Справа № 408/710/14-а
Суддя: Карягіна В. А.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 6-а/408/11/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі: :

Головуючого- судді: Карягіної В.А.

при секретарі: Сахаровій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в смт .Біловодськ адміністративну справу за заявою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про заміну способу і порядку виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

3.08.2015 року заявник звернувся до суду з заявою про заміну способу та порядку виконання рішення суду по справі №2-а/408/36/14, на виконання якого надійшов виконавчий лист від 26.03.2015року про зобов*язання УПСЗН Біловодської районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення 3-х років в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6-років, визначеного Законом на відповідний період з 25 грудня 2013року по червень 2014 року включно з врахуванням здійснений виплат. В обґрунтування заяви вказав , що управління соціального захисту населення Біловодської РДА направило йому розрахунок необхідної до виплати суми, однак, добровільно виконати рішення суду не може у зв*язку із відсутністю грошових коштів на рахунках Управління, які призначені для виплати стягувачам за рішенням судів.

До судового засідання заявник не з*явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, в клопотанні просить замінити спосіб виконання на стягнення нарахованої суми.

Представник зацікавленої особи- начальник УПСЗН Біловодської РДА та ОСОБА_1 надали до суду заяви з клопотанням розглянути справу у їх відсутності.

Згідно ст.. 264 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою , що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 7 КАС України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні встановлено, що постановою Біловодського райсуду Луганської області від 26.09.2014 року дії Управління праці та соціального захисту населення Біловодської районної державної адміністрації Луганської області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення 3-х років в розмірі прожиткового мінімуму ,встановленого для дітей віком до 6 років, за період з 25 грудня 2013р по червень 2014року включно визнано незаконними з зобов*язанням здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної допомоги по догляду за дитиною до досягнення 3-х років в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років ,визначеного Законом на відповідний період, за період з 25 грудня 2013року по червень 2014рокувключно з врахуванням здійснених виплат..

17.04.2015 року виконавчий лист був пред*явлений у відділу примусового виконання рішень управління виконавчої державної служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області для примусового виконання.

17.04.2015року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу, копії постанови направлені сторонам виконавчого провадження.

20.05.2015року до відділу надійшла відповідь боржника- УПСЗ Біловодської РДА з розрахунком необхідної до виплати суми, які надані до даної заяви.

В заяві від 3.08.2015 року заявником вказано про неможливість виплати допомоги ОСОБА_1 у зв*язку із відсутністю на рахунках боржника грошових коштів , що заявник вважає обставиною, що унеможливлює фактичне і повне виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), сторона по справі може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Зміна способу або порядку виконання може відбуватися у заміні одного заходу примусового виконання судового рішення іншим. Державний виконавець здійснює певні заходи щодо повного і своєчасного виконання рішення у спосіб і порядку, визначені виконавчим документом. Таке положення лише засвідчує, що захід примусового виконання за рішенням адміністративного суду визначається Законом України «Про виконавче провадження» чи судом і не може замінюватися державним виконавцем на його розсуд.

Зміна способу і порядку виконання виникає тоді, коли при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі, кошти, не можливо за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Такої вимоги як «стягнути з суб'єкта владних повноважень грошові кошти» диспозиція статті не передбачає.

Дана правова позиція викладена також в листі Вищого адміністративного суду України від 13.06.2012 року № 1483/12/13-12, відповідно до якої відповідно статтями 21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Встановивши, що відповідачі порушили норми права, які регулюють спірні відносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними і зобов'язати відповідачів здійснити нарахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не ухвалювати рішення про стягнення конкретних сум із відповідача.

Це правило підлягає застосуванню під час вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

У випадку задоволення даної заяви змінюється предмет судового розгляду за вказаним судовим рішенням, що є недопустимим, оскільки судом розглядався немайновий спір, про що свідчить предмет адміністративного позову, а задоволення заяви фактично означає вирішення судом майнового спору, оскільки стягнення конкретної суми доплати свідчитиме не про зміну способу виконання рішення, а про зміну рішення, що набрало законної сили, а вказане є недопустимим, тому що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено єдиний порядок оскарження рішень, що може мати наслідком їх зміну, а саме, шляхом подання апеляційної, касаційної скарги та заяв про перегляд судових рішень, у зв'язку із нововиявленими чи винятковими обставинами, при цьому, у жодному разі рішення не може бути змінено за результатами розгляду заяви про зміну способу його виконання чи встановлення порядку чи способу його виконання.

Згідно ч.2 статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» у разі якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов'язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (стаття 58 Конституції України).

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» набув чинності з 01 січня 2013 року, тобто регулює особливості виконання судових рішень на майбутнє. При цьому, у Законі відсутні посилання та пряма вказівка на його зворотною дію у часі до його прийняття.

Відповідно до ч.1 ст. 3 вказаного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

3 серпня 2011року постановою КМ України № 845 був затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень, прийнятими судами, а також іншими державними органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення. П.3 даного Порядку передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань.

Згідно п.17 Порядку стягувачі , на користь яких прийняті судові рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені в п.6 Порядку - заяву про виконання судового рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунку, на який слід перерахувати кошти, оригінал виконавчого документа, судове рішення про стягнення коштів, оригінал або копію розрахункового документа. До заяви надаються інші документи, що сприятимуть виконанню рішення.

З наданих до заяви документів не доведено факт виконання заявником рішення суду, крім винесення постанови та її направлення боржнику для добровільного виконання. Доказів неможливості боржником виконати рішення суду заявником не представлено до суду.

За приписом ч. 2 ст. 263 КАС України суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для зміни порядку та способу виконання рішення суду не має, тому в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення - постанови Біловодського районного суду Луганської області від 26.09.2014 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7-11, 159, 160, 161, 163, 167 КАС України, постановою КМ України № 845 , суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовити .

Копію ухвали направити сторонам для відома.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького адміністративного апеляційного суду через Біловодський райсуд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання сторонами копії ухвали суду .

Суддя

Біловодського райсуду ОСОБА_2

Луганської області