Справа № 2-а-1374/11
Суддя: Лисюк О. Д.
Дата ухвалення: 2011-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1374/11
Провадження № 2-а/1001/103/2012
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2011 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Баришівського районного суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду у Баришівському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Баришівському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплата якої передбачена статтею 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є вдовою інваліда II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з участю в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вважаючи, що розмір призначеної і виплачуваної їй пенсії не відповідає розмірам, встановленим цим Законом, звернулася до УПФ з заявою про приведення її у відповідність до вимог закону. Однак, відповідач відмовив їй в цьому.

Просить суд визнати такі дії відповідача протиправними та зобов'язати усунути вказані порушення, провівши перерахунки пенсії виходячи з розміру 50 % пенсії по інвалідності померлого годувальника, з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком.

Позивачка в судовому засіданні повністю підтвердила вимоги своєї позовної заяви.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, управління ПФУ у Баришівському районі надало суду свої заперечення вважаючи, що позовні вимоги позивачки про зобов'язання провести перерахунок пенсії є безпідставними. В обгрунтування свого заперечення зазначають, що позивачка, посилаючись на положення ст.ст. 53, ч. З ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стверджує, що розмір пенсії по втраті годувальника, повинен розраховуватись виходячи з мінімального розміру пенсії за віком встановленого абзацом 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Однак частиною 3 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ГУ чітко передбачено, що мінімальний розмір пенсії встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених з цим законом, а не Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В ч. З ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" чітко зазначено, що обчислення і призначення пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітку за межами зони відчуження проводиться на загальних підставах відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Розмір же пенсії за віком померлого годувальника для призначення пенсії по втраті годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається згідно ст. 37 згаданого Закону. А тому вимоги позивачки провести її перерахунок пенсії по втраті годувальника виходячи визначених нею 50% розміру пенсії по 2 групі інвалідності відповідно до ст. ч. 4. ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в той час, як Законом визначений інший порядок обчислення і призначення пенсії по втраті годувальника, а саме згідно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не можуть бути прийняті до уваги, так як є необгрунтованими та безпідставними.

Крім цього, відповідно до абзацу 2 частини 4 ст. 54 та ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Кабінету Міністрів України надано право визначати порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії в зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи та визначати порядок надання роз'яснень цього Закону. Рішення ж прийняті Кабінетом Міністрів України є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Право Кабінету Міністрів України видавати в межах своєї компетенції відповідні постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на всій території України закріплене в законодавчому акті, який має найвищу юридичну силу, а саме статтею 117 Конституції України.

Так, Кабінет Міністрів України, діючи в рамках вищенаведених норм законодавства та дотримуючись принципу пропорційності та збалансованості між соціальним захистом громадян та реальними фінансовими можливостями держави було прийнято ряд Постанов які передбачали поетапне збільшення розмірів отримуваних пенсій згідно Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " які набрали чинності з 03.01.2002 року постанова КМ України № 1 з 01.09.2004р. постанова КМ України № 894 від 13.07.2007 року, з 01.01.2006р. постанова КМ України № 1293 від 27.12.2005 року, з 22.05.2008р. постанова КМ України № 530 від 28.05.2008 року, з 01.07.2008 р. постанова КМ України № 654 від 16.06.2008 року.

Таким чином управління Пенсійного фонду України в Баришівськомцу районі, виконуючи положення зазначених постанов Кабінету Міністрів України діяло відповідно до вимог Конституції України та норм чинного законодавства. Тим більше, дія зазначених постанов не призупинялася, а самі постанови не скасовувались в судовому чи адміністративному порядку з причин їх не відповідності Конституції України, а отже, доводи позивача в частині неправомірності дій управління при виконанні постанов Кабінету Міністрів України не заслуговують на увагу.

Стаття 62 Закону України " Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає, що роз'яснення порядку застосування цього Закону проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими до виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Стаття 63 вищевказаного Закону зазначає, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Розміри видатків, які направляються органам Пенсійного фонду України для проведення виплат потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються законами про Державний бюджет України на відповідні роки. Необхідно також зазначити, що відповідно до статті 9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за рахунок коштів Пенсійного фонду призначаються такі пенсійні виплати:пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Виплати пенсій та доплат, передбачених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за рахунок коштів Пенсійного фонду не передбачені. Також, згідно ст.18 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не підлягають вилученню з Пенсійного фонду... і не можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом.

Також частиною 2 статті 4 Бюджетного кодексу України встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції У країни, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Згідно зі статтею 87 Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються у встановленому порядку за рахунок наявних надходжень до загального фонду державного бюджету у межах обсягів призначень, передбачених у Державному бюджеті України.

В останні роки видатки, пов'язані з соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначалися в обсягах, виходячи з реальних фінансових ресурсів державного бюджету та з огляду на те, що більшість інших видатків державного бюджету мали також соціальну направленість.

Отже, управління ПФУ у Баришівському районі діє в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З огляду на викладене, просять суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Частина четверта статті 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХП визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у зв'язку з втратою годувальника. Встановлено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Частиною першою статті 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Таким чином, вихідним критерієм обрахунку державної та додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком, згідно статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІУ, встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Розрахунок пенсії позивачці проведено відповідачем, виходячи із розміру, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 року № 1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету".

Проте, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, суд вважає, що при розрахунку зазначених виплат передбачених Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосуванню при їх обчисленні підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, із якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Оскільки ж Управління пенсійного фонду в Баришівському районі не привело розмір пенсії позивачці у відповідність до норм чинного законодавства, то суд вважає за необхідне зобов'язати його здійснити вказаних перерахунок.

При цьому суд вважає, що доводи відповідача про те, що застосування до спірних правовідносин статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суперечить вимогам частини третьої указаної статті, відповідно до якої мінімальний розмір пенсії за віком абзацом 1 частини першої цієї статті застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених відповідно до цього Закону, є безпідставними, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого, крім визначеного частиною першою статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімального розміру пенсії за віком, а тому є можливим застосування даної величини до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком.

Керуючись ст.ст.6, 8-12, 104, 122, 160-163 КАС України, ст.ст.28,37 Закону України № 1058-ІУ від 09.07.2003 року " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування ", ст.ст.49, ч.4 ст.54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ від 28.02.1991 року, суд -

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду у Баришівському районі про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії, задовольнити .

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії виходячи із розміру 50 % пенсії по інвалідності померлого годувальника, з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком, як вдові померлого годувальника інваліда II групи по захворюванню, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії відповідно до ст. ст. 49,, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, що встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Баришівському районі Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату пенсії у розмірі 50 % пенсії по інвалідності померлого годувальника, з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком, як вдові померлого годувальника - інваліда II групи по захворюванню, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, відповідно до ст. 49, ч. 4 ст. 54, ч. З ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХІІ виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановлена ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.03.2011 року.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення через Баришівський районний суд.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_2