Справа № 807/3293/14
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2015-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2015 рокум. Ужгород№ 807/3293/14

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ващиліна Р. О.,

при секретарі судового засідання - Меренич І. А.,

за участю сторін, які беруть участь у справі:

позивача: приватне підприємство "Проектно-будівельна компанія Євробуд", представник - Личко Л. М.,

відповідача: Мукачівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, представник - Михайлов А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою приватного підприємства "Проектно-будівельна компанія Євробуд" до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.10.2014 № та рішення від 15.10.2014 № , -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Проектно-будівельна компанія Євробуд" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.10.2014 № та рішення від 15.10.2014 № .

Позовні вимоги мотивовані наступним. На підставі акту перевірки Мукачівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 29.09.2014 № 5145/17-03/20445655 прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.10.2014 про збільшення грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1330,30 грн. та нараховано штрафну санкцію на суму 842,27 грн. та рішення № від 15.10.2014 про донарахування 3875,00 грн. єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та нарахування штрафу в розмірі 581,10 грн. Підставою рішень відповідача про донарахування вказаних вище сум та штрафних санкцій є помилковий, на думку позивача, висновок відповідача, викладений в акті перевірки, про використання позивачем праці фізичних осіб без укладення трудових договорів. Даний висновок зроблений безпідставно, за відсутності даних, які б дали підставу для такого висновку. Відтак, вказані рішення підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві, та просив суд їх задовольнити.

Відповідачем надано письмові заперечення проти позову, в яких зазначає, що за наслідками перевірки приватного підприємства "Проектно-будівельна компанія Євробуд" зроблено висновок, що протягом періоду перевірки позивач використовував працю фізичних осіб без укладення трудових договорів. Позивачем порушено п.п.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України в частині неутримання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 1330,30 грн. Перевіркою встановлено збільшення фонду оплати праці в сумі 9200,00 грн., в результаті чого позивачем порушено п.1 ч. 1 ст. 7, п.7 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010, занижено платежі до бюджету по єдиному соціальному внеску на суму 3544,00 грн. Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 15.10.2014 № та рішення від 15.10.2014 № є правомірними та такими, що прийняті відповідно до норм чинного законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позовної заяви з підстав, викладених у запереченнях, та просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання постанови слідчого СВ Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області про призначення перевірки дотримання податкового законодавства суб'єктом господарської діяльності від 01.09.2014 посадовими особами Мукачівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Закарпатській області у період з 19 вересня 2014 року по 22 вересня 2014 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства "Проектно-будівельна компанія Євробуд" щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 по 31.08.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.08.2014. За результатами проведеної перевірки складено акт від 29.09.2014 № 51454/17-03/20445655.

Вказаною перевіркою встановлено наступні порушення:

- п.п.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст. 168 Податкового кодексу України в частині неутримання та неперерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб в сумі 1330,30 грн.;

- п.176.2 "б" ст. 176 Податкового кодексу України, а саме: неподання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2014 року;

- п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: занижено платежі до бюджету по єдиному соціальному внеску на суму 3544,00 грн.;

- п.7 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", а саме: занижено платежі до бюджету по єдиному соціальному внеску на суму 331,00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем було винесено: 1) податкове повідомлення-рішення № від 15.10.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати" в сумі 2172,57 грн., з яких за основним платежем 1330,30 грн. та штрафні санкції 842,27 грн.; 2) рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.10.2014, яким позивачу донараховано 3875,00 єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та застосовано штрафні санкції в розмірі 581,10 грн.

Як вбачається з акту перевірки від 29.09.2014 № 51454/17-03/20445655, висновки щодо виявлених в ході перевірки порушень податкового законодавства зроблені посадовими особами відповідача на підставі матеріалів досудового розслідування № 000010 від 18.08.2014, а саме: протоколів допиту свідка.

Не погоджуючись з винесеними відповідачем рішеннями, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У відповідності до пп.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб'єктом владних повноважень в основу прийняття оскаржуваних рішень про стягнення суми зобов'язання на підставі акта перевірки, на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд наголошує на наступному.

Відповідно до п.86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за № 34/18772, затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства (далі - Порядок № 984).

Відповідно до пп.5.1 п.5 розділу ІІ Порядку № 984 результати документальної перевірки дотримання податкового законодавства групуються за окремими видами податків і зборів та у розрізі податкових періодів. В цій частині акта (довідки) перевірки відображаються задекларовані платником податків у податковій та іншій звітності показники, результати перевірки цих показників та робиться відповідний запис щодо встановлення або невстановлення порушень. При цьому до акта (довідки) перевірки додаються відповідні аналітичні таблиці.

При цьому, згідно вимог пп.5.2 п.5 розділу ІІ Порядку № 984 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, зокрема: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення.

Окрім того, п.6 розділу І Порядку № 984 визначено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Необхідною умовою для утримання податку з доходів фізичних осіб є наявність факту виплати такого доходу фізичній особі податковим агентом за трудовою чи цивільно-правовою угодою.

Суд вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України передбачено, що при укладенні трудового договору з фізичною особою додержання письмової форми є обов'язковим.

Згідно ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України трудовий договір вважається укладеним навіть тоді, коли наказу чи розпорядження про прийняття на роботу не було видано, але працівника фактично допущено до роботи, що узгоджується також з позицією, викладеною в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9, відповідно до якого фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота проводилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Таким чином трудовий договір вважатиметься укладеним, якщо працівника допущено до роботи з дозволу власника.

У відповідності до наказу № 4-К1 від 13.08.2012 підприємством було прийнято на виконання робіт за договором цивільно-правового характеру, в тому числі, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дію яких наказом № 2-К1 від 28.09.2012 було припинено. Як вбачається з акту перевірки від 29.09.2014 № 51454/17-03/20445655, підприємством для перевірки надано платіжні відомості за серпень та вересень 2012 року, а саме: від 06.09.2012 б/н за серпень, згідно з якою проведено виплату громадянину ОСОБА_4 в сумі 604,37 грн. та громадянину ОСОБА_3 в сумі 604,37 грн.; від 19.09.2012 б/н за вересень (аванс), згідно з якою проведено виплату громадянину ОСОБА_4 в сумі 248,37 грн. та громадянину ОСОБА_3 в сумі 248,37 грн.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 виконували роботи з дозволу або за розпорядженням позивача.

Таким чином, суд констатує те, що висновки посадових осіб відповідача про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені в акті перевірки від 29.09.2014 № 51454/17-03/20445655, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення, ґрунтуються виключно на матеріалах досудового розслідування № 000010 від 18.08.2014 та не підтвердженні жодними іншими первинним документами або доказами, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Така ж правова позиція висловлена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03 липня 2014 року в справі № К/9991/60557/12.

Крім того, ч. 1 ст. 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

На момент прийняття оскаржуваних рішень, як і на момент розгляду даної адміністративної справи, судового рішення, яким було б встановлено факт використання позивачем праці фізичних осіб без укладення трудових договорів, прийнято не було.

Суд зауважує, що відповідно до норми п.86.9 ст. 86 ПК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених пп.78.1.11 п.78.1 ст. 78 цього Кодексу (отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону), щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи-підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для прийняття спірних рішень з урахуванням вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що адміністративний позов приватного підприємства "Проектно-будівельна компанія Євробуд" підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 160, 161, 163 Кодексуадміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов приватного підприємства "Проектно-будівельна компанія Євробуд" до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області № від 15.10.2014.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 15.10.2014 про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

4. Присудити з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства «Проектно-будівельна компанія Євробуд» понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 431,51 (чотириста тридцять одна гривня п'ятдесят одна копійка) грн.

5. Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд, який ухвалив постанову. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та строки, визначені ст. 254 КАС України.

СуддяР.О. Ващилін