Справа № 22-а-12907/11
Суддя: Даценко Л. М.
Дата ухвалення: 2011-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Іванової І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київській області на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсій особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1, та зобовязання провести перерахунок і виплату пенсій,

встановила:

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, розмір якого збільшила в судовому засіданні, і в якому просила зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплатити державну пенсію, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, та доплату непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, які передбачені ст. ст. 39, 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є інвалідом другої групи з 1 серпня 2001 року внаслідок захворювання, повязаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, та одержує державну пенсію, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, та доплату непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просила суд визнати протиправною відмову відповідача в здійсненні такого перерахунку. Зобовязати відповідача провести перерахунок і виплату з 01 січня 2008 року державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж вісім мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та доплату непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі одна мінімальна заробітна плата відповідно до вимог ст. ст. 39, 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2009 року позов задоволено, визнано дії неправомірними та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачці державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров"ю та підвищення пенси, як непрацюючому пенсіонеру, проживаючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 01 січня 2008 року. Зобовязано відповідача провести перерахунок пенсій позивачці з урахуванням положень ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який проводити з мінімальної пенсії за віком, встановленої в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України про державний бюджет України на відповідний період.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, перебуває на обліку в УПФУ в м. Білій Церкві Київської області і отримує пенсію по інвалідності другої групи внаслідок захворювання, повязаного з впливом наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалюючи постанову про задоволення позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. 39, 49, 50, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року з наступними змінами та доповненнями та прийшов до правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання державної пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, та доплату непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю у розмірі одна мінімальна заробітна плата. При цьому суд обґрунтовано виходив із засад пріоритету законів над підзаконними актами та прийшов до правильного висновку про те, що при розрахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, передбачених наведеними вище статтями, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги про те, що положення ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо порядку визначення розміру мінімальної пенсії за віком не поширюються на спірні правовідносини, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 вказаної статті, мінімального розміру пенсії за віком.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині зобовязання відповідача проводити зазначені виплати з 01 січня 2008 року, враховуючи положення ст. 99 КАС України, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008, яким визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" та межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 22 травня 2008 року.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині зобовязання відповідача проводити нарахування та виплати пенсій і доплат і з 01 січня 2008 року з підстав, передбачених ст. 202 КАС України оскільки суд першої інстанції по суті вирішив справу правильно, але помилково застосував норми матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 197-198, 200-201, 205-206 КАС України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області задовольнити частково.

Змінити постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2009 року в частині періоду нарахування та виплати державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, та доплати непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком та доплату непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно ст. ст. 39, 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року з урахуванням виплачених сум за вказаний період.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України після набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді