Справа № 22-а-23926/11
Суддя: Савченко С. І.
Дата ухвалення: 2011-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА іменем України

10 жовтня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Іванової І.В., Савченка СІ.,

зглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19.08.2010 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання виплатити пенсію, -

встановила:

У липні 2010 р. позивач звернулась до суду з цивільним позовом, який мотивувала тим, що вона є інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на ЧАЕС і відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання держaвнoї пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової нсії за шкоду, заподіяну здоров»ю , у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Вказувала, що відповідач виплачує їй державну та додаткову пенсію у меншому розмірі ніж встановлено законом, у зв'язку з чим просила визнати таку бездіяльність відповідача протиправною та зобов'язати відповідача нарахувати і виплатити пенсію згідно вимог закону з 01.08.2007 р. по 01.07.2010 р.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19.08.2010 р. позов задоволено частково. Визнано дії відповідача щодо відмови у перерахунку державної і додаткової пенсії протиправними та зобов'язано відповідача нарахувати і виплатити позивачу державну пенсію у розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону ^Ккраїни «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок ^^рнобильської катастрофи» з 01.08.2007 р. по 31 грудня 2008 р.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог п.І.ч.1 ст.197 КАС України, у зв'язку із відсутністю клопотань від учасників про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до вимог абз.5 ч.І Закону України «Про внесення змін до розділу XII «Прикінцеві положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2748-VI від 2 грудня 2010 року щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами, апеляційні скарги щодо таких спорів, які подані до апеляційних судів до дня набрання чинності законом України від 2 грудня 2010 року № 2748-VI «Про внесення змін до розділу XII рикінцеві положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо передачі справ, пов'язаних із соціальними виплатами» в порядку цивільного судочинства, та апеляційні скарги, передані відповідним апеляційним судам згідно з пунктом 2 розділу II Закону України від 18 лютого 2010 року № 1691- VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами», провадження за якими не відкрито, розглядаються цими апеляційними судами порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність4 обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанова зміні з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи - категорія 1, перебуває на обліку в управлінні ПФУ, отримує пенсію як інвалід ЧАЕС 2 групи і відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції стан^Р на 31.12.2007р.) має право на отримання державної пенсії в розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком. Проте основна і додаткова пенсії виплачувалися позивачу протягом 2007-2009 років згідно постанов КМУ у меншому розмірі в фіксованих сумах, що є порушенням права позивача на отримання встановленого законом підвищення до пенсії.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки

тим, що позивач, як інвалід 2 групи та потерпілий 1 категорії від аварії на ЧАЕС,

починаючи з 01.08.2007 р. має право на отримання державної пенсії у розмірі не менше 8

мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 %

мінімальної пенсії за віком. ^.

Проте, колегія суддів, погоджуючись із висновками суду в частині права позивача|В отримання пенсії у встановленому законом розмірі, не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого відповідач зобов'язаний провести перерахунок пенсії.

Судом першої інстанції не було враховано, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" (пункт 28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України») було внесено зміни до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно яких основна і додаткова пенсії учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС починаючи з 01.01.2008 р. виплачується в порядку та розмірах, встановлених KM України.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 р. визнано неконституційними положення п.28 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих акт|в України» Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", оскільки rJA зміни звужують обсяг прав на соціальний захист ліквідаторів та потерпілих від аварії на ЧАЕС.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотньої дії в часі.

Згідно ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

З огляду на викладене Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", яким було змінено розміри державної і додаткової пенсії, в період з 01.01.2008 р. до 21.05.2008 р. був чинним і підлягав виконанню, як такий, що прийнятий пізніше в часі, у зв»язку з чим мав пріоритет порівняно зі спеціальною нормою - ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внасліЛк Чорнобильської катастрофи», а органи, уповноважені на здійснення виплати пеш^

виплачуючи підвищення згідно вказаного закону, в цей період діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час з дати прийняття рішення Конституційним Судом України позивач має право на виплату підвищення до пенсії у розмірах, визначених ст.ст. 50, 54 вказаного Закону.

Таким чином правильно визначивши право позивача на отримання державної пенсії

розмірі не менше 8 мінімальних пенсій за віком, щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, суд не врахував приписи Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік", який був чинним з 01 січня по 21 травня 2008 р. і невірно визначив період, протягом якого позивач має право на отримання пенсії.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що згідно ч.З ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, і не може бути застосований для розрахунку підвищення. За відсутності іншого законодавчо встановленого мінімального розміру пенсії за віком, слід виходити саме із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України

Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування". * Також є необгрунтованими доводи позивача про те, що відмова суду у задоволенні позовних вимог в частині стягнення належних сум у разі перерахунку державної та додаткової пенсії є незаконною та такою, що порушує його право на отримання пенсії, оскільки суд не вправі визначати розмір грошової суми, яку належить нарахувати та виплатити позивачу, в зв'язку з тим, що вчинення цієї дії є виключною компетенцією органів Пенсійного фонду України.

Решта доводів апеляційних скарг не спростовують висновків суду. Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм ^матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне змінити постанову в частині ^ггроку нарахування та виплати державної та додаткової пенсій

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

/

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 19.08.2010 р. змінити в

частині періоду призначення державної та додаткової пенсій, зобов'язавши Управління

Пенсійного фонду України у м.Ірпені Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1

ОСОБА_2 додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 %

мінімальної пенсії за віком та державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком

відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які

Я^Ьстраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 1 серпня 2007 року по 31 грудня

^007 року, та з 22 травня 2008 року з урахуванням вже проведених виплат.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 ст.254 КАС України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий

Судді