Справа № 2-а-151/10
Суддя: Гальченко О. О.
Дата ухвалення: 2010-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а 151/2010 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2010 року. Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Гальченко О.О.,

при секретарі Баєчко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УДАІ ГУМВС України в Харківській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 25.12.2010 року звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що 10.12.2009 року працівником ДПС БОПС м. Харків, відносно нього - ОСОБА_1 була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В постанові зазначено, що 10.12.2009 року він 10.12.2009 року о 21-00 годині керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Харків по вулиці Полтавський шлях, 20 та перевищив встановлену швидкість руху більш як на 20 км/год.

Вказану постанову вважає незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність. При винесенні цієї постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову вимоги закону не враховані.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото та кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, в даному випадку єдиним джерелом даних, що було використане як доказ, є показання вимірювального пристрою «Беркут», на якому була зафіксована швидкість руху невідомого йому об»єкта. Прилад «Беркут», яким проводився нагляд зо дорожнім рухом з метою фіксацій порушень ПДР України, не є автоматичним засобом фото чи відео фіксації, оскільки він знаходиться у співробітника ДАІ, керується ним безпосередньо або через комп»ютер (визначаються ті параметри які фіксуються приладом, зокрема швидкість, абощо, об»єкт зйомки, її режими, кут огляду приладу, тощо).

Крім того, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення прилад може за своїми технічними можливостями фіксувати швидкість іншого автомобіля, який рухається поруч, а не його. Прилад має регулювання поля зору і воно може спеціально звужено при використанні прибору, щоб в це поле не попав сусідній автомобіль. Відсутні жодні підстави, підтверджені належними доказами, що вказана швидкість на зображенні вимірювального приладу, яка була йому пред»явлена інспектором ДАІ належить саме його автомобілю і жодних об»єктивних даних, які б могли підтвердити географічну локалізацію його автомобіля - відсутні.

Відповідно до ч. 2 п. 13.2. «Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо - патрульної служби Державтоінспекції МВС України» (затвердженої наказом МВС 13.11.2006 №1111) забороняється застосування засобів вимірювання, які не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув.

Згідно з п. 18 ст. 16 Закону України «Про державну службу спеціального зв»язку та захисту інформації України» на Держспецзв»язок покладається обов»язок щодо організації та координації разом з центральним органом виконавчої влади у сфері стандартизації, метрології та сертифікації робіт з проведення сертифікації засобів криптографічного та технічного захисту інформації, а також організації та проведенні державної експертизи у сфері криптографічного та технічного захисту інформації.

Питання щодо оцінювання інших (які не стосуються захисту інформації) характеристик, засобів до компетенції Держспкзв»язку не належить.

Що стосується автоматизованих систем, то згідно з статтею 8 Закону України «Про захист інформації в інформаційно - телекомунікаційних системах» інформація, яка є власністю держави, або інформація з обмеженим доступом, вимога щодо захисту якої встановлена законом, повинна оброблятися в автоматизованій системі із застосуванням комплексної системи захисту інформації (далі - КСЗІ) з підтвердженою відповідністю.

Підтвердження відповідності здійснюється за результатами державної експертизи в порядку, встановленому законодавством.

Ст. 104 КАС України встановлено, що адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.

Ст. 17 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні : усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ст. 18 КАС України встановлено, що адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача. Тому, адміністративний позов подається до Полтавського районного суду, як місцевого адміністративного суду за місцем проживання позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КУпАП : особа яка оскаржила постанову про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

В зв'язку з тим, що моя робота пов'язана з далекими командировками і набрання постановою законної сили припало на вихідний день, прошу суд поновити пропущений строк оскарження постанови.

Прохав відновити пропущений строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення. Постанову від 10.12.2009 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді триста сорока гривень штрафу - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити в зв»язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, надавши можливі докази на його підтвердження. Вказав, що підстави щодо скасування постанови вказані в позові в повному об»яємі, оскільки він перевозив людей автомобілем по м. Харков, була пахмурна погода, мокрий асфальт, паралельно із ним рухалися інші автомобілі, тому навіть в разі бажання він не зміг би перевищувати швидкість. Йому не повідомили про причину його зупинки, а інспектор забрав пред»явлені ним права водія та техпаспорт на автомобіль та сів до свого автомобіля, став писати протокол і повідомив, що з нього штраф у сумі 340 грн. На решту його запитань відмовився давати відповіді та грубив. Він підписав складений протокол та написав по свою не згоду з ним. На уточнення суду вказав, що швидкість він не перевищував, а пасажири в салоні не мали до нього претензій щодо руху ТЗ та також обурилися зупинкою.

Представник відповідача - УДАІ УМВС України у Харківській області в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином. Про що в матеріалах справи є підтвердження про належне його повідомлення ( а. с. 12 ). Будь - яких заяв про відкладення справи слуханням від нього не надійшло. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності представника відповідача за згоди позивача та його належного повідомлення, оскільки неявка представника відповідача відповідно до ст.128 КАС України не є перешкодою для розгляду справи.

Судом встановлено всі обставини на які послався позивач в позові та вони доводяться матеріалами справи на а. с. 2 - 4.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню із підстав зазначених позивачем в позові.

Враховуючи вказане позивачем, суд вважає, що встановлений ст. 289 КУпАП строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення позивачем пропущений з поважних причин, а тому його необхідно поновити.

Також, суд вважає, що постанова про адмінправопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, так як при розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектором ДАІ не враховано пояснення самого правопорушника і не відібрано пояснення свідків, не перевірено і не спростовано покази самого правопорушника, який написав в складеному протоколі свою не згоду через вказані в ньому фактичні обставини, інспектор ДАІ юридично невірно застосував норми правил дорожнього руху та КУпАП, а тому, постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Також, відповідачем не надано достовірних доказів стосовно допустимої правилами дорожнього руху швидкості руху на тому відрізку шляху, де рухався автомобіль позивача.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, в даному випадку орган ДАЇ, представник якого належним чином був повідомлений, але з»явитися не побажав.

Між тим, позивачем наведено суду достатніх доказів в спростування обставин, на які посилається відповідач в протоколі про адмінправопорушення.

Керуючись ст. ст. 11, 122 ч. 3, 158 163 КАС України, ст. 122 ч. 1 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Відновити пропущений строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення.

Постанову від 10.12.2009 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 340 гривень штрафу - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП - провадженням закрити в зв»язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський районний суд на протязі 10 днів з моменту проголошення шляхом подачі заяви про намір оскарження та подачі на протязі 20 днів з моменту подачі заяви апеляційної скарги.

Постанова надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Головуючий :