Справа № 2-а-1953/10
Суддя: Мороз Л. І.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-1953-10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красний Лиман без участі сторін, адміністаративну справу за позовом ОСОБА_3 до начальника ВДАІ з ОАТ м. Красний лиман в Донецькій області ОСОБА_4 про скасування постанові! про накладання адміністративного стягнення, суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2010року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника ВДАІ з ОАТ м. Красний лиман в Донецькій області ОСОБА_4 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав. Просив позов задовільніші.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не попередив.

Завданням адміністративного судочинства виходячи зі змісту ст. 2 КАС України є захист права, свобод і інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Правовідносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року, Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, Інструкцією з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України № 1111 від 13.11.2006 року, зареєстрованим в МЮУ 29.11.2006 року за № 1243/12117, Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції' МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України № 77 від 26.02.2009 року, зареєстрованим в МЮУ 24.04.2009 року за № 364/16390.

Постановою відповідача від 25.05.2010 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 140 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в сумі 5010 гри.

Не погодившись з даною постановою, позивач вказав, що вона складена з грубими порушеннями норм діючого законодавства, бо вказаного порушення він не скоював. Тому вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення і просив постанову скасувати.

Зазначена постанова була винесена за результатами розгляду протоколу № АН 565103 від 21.05.2010. Проте така ухвала не відповідає вимог Закону і підлягає скасуванню з таких підстав:

21.05.2010відносно позивача був складенний протокол про адміністаративне правопорушення за нібіто маючих місце порушення позивачем порядку погодження з ДІА розроблення проектної документації на розміщення кіоску з ремонту взуття на перехресті вулиць Кірова та Крупської м. Красний Лиман. На думку відповідача він повинен був узгоджувати місце розташування з ДАІ. У протоколі, який було складено, ОСОБА_3 не погодився з нібіто допущення порушення, тому, що позивач розмістив кіоск згідно з розробленною документацією з дозволу Красноліманської міської ради.

Проект розроблявся суб'єктом господарювання, який має на це відповідну ліцензію, і був затверджених в установленому законодавстві порядку.

Позивач самостійно не мав права змінювати умови розміщення малої тімчасової архітектурної форми (кіоску з ремонту взуття). Жодним законодавчого акту він не порушував, маючи діючій договір оренди земельної ділянкі.

Рішення Красноліманської міської ради на підставі яких було обрано місце розташування кіоску до теперішнього часу не скасовані.

Позивач неодноразово приходить до відділу ДАІ, щоб бути присутнім при розгляді протоколу відносно нього, але оскаржувану постанову було винесено без нього, що позбавило його права навести докази своєї непричетності до вчинення правопорушення.

Про постанову позивач дізнався тільки отримавших її по пошті.

При винесенні постанови булі порушені вимоги ст.ст. 268, 277, 278 КпАП України, що призвело до порушеня прав ОСОБА_3, як суб'єкта адміністративних правовідносін в частині інформованості про годину та місце розгляду справи, можливості навести свої докази, що підтверджують його непричетність до правопорушення, давати пояснення з приводу місце правопорушення, використати послуги правозахисник (адвоката). Отже, постанова винисена з порушеням діючого законодавства.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Орган (посадова особа) згідно ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїми внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати : чи було вчинено адміністративне

правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень на підставі ч.З ст.71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого

рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі і суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивач вважає, що відповідач незаконно, без наявності дозволу органів ДержавтоінспекцЇЇ, розмістив майстерню на перехресті вул. Кірова та Чапаева в м. Красний Лиман.

Згідно ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до Акту про передачу та прийом земельної ділянки в оренду, укладеного між ; Красноламанською міською радою та громадяшшомГасановим ОСОБА_5, зазначена земельна ділянка передається в оренду без будівель, споруд та інших об*єктів орендодавця, (а. с. 18).

Позивач ОСОБА_3 при розміщенні тимчасового будівлі майстерні на перехресті вул.Кірова та Крупської в м. Красний Лиман діяв в межах норм діючого законодавства.

Рішенням Виконавчого комітету Красноламанської міської ради від 15.12.2006року йому надано дозвіл на розміщення майстерні на перехресті вул. Кірова та Крупської в м. Красний Лиман. ( а. с 11).

Ст. 29 ЗУ Про планування та забудови території передбачено, що перелік будівельних робіт на виконання, яких не вимотається дозвіл, визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питень архітектури та містобудування.

Згідно п. 4 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт затверджено наказаом Держбудом України від 05.12.2000року № 273 передбачено перелік будівельних робіт на які не вимагається дозвіл.

Пункт 4.9. цоьго положення передбачає, що не вимагається дозвіл на тимчасові будівлі та споруди, зведення яких не потребує виконання робіт з улаштування фундаментов.

Як вбачається з матеріалів справи майстерня позивача не пов*язана з фундаментом, а тому дозвіл на виконання будівельних робіт цієї майстерні не потрібен.

Згідно п. 1 Єдиних правил ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила

користування ними та охорони затверджено Кабінетом міністрів України за № 198 від 30.03.1994року передбачено, що єдині правила ремонту і утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони поширюють на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничних переїздів в межах смути їх відчуження та червоних лінії і є [ обов'язковими для їх власників або уповноважених їх органів, організації, що здійснюють ремонт і утримання дорожних об*єкгів і користувачів.

Згідно п. 24 цих правил власники та користувачі земельних ділянок що межують зі смугою : відчуження автомобільних доріг або червоними лініями міських вулиць і доріг, забов*язані:

-утримувати в належному стані виїзди ціх ділянок, запобігати винесення на дорогу об*єкти землі каміння та інших матеріалів, сміття;

-установлювати і утримувати в справному стані огорожі і вживати заходи для запобігання неконтролюваного виході худоби та свійської птиці на дорожні об*єкти;

-у місця розміщення споруд побутово торгівельного призначення та інших будинків і споруд масового відвідування, влаштовуваня місця для стоянки транспортних засобів і виїзду на дорожні об*єкти.

Згідно п. 27 ціх правил малі архітектурні форми не повині мати заглибленя в грунті

фундаменти і не перевищувати за висатою 4 метрів.

У населених пунктах малі архітектурні форми розміщуються за межою тратуару, пешохідних доріжок, алей на відстані не меньш ніж 1 метр, але не ближче ніж 5 метрів до проїзжої частни доріг і вулиць.

Судом встановлено, що відповідач не забезпечив висновки, викладені ним в постанові та протоколі, жодними доказами.

Тому суд вважає, що при розгляді справи встановлено наявність порушення відповідачем прав позивача у сфері публічно-правових відносин, бо постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Будь-яких доказів тому, що посадова особа діяла в межах норм і правил, встановлених законодавством, відповідач суду не надав.

Отже за результатами розгляду справи суд вважає доведеним факт порушення саме відповідачем прав та законних інтересів позивача, якого було необгрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності бо відсутність доказів та порушення порядку вирішення питання про притягнення до відповідальності свідчить про відсутність провини, що є підставою закриття провадження по справі відповідно до ст. 247 КУпАП.

У звязку з цим суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтованими та такими, що І підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11,71,86,159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Поновити строк ОСОБА_3 на оскарження постанову начальника ВДАІ з і ОАТ м. Красний лиман в Донецькій області ОСОБА_4 від 25.05.2010 року серія АН № 578065 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 140 4.2 КУпАП.

Визнати протиправною постанову начальника ВДАІ з ОАТ м. Красний лиман в Донецькій І області ОСОБА_4 від 25.05.2010 року серія АН № 578065 про притягнення ОСОБА_3 О лега Астановича до адміністративної відповідальності за ст. 140 ч.2 КУпАП та скасувати її, провадження по справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя -