Справа № 22-а-22123/11
Суддя: Рудніченко О. М.
Дата ухвалення: 2011-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Київської області
ПОСТАНОВА Іменем України

м.Київ

03 жовтня 2011 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в

складі:

головуючого Воробйової Н. С,

суддів Кулішенко Ю.М., Рудніченко О.М.,

розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Сквирському районі на рішення Сквирського районного суду Київської області від 06 вересня 2010 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Сквирському районі Київської області про зобовязання провести перерахунок доплати до пенсії за проживання у зоні посиленого радіологічного контролю, -

встановила:

Позивач в серпні 2010 р. звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував тим, що відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Вказував, що відповідач виплачує йому підвищення до пенсії у меншому розмірі ніж встановлено законом, у звязку з чим просив визнати дії відповідача щодо нарахування вищезазначеної доплати до пенсії неправомірними та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії починаючи з 09 липня 2007 року по 31.12.2009 року .

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 06 вересня 2010 р. позов задоволено. Визнано неправомірною відмову відповідача щодо перерахунку доплати до пенсії позивача за проживання на території радіоактивного забруднення згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі мінімальної заробітної плати та зобовязати відповідача провести перерахунок та виплату доплати до пенсії позивача згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціатьний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати щомісячно в розмірах, визначених в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік, за період з 09 липня 2007 року - 440 грн. щомісячно, за період з 01 жовтня 2007 року - 460 грн. щомісячно, за період з 01 січня 2008 року - 515 грн. щомісячно, за період з 01 квітня 2008 року - 525 грн. щомісячно, за період з 01 жовтня 2008 року - 545 грн. щомісячно, з 01 грудня 2008 року - 605 грн. щомісячно, з 1 квітня 2009 року - 625 грн. щомісячно, з 01 липня 2009 року - 630 грн. щомісячно, з 01 жовтня 2009 року - 650 грн. щомісячно, з 01 листопада 2009 року по 31 грудня 2009 року -744 грн. на місяць, з врахуванням виплачених сум.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове про відмову в задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справи підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати, встановленої законом.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам

закону.

Відповідно до ст.39 вказаного Закону пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на території посиленого радіоекологічного контролю підвищуються на одну мінімальну заробітну плату.

Судом встановлено, що позивач мешкає в с. Великополовецьке, Сквирського ргйшу, Київської області, яке віднесене законом до території посиленого радіоекологічного контрЩю, перебуває на обліку в управлінні ПФУ і отримує пенсію за віком. Відповідно до ст.ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати. Проте вказана доплата до пенсії виплачувалася позивачу з 2007р. на підставі постанови КМУ № 836 від 26.07.1996 р. в значно меншому розмірі в твердій грошовій сумі, що є порушенням його прав.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано задоволив позов.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що позивач, як непрацюючий пенсіонер, що мешкає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, має право на підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати, встановленої законом за період з 09 липня 2007 року.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками суду в частині визначення періоду, протягом якого позивач має право на отримання підвищення до пенсії у розмірі мі ні мідної зарплати, встановленого ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, -які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи, що позивач звернувся до суду 18.08.2010., тобто пропустив строк звернення до адміністративного суду за захистом свого права по виплатам за період з 09.07.2007 р. по 17.08.2007 р., відсутні поважні причини пропуску цього строку, які б позбавляли позивача пред'явити позов до суду, а також беручи до уваги, що на цьому наполягав відповідач в поданих суду письмових запереченнях, то колегія судів відмовляє в позові про зобовязання відповідача нарахувати за вказаний період підвищення до пенсії у звязку із пропуском позивачем строку позовної давності та відсутністю поважних причин його пропуску.

В межах строку звернення до адміністративного суду колегія суддів задовольняє вимоги.

Відповідно до ст.201 КАС України підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи, але із помилковим застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частиш строку нарахування і виплати підвищення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205 КАС України, колегія судів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сквирському районі Київської області задоволити частково.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 06 вересня 2010 року змінити в частині періоду зобовязання управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі мінімальної зарплати відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 18.08.2007 р. по 31.12.2009 р. з урахуванням вже проведених виплат

В решті постанову залишити без змін.

Копію постанови направити учасникам справи.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили в порядку визначеному ч.5 сг України.

Постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку' до адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.