висновку, що таким не передбачено обов'язку в контролюючого органу ні по складенню супровідного листа, ні по складенню опису поштового відправлення при його відправленні.

Факт надсилання та одержання вказаного рішення підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення /а.с.7/.

Крім того, представник позивача пояснив, що відповідач не скористався правом адміністративного чи судового оскарження вказаного рішення, чого відповідач не заперечив.

Згідно з підп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Статтею 113 ПК України передбачено, що штрафні (фінансові) санкції застосовуються також і за порушення вимог іншого, крім податкового, законодавства, якщо контроль за дотриманням відповідних норм покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підп. 14.1.39 п. 14.1. ст.14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відтак, передбачені відповідними рішеннями суми грошових зобов'язань підлягають узгодженню в порядку встановленому Податковим кодексом України для узгодження грошових зобов'язань, визначених контролюючим органом, а також повинні стягуватися в порядку передбаченому для стягнення податкового боргу, в тому числі з обов'язковим направленням платникові податків податкових вимог.

Вказане узгоджується із позицією Вищого адміністративного суду, викладеною у листі № 375/11/14-14 від 28.03.2014 року.

Слід зазначити, що контролюючим органом на виконання вимог ст. 59 ПК України виставлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» № 92-13 від 30.01.2015 року на суму 6800,00 грн. /а.с.8, 9/ Доказів оскарження такої до матеріалів справи не надано.

Суд не бере до уваги покликання відповідача на той факт, що вказане рішення є протиправним, а викладені у ньому обставини не відповідають фактичним обставинам справи (як саме працівники міліції виявили таке порушення як реалізація пива особі, яка не досягла 18 років; чи дійсно ця особа не досягла 18 років; який напій їй було продано тощо), оскільки предметом розгляду цієї адміністративної справи є стягнення податкового боргу за штрафними санкціями на підставі рішення, яке станом на момент розгляду справи є узгодженим.

Слід зазначити, що згідно з копією зворотного боку облікової картки платника податків за платежем адміністративні штрафи та інші санкції заборгованість відповідача обліковується в сумі 6800,00 грн. /а.с.10/

Безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобов'язання, не сплачену платником податків у строки, визначені ст. 57 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За правилами, встановленими ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

З врахуванням того, що рішення про застосування фінансових санкцій № 000009/13-10-21/НОМЕР_1 від 18.11.2014 року у встановленому порядку не скасоване, відповідач добровільно фінансові санкції не сплатив, рішення не оскаржив, сума штрафних санкцій узгоджена, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України штрафних санкцій у сумі 6800,00 грн. слід задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 6-14, 17-20, 69-71, 86, 94, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (Львівська область, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) на користь бюджету штрафні санкції в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

3. Судові витрати зі сторін не стягувати.

Постанову може бути оскаржено, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 14.09.2015 року.

Суддя Кравців О.Р.