Справа № 22-а-21928/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судці Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Іванової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на рішення Таращанського районного суду Київської області від 26 липня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

встановила:

У липні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Таращанського районного суду Київської області з позовом про визнання дій протиправними, проведення перерахунку, виплату державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, які передбачені ст. ст. 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є інвалідом другої групи з 19 червня 2008 року внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, та одержує державну пенсію за шкоду, заподіяну здоровю у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначеної пенсії, то просив суд визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку державної пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж вісім мінімальних пенсій за віком, відповідно до вимог ст. ст. 49 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 19 червня 2008 року.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 26 липня 2010 року позов задоволено частково, визнано дії відповідача неправомірними та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачеві з 19 червня 2008 року по 26 липня 2010 року, з урахуванням раніше здійснених виплат державної пенсії як інваліду другої групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком за шкоду, заподіяну здоровю, відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Стягнуто з відповідача на користь позивача 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом другої групи з 19 червня 2008 року внаслідок захворювання, повязаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ у Таращанському районі Київської області і отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 49, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Однак, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині стягнення з УПФУ у Таращанському районі Київської області на користь ОСОБА_2 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування рішення в частині стягнення з УПФУ у Таращанському районі Київської області судових витрат.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області задовольнити частково.

Скасувати рішення Таращанського районного суду Київської області від 26 липня 2010 року в частині стягнення з Управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області на користь ОСОБА_1 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді