Справа № 2-а-203/10
Суддя: Бойко В. І.
Дата ухвалення: 2010-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бобровицький районний суд Чернігівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2010 року

Бобровицький районний суд Чернігівської

області в складі: головуючого -судді Бойко В.І.

при секретарі- Чухіній О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Бобровицького ВДАІ ОСОБА_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

Позивач в заяві до суду та в судовому засіданні просить скасувати постанову серії СВ № 158108 від 10.08. 2010 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, посилаючись на те, що 19.06.2010 року інспектором Прилуцького взводу ДАІ ОСОБА_3 був складений протокол про скоєння ним адміністративного правопорушення за те,що він у порушення вимог п.31.3 ПДР України керував транспортним засобом,який у встановлений законом термін не пройшов держтехогляд. За вказане порушення відповідачем була винесена постанова про накладення на нього адміністративного стягнення.

Вказану постанову він вважає не законною,так як правил дорожнього руху не порушував, вона є необгрунтованою і такою , що не відповідає нормам КУпАП, так як під час її винесення інспектором не було з»ясовано всіх обставин справи .На підставі протоколу про скоєння адмінстравтиного правопорушення ,який не відповідає вимогам ст.. 256 КУпАП оскільки в ньому не має чіткого посилання на нормативний акт ,була винесена постанова. Керуючи автомобілем він мав на вітровому склі талон про проходження технічного огляду,термін ; його проходження не перевищував

допустимий,тобто у 2010 році він повинен пройти технічний огляд у вересні місяці,тому вважає,що п.ЗІЗ ПДР України він не порушував і в його діях відсутній склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 121 КУпАП. Постанова була винесена в його відсутність,чим порушено його право на захист,не враховано його матеріальний і сімейний стан , копія постанови йому вчасно не вручалася.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав,, посилаючись на те те,що постанова є законною, обгрунтованою і такою ,що відповідає всім вимогам запону. Ври цьому не заперечує,що вона була винесена па підставі протоколу в якому не зазначений підпуннт п.31.3 ПДР України, який порушив позивач.Постанову він виніс без участі позивача, .належним чином його не повідомив про розгляд справи, так як вважав,що він повідомлений був ще про розгляд справи на 07.07.2010 року, про щуо свідчить його підпис в протоколі ,тому вважав,що він належним чином повідомлений . При винесенні постанови він враховував сімейний і матеріальний стан позивача, так як добре знає його сім»ю.

Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд ді йшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Пунктом 2 ч. 1 ст. 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до и. З ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що 10.08.2010 року відповідачем ОСОБА_2 відносно позивача винесена постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за те, що він керував транспортним засобом з не пройденим технічним оглядом у встановлений термін і за це на нього накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 340 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.121 КУпАП.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не трунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (Ст. 62 Конституції України).

Ніхто не може бути підданий адміністративним правопорушенням інакше встановленим законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - та кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення не є безумовним доказом скоєння адміністративного правопорушення В судовому засіданні було встановлено ,що він не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП ,так як в ньому не вірно вказаний нормативно правовий акт ,який передбачає відповідальність за вказане порушення. В протоколі вказано ,що позивач порушив п.31.3 ПДР України при цьому не вказавши ,який саме підпункт вказаного пункту правіш дорожнього руху України порушив позивач, що є грубим порушенням при складанні протоколу ,яке і призвело до винесення відповідачем не законної постанови. Інших доказів вини позивача судом не встановлено.

Відповідно до ст.71 ч:2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій ті бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Однак відповідач не надав ніяких доказів на спростування доводів позивача, а навпаки підтвердив,що дійсно виніс постанову без участі позивача,.належнимчином його не повідомив про розгляд протоколу, чим позбавив його права на захист . При накладенні адміністративного стягнення відповідач не врахував характер вчиненого правопорушення ,особу порушника, ступінь його вини, майновий стан,обставини,що пом»якшують і обтяжують відповідальність

А тому, крім написаної відповідачем постанови про скоєння інкримінованого позивачу правопорушення, відповідачем в суд не надано ніяких доказів на підтвердження прийнятого рішення.

Таким чином, в ході судового розгляду даного адміністративного позову не знайшло свого підтвердження порушення позивачем ПДР України, як про це зазначено в постанові, а навпаки було ним спростовано наданими доказами. При таких обставинах суд вважає за необхідне скасувати винесену відповідачем постанову серії СВ № 158108 від 10.08.2010 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Керуючись ст.ст.9,10,11, 14,159-163,167 КАС України, -

В СТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії СВ № 158108 від 10.08.2010 року винесену начальником Бобровицького ДАІ ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч.І КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає відповідно до ст. 171-2 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ -.СУДДЯ В.І.БОЙКО