Справа № 806/3004/15
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2015-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Житомир справа № 806/3004/15

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Коваль О.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Лисюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області про визнання дій протиправними, стягнення посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, винагороди за вислугу років, надбавки за вислугу років та середнього заробітку за час затримки розрахунку

встановив:

5 серпня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_3 із позовом до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (далі - Овруцька ОДПІ) про визнання дій протиправними, стягнення посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, винагороди за вислугу років, надбавки за вислугу років та середнього заробітку.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду 10 серпня 2015 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

У позовній заяві ОСОБА_3 зазначив, що працював в Овруцькій ОДПІ на різних посадах. 4 липня 2013 року звільнився із посади головного державного податкового інспектора Народицького відділення Овруцької ОДПІ у зв'язку із скороченням чисельності працівників за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України. У день звільнення йому не було виплачено усі суми, що належали йому до сплати.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 52), яку прийнято судом (а.с. 93), позивач просить: визнати протиправними дії Овруцької ОДПІ щодо недонарахування та не виплату при звільненні посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, винагороди за вислугу років та надбавки за вислугу років. Стягнути з Овруцької ОДПІ суму у розмірі 32590 грн 27 коп., з яких: недонараховані та невиплачені при звільненні: посадовий оклад у сумі 231 грн 05 коп., надбавку за спеціальне звання у сумі 23 грн 40 коп. та винагороду за вислугу років в сумі 77 грн 79 коп. та надбавку за вислугу років у сумі 23294 грн 03 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13 червня 2015 року (з наступного після пред'явлення до відповідача вимоги про розрахунок) до 8 вересня 2015 року (до постановлення рішення у даній справі) в сумі 8964 грн 00 коп. (а.с.52).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив адміністративний позов задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві з урахуванням уточнень.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила у задоволенні позову відмовити, з підстав, що викладені у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.60-66).

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у період з 20 жовтня 1994 року до 4 липня 2013 року працював на різних посадах у Народицькому відділенні Овруцької МДПІ, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.8-14).

ОСОБА_4 20 жовтня 1994 року призначений на посаду державного податкового інспектора ДПІ по Овруцькому району.

1 лютого 1995 року присвоєно спеціальне звання - "Інспектор податкової служби ІІІ рангу" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 жовтня 1992 року №559 "Питання державної податкової служби в Україні".

29 жовтня 2002 року присвоєно чергове спеціальне звання посадових осіб органів державної податкової служби" (а.с.19).

4 липня 2013 року позивач відповідно до наказу №45-о від 3 липня 2013 року був звільнений із посади головного державного податкового інспектора Народицького відділення Овруцької МДПІ у зв'язку із скороченням чисельності працівників за пунктом 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Оскільки у день звільнення з роботи ОСОБА_3 не було виплачено усі суми, що належать йому до сплати від Народицького відділення Овруцької МДПІ, він звернувся до суду за захистом порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України проголошено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 статті 47 Кодексу законів про працю України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу.

Статтею 94 Кодексу законів про працю України визначено, що заробітною платою - є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтями 115 Кодексу законів про працю України та статті 24 Закону України від 24 березня 1995 року №108/95-ВР "Про оплату праці" (далі - Закон України №108/95-ВР), визначено строки, періодичність і місце виплати заробітної плати.

Відповідно до частин 2-7 статті 33 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон України №3723-XII) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов'язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби у таких розмірах: понад 3 роки - 10, понад 5 років - 15, понад 10 років - 20, понад 15 років - 25, понад 20 років - 30, понад 25 років - 40 відсотків. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Аналізуючи вимоги вищевказаних норм законодавства суд дійшов наступного висновку.

З довідки №3735/06-16-05-10 від 9 липня 2015 року (а.с.19-22), виданої відповідачем видно, що позивачу за період роботи з 1 серпня 2001 року до 4 липня 2013 року внаслідок арифметичних помилок недонараховано та не виплачено посадовий оклад в сумі 231 грн 05 коп., а саме за: березень 2003 року (168 грн 00 коп. - 160 грн 00 коп.) = - 8 грн 00 коп., за січень 2006 року (317 грн 00 коп. - 269 грн 45 коп.) = - 47 грн 55 коп., за лютий 2006 року (348 грн 70 коп. - 317 грн 00 коп.) = - 31 грн 70 коп., за березень 2006 року (331 грн 41 коп. - 317 грн 00 коп.) = - 14 грн 41 коп., за січень 2007 року (660 грн 00 коп. - 597 грн 14 коп.) = - 62 грн 86 коп., за лютий 2007 року (726 грн 00 коп. - 660 грн 00 коп.) = - 66 грн 00 коп., за січень 2008 року (770 грн 00 коп. - 733 грн 33 коп.) = - 36 грн 67 коп., за лютий 2008 року (1170 грн 19 коп. - 1117 грн 00 коп.) = - 53 грн 19 коп., за квітень 2008 року (529 грн 11 коп. - 478 грн 71 коп.) = - 50 грн 40 коп., за травень 2008 року (1234 грн 58 коп. - 1117 грн 00 коп.) = - 117 грн 58 коп., за січень 2009 року (1117 грн 00 коп. - 1061 грн 15 коп.) = - 55 грн 85 коп., за лютий 2009 року (1172 грн 85 коп. - 1117 грн 00 коп.) = - 55 грн 85 коп., за березень 2009 року (1170 грн 19 коп. - 1117 грн 00 коп.) = - 53 грн 19 коп., за травень 2009 року (1179 грн 06 коп. - 1117 грн 00 коп.) = - 62 грн 06 коп., за січень 2010 року (1117 грн 00 коп. - 940 грн 63 коп.) = - 176 грн 37 коп., за лютий 2010 року (1228 грн 70 коп. - 1117 грн 00 коп.) = - 111 грн 70 коп., за березень 2010 року (913 грн 91 коп. - 874 грн 17 коп.) = - 39 грн 74 коп., за квітень 2010 року (851 грн 05 коп. - 812 грн 36 коп.) = - 38 грн 69 коп., за червень 2012 року (1117 грн 00 коп. - 1058 грн 21 коп.) = - 58 грн 79 коп., за липень 2012 року (660 грн 05 коп. - 631 грн 35 коп.) = - 28 грн 70 коп., за жовтень 2012 року (631 грн 91 коп. - 631 грн 35 коп.) = - 0,56 грн, за листопад 2012 року (1067 грн 18 коп. - 1066 грн 23 коп.) = - 0,95 грн, за травень 2013 року (446 грн 06 коп. - 422 грн 58 коп.) = - 23 грн 48 коп., за червень 2013 року (1210 грн 72 коп. - 1147 грн 00 коп.) = - 63 грн 72 коп. (а.с.25-29).

З 1 серпня 2001 року до 4 липня 2013 року внаслідок арифметичних помилок позивачу недонараховано та не виплачено надбавку за спеціальне звання у розмірі 23 грн 40 коп., а саме за: березень 2003 року (105 грн 00 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 5 грн 00 коп., за січень 2006 року (100 грн 00 коп. - 85 грн 00 коп.) = - 15 грн 00 коп., за лютий 2006 року (110 грн 00 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 10 грн 00 коп., за березень 2006 року (104 грн 55 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 4 грн 55 коп., за січень 2007 року (100 грн 00 коп. - 90 грн 48 коп.) = - 9 грн 52 коп., за лютий 2007 року (110 грн 00 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 10 грн 00 коп., за січень 2008 року (100 грн 00 коп. - 95 грн 24 коп.) = - 4 грн 76 коп., за лютий 2008 року (104 грн 76 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 4 грн 76 коп., за квітень 2008 року (47 грн 37 коп. - 42 грн 86 коп.) = - 4 грн 51 коп., за травень 2008 року (110 грн 53 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 10 грн 53 коп., за січень 2009 року (100 грн 00 коп. - 95 грн 00 коп.) = - 5 грн 00 коп., за лютий 2009 року (105 грн 00 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 5 грн 00 коп., за березень 2009 року (104 грн 76 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 4 грн 76 коп., за травень 2009 року (105 грн 56 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 5 грн 56 коп., за січень 2010 року (100 грн 00 коп. - 84 грн 21 коп.) = - 15 грн 79 коп., за лютий 2010 року (110 грн 00 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 10 грн 00 коп., за березень 2010 року (81 грн 82 коп. - 78 грн 26 коп.) = - 3 грн 56 коп., за квітень 2010 року (76 грн 19 коп. - 72 грн 73 коп.) = - 3 грн 46 коп., за червень 2012 року (100 грн 00 коп. - 94 грн 74 коп.) = - 5 грн 26 коп., за липень 2012 року (59 грн 09 коп. - 56 грн 52 коп.) = - 2 грн 57 коп., за травень 2013 року (38 грн 89 коп. - 36 грн 84 коп.) = - 2 грн 05 коп., за червень 2013 року (105 грн 56 коп. - 100 грн 00 коп.) = - 5 грн 56 коп. (а.с.25-29).

Помилки у нарахуванні виникли внаслідок невірного обрахунку кількості робочих, вихідних та святкових днів.

Порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року №1013 (далі - Порядок №1013).

Відповідно до пункту 1 Порядку №1013 до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи органах державної податкової служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку №1013 винагорода за вислугу років виплачується посадовим особам органів державної податкової служби у таких розмірах: від 1 до 2 років - 5%, від 2 до 5 років - 10%, від 5 до 10 років - 20%, від 10 до 15 років - 25%, від 15 до 20 років - 30%, від 20 до 25 років - 35%, від 25 і більше років - 40%.

Частинами 1-3 пункту 3 Порядку №1013 передбачено, що розмір винагороди визначається залежно від стажу роботи і обчислюється виходячи з посадового окладу та надбавки за спеціальне звання. Нарахування та виплата винагороди за вислугу років провадяться щомісяця за фактично відпрацьований час у межах встановленого фонду оплати праці. Посадовим особам, у яких протягом календарного місяця виникло право на підвищення розміру винагороди за вислугу років, розмір винагороди змінюється з початку наступного місяця.

Згідно з пункту 4 Порядку №1013 документом для визначення стажу роботи є трудова книжка та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи. Стаж роботи для виплати винагороди за вислугу років визначається комісією органу державної податкової служби питань встановлення стажу, необхідного для нарахування винагороди за вислугу років. Рішення комісії про встановлення стажу роботи або зміну його розміру оформляється протоколом і передається керівникові відповідного органу державної податкової служби для видання наказу про виплату винагороди за вислугу років.

Судом встановлено, що з 1 серпня 2001 року до 4 липня 2013 року внаслідок арифметичних помилок позивачу недонараховано та не виплачено згідно Порядку №1013 винагороду за вислугу років у розмірі 77 грн 79 коп., а саме за: березень 2003 року (68 грн 25 коп. - 65 грн 00 коп.) = - 3 грн 25 коп., за січень 2006 року (104 грн 25 коп. - 88 грн 61 коп.) = - 15 грн 64 коп., за лютий 2006 року (114 грн 68 коп. - 104 грн 25 коп.) = - 10 грн 43 коп., за березень 2006 року (108 грн 99 коп. - 104 грн 25 коп.) = - 4 грн 74 коп., за липень 2006 року (54 грн 29 коп. - 54 грн 28 коп.) = - 0,01 грн, за січень 2007 року (190 грн 00 коп. - 171 грн 90 коп.) = - 18 грн 10 коп., за лютий 2007 року (209 грн 00 коп. - 190 грн 00 коп.) = - 19 грн 00 коп., за січень 2008 року (261 грн 00 коп. - 248 грн 57 коп.) = - 12 грн 43 коп., за лютий 2008 року (382 грн 49 коп. - 365 грн 10 коп.) = - 17 грн 39 коп., за квітень 2008 року (172 грн 94 коп. - 156 грн 47 коп.) = - 16 грн 47 коп., за травень 2008 року (403 грн 53 коп. - 365 грн 10 коп.) = - 38 грн 43 коп., за січень 2009 року (365 грн 10 коп. - 346 грн 85 коп.) = - 18 грн 25 коп., за лютий 2009 року (383 грн 36 коп. - 365 грн 10 коп.) = - 18 грн 26 коп., за березень 2009 року (382 грн 49 коп. - 365 грн 10 коп.) = - 17 грн 39 коп., за травень 2009 року (385 грн 38 коп. - 365 грн 10 коп.) = - 20 грн 28 коп., за січень 2010 року (365 грн 10 коп. - 307 грн 45 коп.) = - 57 грн 65 коп., за лютий 2010 року (401 грн 61 коп. - 365 грн 10 коп.) = - 36 грн 51 коп., за березень 2010 року (298 грн 72 коп. - 285 грн 73 коп.) = - 12 грн 99 коп., за квітень 2010 року (278 грн 17 коп. - 265 грн 53 коп.) = - 12 грн 64 коп., за червень 2012 року (365 грн 10 коп. - 345 грн 88 коп.) = - 19 грн 22 коп., за липень 2012 року (215 грн 74 коп. - 206 грн 36 коп.) = - 9 грн 38 коп., за травень 2013 року (169 грн 73 коп. - 160 грн 80 коп.) = - 8 грн 94 коп., за червень 2013 року (460 грн 70 коп. - 436 грн 45 коп.) = - 24 грн 25 коп. (а.с.25-29).

Представники відповідача в судовому засіданні стверджували, що надбавка за вислугу років та винагорода за вислугу років є тотожними поняттями та одним і тим самим видом доплати позивачу.

Суд не погоджується з доводами представників відповідача з таких підстав.

Розміри надбавки за вислугу років визначені законом, а повноваження щодо встановлення конкретних розмірів посадових окладів, запровадження інших надбавок, доплат делеговані Уряду України.

У межах своїх повноважень Кабінет Міністрів України видав Порядок №1013, яким встановлено порядок виплати винагороди за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання.

За змістом цього порядку до стажу роботи, що дає право на одержання винагороди за вислугу років, включається час роботи: на посадах і в органах, визначених Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 (далі - Порядок №283) на підприємствах, в установах, та в організаціях на посадах бухгалтерів, економістів, фінансистів, юристів, інженерів-програмістів, інженерів, системотехніків, інженерів-електроніків, якщо ці працівники мали спеціальну освіту, працювали за фахом та перейшли на роботу до податкової адміністрації (інспекції) і зараховані на відповідну посаду.

Порядок №283 виданий на виконання постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про державну службу", якою Уряд України уповноважено до 1 березня 1994 року затвердити Положення про порядок обчислення стажу державної служби в державних органах.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що терміни "надбавка за вислугу років" та "винагорода за вислугу років", є різними за юридичним змістом, рівнем правового регулювання тощо.

Зокрема пунктами 4, 5 Порядку №283 визначено, що надбавка за вислугу років враховується у разі обчислення середнього заробітку, а обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 27 травня 2014 року №К/9991/15277/12.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку, що з 1 серпня 2001 року до 4 липня 2013 року внаслідок арифметичних помилок позивачу ненараховано та не виплачено надбавку за вислугу років згідно статті 33 Закону України №3723-XII в розмірі 23294 грн 03 коп., а саме за: серпень 2001 року - 20 грн 45 коп., вересень 2001 року - 37 грн 50 коп., жовтень 2001 року - 21 грн 20 коп., листопад 2001 року - 37 грн 50 коп., грудень 2001 року - 37 грн 50 коп., січень 2002 року - 37 грн 50 коп., лютий 2002 року - 37 грн 50 коп., березень 2002 року - 37 грн 50 коп., квітень 2002 року - 37 грн 50 коп., травень 2002 року - 37 грн 50 коп., червень 2002 року - 31 грн 25 коп., липень 2002 року - 30 грн 98 коп., серпень 2002 року - 12 грн 50 коп., вересень 2002 року - 37 грн 50 коп., жовтень 2002 року - 37 грн 50 коп., листопад 2002 року - 39 грн 00 коп., грудень 2002 року - 39 грн 00 коп., січень 2003 року - 39 грн 00 коп., лютий 2003 року - 33 грн 15 коп., березень 2003 року - 40 грн 95 коп., квітень 2003 року - 39 грн 00 коп., травень 2003 року - 39 грн 00 коп., червень 2003 року - 20 грн 53 коп., липень 2003 року - 23 грн 74 коп., серпень 2003 року - 39 грн 00 коп., вересень 2003 року - 46 грн 65 коп., жовтень-грудень 2003 року - по 62 грн 20 коп., січень-липень 2004 року - по 64 грн 80 коп., серпень 2004 року - 18 грн 51 коп., вересень-жовтень 2004 року - по 64 грн 80 коп., листопад-грудень 2004 року - по 77 грн 40 коп., січень - березень 2005 року - по 83 грн 40 коп., квітень 2005 року - 43 грн 69 коп., травень-червень 2005 року - по 83 грн 40 коп., липень 2005 року - 43 грн 69 коп., серпень-грудень 2005 року - по 83 грн 40 коп., січень 2006 року - 70 грн 89 коп., лютий 2006 року - 91 грн 74 коп., березень 2006 року - 87 грн 19 коп., квітень-червень 2006 року - 152 грн 00 коп., липень 2006 року - 43 грн 43 коп., серпень-грудень 2006 року - 152 грн 00 коп., січень 2007 року - 137 грн 62 коп., лютий 2007 року - 167 грн 20 коп., березень 2007 року - 152 грн 00 коп., квітень 2007 року - 76 грн 00 коп., травень-липень 2007 року - 174 грн 00 коп., серпень 2007 року - 94 грн 91 коп., вересень 2007 року - 87 грн 00 коп., жовтень 2007 року - 158 грн 87 коп., листопад-грудень 2007 року - по 174 грн 00 коп., січень 2008 року - 165 грн 71 коп., лютий 2008 року - 254 грн 99 коп., березень 2008 року - 243 грн 40 коп., квітень 2008 року - 104 грн 31 коп., травень 2008 року - 269 грн 02 коп., червень-липень 2008 року - по 243 грн 40 коп., серпень 2008 року - 73 грн 02 коп., вересень 2008 року - 232 грн 34 коп., жовтень-грудень 2008 року - по 304 грн 25 коп., січень 2009 року - 289 грн 04 коп., лютий 2009 року - 319 грн 46 коп., березень 2009 року - 318 грн 74 коп., квітень 2009 року - 304 грн 25 коп., травень 2009 року - 321 грн 15 коп., червень 2009 року - 304 грн 25 коп., липень 2009 року - 238 грн 11 коп., серпень 2009 року - 60 грн 85 коп., вересень-грудень 2009 року - по 304 грн 25 коп., січень 2010 року - 256 грн 21 коп., лютий 2010 року - 334 грн 68 коп., березень 2010 року - 248 грн 93 коп., квітень 2010 року - 231 грн 81 коп., травень-червень 2010 року - по 304 грн 25 коп., липень 2010 року - 276 грн 59 коп., серпень 2010 року - 173 грн 86 коп., вересень 2010 року - 304 грн 25 коп., жовтень 2010 року - 159 грн 37 коп., листопад - грудень 2010 року - по 304 грн 25 коп., січень 2011 року - 144 грн 12 коп., лютий 2011 року - 304 грн 25 коп., березень 2011 року - 96 грн 81 коп., квітень-липень 2011 року - по 304 грн 25 коп., серпень 2011 року - 96 грн 81 коп., вересень-жовтень 2011 року - по 304 грн 25 коп., листопад 2011 року - 235 грн 10 коп., грудень 2011 року - 304 грн 25 коп., січень-березень 2012 року - по 304 грн 25 коп., квітень 2012 року - 152 грн 13 коп., травень 2012 року - 304 грн 25 коп., червень 2012 року - 288 грн 24 коп., липень 2012 року - 179 грн 78 коп., серпень-вересень 2012 року - по 304 грн 25 коп., жовтень 2012 року - 171 грн 97 коп., листопад 2012 року - 290 грн 42 коп., грудень 2012 року - 308 грн 50 коп., січень-квітень 2013 року - по 311 грн 75 коп., травень 2013 року - 114 грн 86 коп., червень 2013 року - 329 грн 07 коп., липень 2013 року - 54 грн 22 коп. (а.с.25-29).

Згідно зі статтею 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до частини 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні плати, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до частини 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про застосування судами законодавства про оплату праці" розмір середньої заробітної плати визначається згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Судом встановлено, що позивач у день звільнення - 4 липня 2013 року працював.

Відповідно до довідки Овруцької ОДПІ від 17 червня 2015 року №3341/06-16-05-10 середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 на день звільнення (4 липня 2013 року) становила 149 грн 40 коп. (а.с.24).

За час затримки розрахунку, у тому числі і оспорюваної суми, за період з 13 червня 2015 року до 8 вересня 2015 року (дата постановлення рішення) середній заробіток за 60 робочих днів становить 8964 грн 00 коп. (кількість робочих днів за період з 13 червня 2015 року до 8 вересня 2015 року згідно Кодексу законів про працю України, розрахунок наведено в листі Міністерства соціальної політики від 9 вересня 2014 року №10196/0/14-14/13) х 149 грн 40 коп. (середній заробіток за 1 робочий день згідно довідки відповідача) = 8964 грн 00 коп. (середній заробіток за затримку розрахунку з 13 червня 2015 року до 8 вересня 2015 року до дати постановлення рішення у справі, при п'ятиденному 40-годинному робочому тижні), який підлягає стягненню з відповідача.

Стосовно вимог представника позивача щодо стягнення на його користь 158 грн 74 коп. судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин 2, 3 статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави " від 27 квітня 2006 року №590 (далі - Постанова №590) компенсація за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

Відповідно до статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_1 має право на відшкодування судових витрат, а саме, витрат, що пов'язані із прибуттям до суду: компенсації за відрив від звичайних занять та витрат на проїзд до суду з м.Овруча Житомирської області до м.Житомира.

Статтями 8 Законів України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII та "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року №80-VIII, встановлено, у 2014 році та до 1 грудня 2015 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1218 гривень.

Згідно з додатком до листа Міністерства соціальної політики України від 9 вересня 2014 року №10196/0/14-14/13 вересень 2015 року має 22 робочих дні.

У зв'язку із явкою позивача до Житомирського окружного адміністративного суду, а також розгляду справи компенсація за відрив від звичайних занять становить 55 грн 36 коп., тобто 1218 грн 00 коп. (мінімальна заробітна плата) : 22 (робочих дні) = 55 грн 36 коп.

Згідно з пунктом 5 додатку до Постанови №590 компенсація адміністративних витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту та на наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 року №98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" (далі - Постанова №98) сума добових витрат на відрядження в Україні становить 30 грн 00 коп.

Позивач з'явився до суду 27 травня 2015 року, а тому добові витрати за один день становлять 30 грн 00 коп.

Витрати на проїзд до Житомирського окружного адміністративного суду (з м.Овруча, місця проживання позивача) до м.Житомира (місцезнаходження суду) за 8 вересня 2015 року становлять 73 грн 38 коп.

Враховуючи вказане, компенсація витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту, складає 103 грн 38 коп. (30 грн 00 коп. + 73 грн 38 коп.) без урахування витрат на проїзд з Житомирського окружного адміністративного суду з м.Житомира до м.Овруча за 8 вересня 2015 року.

А тому розмір компенсації витрат позивача, що пов'язані із прибуттям 8 вересня 2015 року до Житомирського окружного адміністративного суду, становить 158 грн 74 коп., з яких 55 грн 36 коп. компенсація за відрив від звичайних занять та 103 грн 38 коп. компенсація в адміністративній справі витрат, що пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд вважає, що середній заробіток та виплати, які обчислюються від середньої заробітної плати, мають бути перераховані та виплачені позивачу, та задовольняє адміністративний позов.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області щодо недонарахування та невиплати ОСОБА_3 при звільненні посадового окладу, надбавки за спеціальне звання, винагороди за вислугу років та надбавки за вислугу років.

Стягнути з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на користь ОСОБА_3 недораховані та невиплачені при звільненні посадовий оклад в сумі 231 грн 05 коп., надбавку за спеціальне звання в сумі 23 грн 40 коп., винагороду за вислугу років в сумі 77 грн 09 коп., надбавку за вислугу років в сумі 23294 грн 03 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13 червня 2015 року до 08 вересня 2015 року в сумі 8964 грн. 00 коп.

Стягнути з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області на користь ОСОБА_1 158 грн 74 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 14 вересня 2015 р.