Справа № 442/4579/14-а
Суддя: Крамар О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 442/4579/14-а
Провадження № 2-а/442/171/2014
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Крамара О.В.

при секретарі Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради адміністративна комісія при виконавчому комітеті про визнання постанови протиправною та її скасування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову №18 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради від 17.06.2014 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену відповідачем, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження; адміністративне провадження закрити.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17 червня 2014 року відбулося засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради, на якій винесена постанова, якою його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Згідно постанови він нібито не був присутній на засіданні комісії, хоча і він, і його мама ОСОБА_3 17 червня 2014 року були присутні на засіданні адмінкомісії.

У постанові вказано, що підставою її прийняття є протокол про адміністративне правопорушення №03 від 20.05.2014 року, який складений майстром КП «ЖЕО» ОСОБА_4, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила користування жилим приміщенням - здійснив самочинне захоплення коридору та переобладнання з порушенням будівельних норм у будинку №18 по вул..Самбірській в м.Дрогобичі.

У своєму поясненні при перевірці працівниками ЖЕО він пояснив, що коридор переобладнаний спільно нею як власником квартири №2 так і покійною власницею квартири №1 ОСОБА_5 Феодосієвною яка померла 02.06.2012 року.

Скаржниця - ОСОБА_6, по скарзі якої складався протокол про адміністративне правопорушення, стала співвласницею квартири АДРЕСА_1 у 2012 році, безпідставно ствердила, що він самочинно захопив полонину коридору без її відома, встановив ванну кімнату, внаслідок чого руйнується її квартира та відсутній належний вихід з квартири на вулицю.

Тільки на підставі твердження скаржниці ОСОБА_6, яка у будинку №18 по вул..Самбірській не проживає, відповідач безпідставно прийшов до висновку про самочинне захоплення ним коридору та його часткове переобладнання.

У 2008 році він придбав квартиру АДРЕСА_2, квартира розміщена на першому поверсі. На момент придбання квартири у ній не можна було жити, вона потребувала ремонту. У квартирі №1 проживала старша особа - ОСОБА_5, мати скаржниці ОСОБА_6. До квартир №№1 та 2 був вхід через коридор. Цей коридор був у користуванні власників цих квартир ще до того, ніж він придбав квартиру №2.

Згідно технічного паспорта на його квартиру, квартира складалася з однієї житлової кімнати, кухні, підвалу та кладови, яка була у коридорі, площею 2,9 кв.м. У кладові була газова плита. Ця кладова частково перегороджувала коридор. Крім того у коридорі знаходився умивальник власників квартири №2 та туалет.

Порадившись з власницею квартири №1 п. Осташко, з її згоди та на умовах, які вона поставила, за його кошти вони вирішити фактично розділити коридор, продовживши стіну його кладової, та облаштувати собі два окремі входи до квартир. Це було у 2009 році. За його кошти до квартири №1 було влаштовано окремий вхід, поставлені двері. Діти покійної ОСОБА_7, зокрема п.Мікула постійно приходили до своєї мами та бачили, їм було відомо, що є поділений коридор, влаштовано два входи.

Після смерті ОСОБА_7 у квартирі № 1 ніхто не проживає, тільки пес, і жінка-інвалід, яка за ним доглядає. Квартира руйнується через те, що вона не опалюється і не підтримується у належному стані як житло, а не через те, що ми продовжили стіну у коридорі поділивши його на дві частини.

Виходячи з викладених вище обставин, вважає дану постанову незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного проступку, зокрема вина та об»єктивна сторона передбачена ст.150 КУпАП - порушення правил користування жилими будинками та жилими приміщеннями, самочинне захоплення коридору та його переобладнання, оскільки коридор був у його користуванні і він є його співвласником як місця загального користування у житловому будинку як власник квартири. Переобладнання частини коридору під коридор у його квартирі не порушує жодних будівельних норм. За рахунок цього його квартира збільшилася на 3,3 кв.м. у 2009 році, так само як і квартира №1, співвласницею якої є ОСОБА_6, вже після зробленого переобладнання.

Вказані обставини свідчать про те, що він не вчиняв жодного порушення правил користування жилими будинками та жилими приміщеннями, він є фактично співвласником коридору у будинку №18 по вул..Самбірській та вправі за згоди інших співвласників використовувати для своїх потреб частину коридору; питання самочинної перебудови не є компетенцією адмінкомісії; перебудова здійснена у 2009 році, що свідчить про перебіг строків накладення адміністративного стягнення визначених ст.38 КУпАП.

Складений протокол про адміністративне порушення, з порушеннями ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чим порушено встановлений законом порядок притягнення до адміністративної відповідальності. Він не визнав своєї вини та факту вчинення адміністративного правопорушення. Жодного належного та допустимого доказу в підтвердження його вини у відповідача не має, а тому вважає постанову такою, що підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримали, з підстав викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що на засіданні комісії був, але під час розгляду його питання був відсутній, оскільки був змушений піти на роботу. Заяви-згоди від померлої сусідки ОСОБА_5 Феодосієвни не брав, так як їхні відносини ґрунтувалися на добросусідстві, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_8 позов заперечив з підстав викладених у письмовому запереченні долученому до матеріалів справи, просить в задоволенні позову відмовити.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного:

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Встановлено, що 17.06.2014 року адміністративною комісією при виконкомі Дрогобицької міської ради винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив правила користування жилим приміщенням здійснив самочинне захоплення коридору та переобладнання з порушенням будівельних норм. Дана справа про адміністративне правопорушення розглянута на підставі протоколу №03 від 20.05.2014 року.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 256 КУпАП встановлено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

У протоколі про адміністративне правопорушення №03 від 20.05.2014 року майстром КП «ЖЕО» зафіксовано, що ОСОБА_1 порушив правила користування жилим приміщенням здійснив самочинне захоплення коридору та переобладнання з порушенням будівельних норм.

Обставини викладені у вказаному вище протоколі та постанові про накладення адміністративного стягнення від 17.06.2014 року також знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, адже як пояснив сам позивач у нього немає дозволу на захоплення та переобладнання коридору, який по документах перебуває у спільному користуванні двох квартир, з врахуванням наведенного вище, суд дійшов переконання, що оскаржувана постанова є правомірною, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 158-163 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради адміністративна комісія при виконавчому комітеті про визнання постанови протиправною та її скасування. відмовити.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Постанова виготовлена в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.