Справа № 702/500/12
Суддя: Цибик І. Й.
Дата ухвалення: 2015-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 702/500/12
Номер провадження 2-а/298/18/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2015 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Цибика І.Й., при секретарі Брітовій Е.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 29 лютого 2012 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області, третя особа: ОСОБА_2, в якому просив скасувати рішення Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області «Про відкриття прогону між присадибними ділянками гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по вул. Партизанській в смт. Великий Березний» від 12 грудня 2011 року № 333.

Постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

21 січня 2013 року позивач звернувся до суду з заявою про прийняття додаткової постанови про стягнення з відповідача на його користь судових витрат: 32,19 грн., повязаних зі сплатою судового збору, та витрат на правову допомогу 2 800 грн., оскільки за наслідками розгляду вищевказаної справи судом при винесенні постанови від 21.12.2012 року не було вирішено питання про стягнення судових витрат, хоча у тій справі він заявляв таку вимогу і докази про понесені ним судові витрати в ній містяться.

Додатковою постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06 лютого 2013 року заяву задоволено, стягнуто з місцевого, селищного бюджету (смт. В.Березний) на користь ОСОБА_1 судові витрати: 32,19 грн., повязаних зі сплатою судового збору, та витрат на правову допомогу 2 800 грн.

14 травня 2014 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду додаткову постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06 лютого 2013 року залишено без змін.

21 липня 2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України додаткову постанову Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 06 лютого 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач ОСОБА_1, представники позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання також не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому вирішення питання залишив на розсуд суду.

Суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 168 КАС України - неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з слідуючого.

Судом встановлено, що при постановленні рішення від 21 грудня 2012 року за наслідками розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення, судом не в повному обсязі вирішено питання про стягнення на користь позивача документально підтверджених та понесених останнім у звязку із зверненням до суду судових витрат: 32,19 грн., повязаних зі сплатою судового збору, та витрат на правову допомогу 2 800 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 168 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч.1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 97 КАС України суд за клопотанням однієї зі сторін визначає грошовий розмір судових витрат, які повинні бути їй компенсовані.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в сумі 32,19 грн., що підтверджується оригіналом квитанції № НОМЕР_1 від 01.03.2012 року, а відтак такий підлягає стягненню на користь ОСОБА_1

Що стосується стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу 2 800 грн., суд констатує наступне.

14 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_4 укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) № 141212, на підставі якого позивачу надавалися послуги з правової допомоги.

Згідно з додатком № 1 до договору загальна сума витрат клієнта на правову допомогу станом на 17.12.2012 року складає 2 800 грн., а саме: 400 грн. за 1 годину надання усних консультацій довірителю; 2 400 грн. за 6 годин за підготовку письмового пояснення в справі. До матеріалів справи долучено квитанцію № 271229 від 14.12.2012 року про оплату правової допомоги по договору № 141212 в сумі 2 800 грн.

Згідно ч.3 ст. 90 КАС України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Представник позивача при визначенні розміру витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень застосував положення підпункту 1 статті 1 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», згідно з яким вищевказані витрати не перевищують суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Однак, постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2012 року № 127, що набрала законної сили 20.02.2012 року, внесено зміни, якими підпункт 1 пункту 1 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 виключений.

Разом з тим, на час звернення позивача до суду діяв Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який набув чинності 01.01.2012 року, відповідно до ст.1 якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у адміністративних справах не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду 29 лютого 2012 року, обґрунтовуючи суму витрат на правову допомогу, він не міг посилатися на постанову Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», і його адвокатом не надавалася правова допомога, передбачена Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», яка підлягає компенсації.

За наведеного, суд приходить до висновку, що в частині стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 2 800 грн. необхідно відмовити, тому заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 87, 90, 94, 168 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Великоберезнянської селищної ради Закарпатської області, третя особа: ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Прийняти по справі додаткову постанову, якою стягнути з місцевого селищного бюджету смт. Великий Березний судовий збір у сумі 32 (тридцяти двох) грн. 19 коп. на користь ОСОБА_1.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткова постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Головуючий: