Справа № 2а-1670/560/11
Суддя: С.М. Серга
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2011 року м. ПолтаваСправа № 2a-1670/560/11

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Серги С.М.,

при секретарі Олійник Ю.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства "Полтавакондитер" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2011 року Відкрите акціонерне товариство "Полтавакондитер" (далі- позивач, ВАТ "Полтавакондитер") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві (далі- відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № /0 від 10.01.2011.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те що, ДПІ у м. Полтаві проведено перевірку Відкритого акціонерного товариства "Полтавакондитер" з питань своєчасності сплати та подання платіжного доручення до установи банку на сплату узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на прибуток згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2010 по справі №2-а-12617/09/1670, в ході якої відповідач дійшов помилкового висновку про сплату позивачем податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 319207,00 грн із затримкою на 9 днів, оскільки вказана сума податкового зобов'язання є неузгодженою та не сплачена у зв'язку з оскарженням постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2010 до Вищого адміністративного суду України. Вказував, що платіжним дорученням від 19.11.2010 здійснена оплата податкового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 1068000,00 грн за 9 місяців 2010 року, про що зазначено у графі "призначення платежу", проте відповідачем ця сума неправомірно зарахована в рахунок погашення боргу в порядку календарної черговості.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що рішенням Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2010 визнано правомірними податкові повідомлення - рішення № /0 від 29.09.2008, № 000332302/1 від 10.12.2008, за якими позивачу визначено податкове зобовязання з податку на прибуток на суму 319207,00 грн та № /0 від 29.09.2008, № /1 від 10.12.2008 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на суму 285804 грн. Стверджував, що податкове зобовязання на суму 319207,00 грн вважається узгодженим з дня набрання законної сили постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2010. Крім того, зазначав, що сума грошових коштів, сплачена на підставі платіжного доручення від 19.11.2010, правомірно зарахована в погашення податкового боргу з податку на прибуток розмірі 319207,00 грн в порядку, визначеному підпунктом 7.7 статті 7 Закону України Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.01.2011 головним державним податковим ревізором-інспектором відділу перевірок стратегічних галузей економіки управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у м. Полтаві ОСОБА_3 проведено перевірку Відкритого акціонерного товариства "Полтавакондитер" з питання своєчасності сплати та подання платіжного доручення до установи банку на сплату узгодженої суми податкового зобовязання по податку на прибуток згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду по справі № 2-а-12617/09/1670.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцію у м. Полтаві складено акт № 56/23-4/00382208 від 10.01.2011, яким встановлено факт несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобовязання по податку на прибуток в розмірі 319207 грн, чим порушено підпункт 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

На підставі акту перевірки № 56/23-4/00382208 від 10.01.2011 винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 10.01.2011, яким визначено штраф у розмірі 19083, 80 грн за несвоєчасну сплату податкового зобовязання з податку на прибуток приватних підприємств.

Акт та податкове повідомлення-рішення № /0 від 10.01.2011 отримано позивачем 10.01.2011.

Оцінюючи обгрунтованість позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону "Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 року № 2181-Ш (який діяв станом на дату виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2181) у разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження (за процедурами адміністративного та судового оскарження).

Абзацом 6 підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181 визначено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Згідно з частинами 3, 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство "Полтавакондитер" 12.01.2009 звернулося до суду з позовом до ДПІ у м. Полтаві про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2010 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду України від 20.09.2010 апеляційну скаргу ВАТ "Полтавакондитер" на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2010 задоволено частково. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2010 скасовано в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог стосовно визнання протиправними рішень Державної податкової інспекції у м. Полтава № /0 від 29.09.2008, № /1 від 08.12.2008, № /0 від 29.09.2008, № 000055202/1 від 08.12.2008. В іншій частині позовних вимог рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Отже, судом апеляційної інстанції визнано правомірними податкові повідомлення-рішення № /0 від 29.09.2008, № 000332302/1 від 10.12.2008, за якими позивачу визначено податкове зобовязання з податку на прибуток на суму 319207,00 грн та № /0 від 29.09.2008, № /1 від 10.12.2008, за якими позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування ПДВ на суму 285804 грн.

Оскільки постанова Харківського апеляційного адміністративного суду України від 20.09.2010 набрала законної сили 20.09.2010, податкове зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 319207,00 грн, визначене податковим повідомленням-рішенням № /0 від 29.09.2008, є узгодженим з 20.09.2010. У зв"язку з цим, суд вважає помилковою позицію позивача з цього приводу.

Разом з тим, твердження представника відповідача про сплату позивачем згідно платіжного доручення № 16584 від 19.11.2010 узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 319207,00 та наявності факту порушення граничного строку його сплати суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Законом України "Про погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначено вичерпний перелік заходів, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу. Серед таких заходів немає зміни призначення платежу, самостійно визначеного платником податку.

Отже, у разі недотримання платником податку порядку погашення податкового боргу та виконання податкових зобовязань, передбаченого пунктом 7.7 статті 7 Закону № 2181, податковий орган не наділений правом чи обовязком змінювати призначення платежу.

Крім того, слід також зазначити, що підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону № 2181 визначено, що джерелами самостійної сплати податкових зобовязань або податкового боргу платника податку є будь-які власні кошти такого платника податку, тому грошовий платіж є єдиною формою самостійної сплати податкових зобовязань і погашення податкового боргу.

Відповідно до пункту 6 статті 7 Закону України Про Національний банк України Національний банк України визначає систему, порядок і форми платежів.

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї Інструкції. При цьому, пунктом 3.8 Інструкції передбачено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу.

Із наведеного випливає, що право визначати призначення платежу відповідно до норм законодавства України, чинного на дату здійснення платежу, належить виключно платнику, а тому, сплачену 19.11.2010 суму податкового зобовязання у розмірі 11068000,00 грн слід зараховувати відповідно до вказаного у платіжному дорученні призначенні платежу, а саме як сплату податку на прибуток приватних підприємств за 9 місяців 2010 року.

Таким чином, самостійне зарахування відповідачем сплачених позивачем сум у рахунок податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємству розмірі 319207 грн, всупереч визначеному призначенню платежу під час перерахування коштів до бюджету, є неправомірним.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про несплату позивачем узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 319207,00 грн, а тому нарахування відповідачем відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону № 2181 штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання є безпідставним.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Проте, в порушення приписів вказаної норми, відповідачем спірне податкове повідомлення-рішення № /0 винесено у день складання акту перевірки - 10.01.2010, без попереднього ознайомлення позивача з актом перевірки та надання можливості направити заперечення на акт.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ВАТ "Полтавакондитер" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Підпунктами 1, 2 пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому для державного мита; розмір судового збору визначається згідно з підпунктом б пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" № 7-93 від 21.01.1993 та становить 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 3,40 грн.

У зв"язку з цим, з державного бюджету України на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору у розмірі 3,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Полтавакондитер" до Державної податкової інспекції в м. Полтаві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Полтаві № /0 від 10 січня 2011 року визнати протиправним та скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства "Полтавакондитер" витрати у вигляді судового збору у розмірі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням копії скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 15 лютого 2011 року.

Суддя С.М. Серга