Справа № 22-а - 189/11
Суддя: Сидоренко І. П.
Дата ухвалення: 2011-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2011р. м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В., при секретарі Пугачовій Н.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси на постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2009р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання відмови у нарахуванні та виплати щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» безпідставною та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

30 червня 2009р. ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання відмови у нарахуванні та виплати щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» безпідставною та зобовязання вчинити певні дії,.

Позивач зазначив, що є дитиною війни та відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Посилаючись на відмову відповідача проводити нарахування та виплату вказаного підвищення до пенсії, просила визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з останнього недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни з 01 січня 2006р. по грудень 2008р.

Постановою суду від 30 листопада 2009р. позов задоволено частково. Визнано безпідставною відмову УПФ у нарахуванні допомоги. Зобовязано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 та провести відповідні виплати за період з 30 червня 2008р. по 31 грудня 2008р. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову суду скасувати, ухвалити рішення про відмову у задоволені позову. При цьому апелянт вказує, що судом порушено норми матеріального права, зокрема, неправильно застосовано ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». Апелянт звертає увагу на те, що чинним законодавством не визначено чи має право відповідач здійснювати нарахування та виплату вказаного підвищення, за рахунок яких коштів і джерел проводяться виплати особам, що мають статус «дитина війни».

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, 1941року народження, є дитиною війни та отримує пенсію за віком.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»в редакції, яка діяла до 01.01.2007року, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007р.» призупинено на 2007рік дію ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007р.».

Статтею 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007рік» встановлено, що у 2007році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України п. 12 статті 71 та статтю 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007рік». Рішенням Конституційного суду України від 22 травня 2008р. №10-рп/2008 визнано зміни до деяких законодавчих актів України, щодо розмірів підвищення пенсії дітям війни такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Суд першої інстанцій, враховуючи строки звернення з адміністративним позовом, встановлені ч.1 ст.99 КАС України, та задовольняючи позов, прийшов до правильного висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії з підвищенням на 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 30 червня 2008р. по 31 грудня 2008р., а бездіяльність відповідача визнано протиправною.

Посилання апелянта на те, що законом не визначено які органи повинні здійснювати нарахування та виплату вказаного підвищення, висновки суду не спростовують, оскільки згідно з п. п. 7 п. 2.1. Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах управління відповідно до покладених на нього завдань призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, допомогу на поховання та інші соціальні виплати відповідно до чинного законодавства.

Доводи відповідача щодо неврегульованості механізму реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зокрема, не визначення поняття «мінімальна пенсія за віком», також правильність висновків суду першої інстанцій не спростовують.

Станом на 09 липня 2007року розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999року №966-14 прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, тому підстав для скасування постанови суду колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильно по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.197, ч.1 п.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 листопада 2009р. без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку ст..212 КАС України.

Головуючий І.П.Сидоренко

Судді Є.С. Сєвєрова

ОСОБА_2