Справа № 2а-0770/2841/12
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2012-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 2a-0770/2841/12
Рядок статзвіту № 3.4
ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2012 року м. Ужгород

Закарпатський окружний адміністративний суд під головуванням судді Маєцька Н.Д. за участю секретаря судового засідання Луцанич A.M. та сторін, які беруть участь у справі: позивач: не з'явився;

представника позивача: не з'явися;

представника відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини З КАС України 10 грудня 2012 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 14 грудня 2012 року.

ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України в якій просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 06.08.2012р. щодо відмови в перетинанні державного кордону України громадянину ОСОБА_3 ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 06.08.2012р. з метою виїзду за межі України прибув до пункту пропуску через державний кордон «Лужанка», де співробітники Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України відмовили йому у перетинанні державного кордону у зв'язку з тим, що відносно нього є рішення уповноваженого державного України органу про заборону виїзду з України. Одночасно було складено відповідне рішення про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства. З таким рішенням відповідача ОСОБА_2 не погоджується, оскільки Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не передбачено відкладення виїзду з України іноземця до виконання ним майнових зобов'язань перед фізичними та юридичними особами в Україні. Крім того, в оперативних базах даних ДПС України «Гарт-1» наявне доручення правоохоронних органів відносно громадянина України ОСОБА_4, однак ОСОБА_2 є і рхжадянтітгом ОСОБА_3, а тому відмова відповідача у перетинанні державного кордону України позивачу є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

11.12.2012р. від позивача надійшла заява, в якій просить суд розглянути справу без його участі за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує повністю.

15.10.2012р. від відповідача надійшли письмові заперечення проти позову, якими позовні вимоги не визнає і просить суд відмовити у їх задоволенні виходячи з того, що в органах охорони державного кордону Державної прикордонної служби України з 01.04.2009р. виконується Ухвала Берегівського районного суду від 19.11.2008р. про тимчасове обмеження у праві виїзду з України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постановлена судом за позовною заявою ВДВС Берегівського РУЮ Закарпатської області. 06.08.2012р. в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Лужанка» уповноваженими особами Мукачівського прикордонного загону під час прикордонного контролю було виявлено на виїзд з України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. З огляду на те, що відомості про особу, зазначені в паспортному документі, збігаються з інформацією про особу, вказаній у дорученні, за винятком громадянства особи, останнього не було пропущено через державний кордон України, винесено рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства. Хоча позивач ї набув громадянства, іншої' краіни, однак у правовідносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Це означає, що держава не бере до уваги наявності у такої особи громадянства іншої держави і ставиться до неї як до свого громадянина, визнаючи за ним права та покладаючи відповідні обов'язки. Відповідно до листа ВДВС Берегівського РУЮ у Закарпатській області позивач виступає боржником по виконавчому провадженню, а тому дії уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України щодо відмови позивачу у перетинанні державного кордону України та прийнятті Рішення про відмову у перетинанні державного кордону іноземцю або особі без громадянства -є правомірними.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав наведених у запереченнях на адміністративний позов.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до паспорту №ВО0961452, виданий КЕК КН 08.05.2012р. є громадянином ОСОБА_3. У серпні 2012 року позивач в'їхав на територію України, а 06.08.2012р. прибув до пункту пропуску через державний кордон України «Лужанка» з метою виїзду за межі України, однак службові особи Мукачівського прикордонного загону Державної прикордонної служби України відмовили йому у перетинанні державного кордону України.

Одночасно було прийнято рішення №2 від 06.08.2012р. про відмову у перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства на підставі того, що відносно ОСОБА_2 наявне рішення уповноваженого державного органу України про заборону виїзду з України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. З ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строки.

Питання пропуску через державний кордон України іноземців регулюється Законом України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009р. та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011р.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про прикордонний патруль», іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в'їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови.

Відповідно до ч. З статті 8 вищевказаного Закону, Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України надають іноземцю, особі без громадянства дозвіл на перетинання державного кордону у разі виїзду з України за умови: 1) наявності в нього дійсного паспортного документа; 2) відсутності щодо нього рішення уповноваженого державного органу України про заборону виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про прикордонний контроль», прикордонний контроль іноземця, особи без громадянства під час виїзду з України передбачає проведення перевірки: наявності у нього дійсного паспортного документа; відсутності щодо нього у базах даних Державної прикордонної служби України інформації про заборону виїзду з України та про доручення правоохоронних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон; виконання ним вимог щодо строків перебування в Україні.

Відмова службових осіб Мукачівського прикордонного загону у перетинанні державного кордону громадянину ОСОБА_3 ОСОБА_2 мотивована тим, що в оперативних базах даних інформаційно-телекомунікаційної системи прикордонного контролю «Гарт-1» відносно нього є доручення правоохоронних органів з індексом «Н». Однак вказана обставина не відповідає дійсності, оскільки таке доручення правоохоронних органів було надано відповідачу відносно громадянина України ОСОБА_5, а не відносно позивача.

Крім того, чинним законодавством України не передбачено відкладення виїзду з України іноземця до виконання ним майнових зобов'язань перед фізичними чи юридичними особами в Україні.

Враховуючи вищенаведене суд приходить що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 104-107, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1 .Адміністративний позов ОСОБА_2 до Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про відмову в перетинанні державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 06 серпня 2012 року щодо відмови в перетинанні державного кордону України громадянину ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт ЖШ0961452, виданий КЕК КН 08.05.2012р.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача судовий збір у розмірі 32,19 (тридцять дві гривні 19 копійок) грн.

4.Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний

адміністративний суд, який ухвалив постанову. Копія апеляційної скарги одночасно

надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на

постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі

застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у

письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання

копії постанови.

Суддя Маєцька Н.Д.