Справа № 2-а-3071/11
Суддя: Костенко В. В.
Дата ухвалення: 2011-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3071/11
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" жовтня 2011 р.

Дзержинський районний суд в складі: ОСОБА_1.,

при секретарі Абрамян Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора ДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу сержанта міліції ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, звернувшись до суду із вищеназваним позовом, посилається на ті обставини, що 10.08.2011 року він рухався на своєму мотоциклі ІЖ по вул. Косіора в м. Кривому Розі і, увімкнувши лівий покажчик повороту, здійснював на нерегульованому перехресті поворот наліво на вул. Землячки. З протилежної до нього сторони вул. Землячки знаходились працівники ДАІ. Після виконання ним повороту та проїзду пішохідного переходу через вул. Землячки позивач був зупинений працівником ДАІ за те, що, проїжджаючи пішохідний перехід, не пропустив пішохода. Вважає, що вимог ПДР України не порушував, оскільки при виконанні повороту на вул. Землячки на пішохідному переході через цю вулицю пішоходів не було; єдиний чоловік, розмовляючи по мобільному телефону, стояв на тротуарі і не мав наміру переходити через вул. Землячки. Крім того, вважає, що працівники ДАІ не могли бачити момент проїзду ним перехрестя та пішохідного переходу, оскільки видимість їм перекривав автомобіль ДЖИП, який в той самий момент виїжджав з вул. Землячки. Також позивач зазначає, що фіксація начебто допущеного ним порушення ПДР України здійснювалась працівником ДАІ не спеціальним пристроєм, а на власну відеокамеру. Після зупинки йому не були розяснені його права, працівник ДАІ не опитав того пішохода, якого він, начебто, не пропустив, не предявив на його вимогу правові підстави використання відеокамери для фіксації фактів правопорушень, документ про сертифікацію конкретної відеокамери.

Незважаючи на це працівник ДАІ інспектор ДПС відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу Дніпропетровській області сержант міліції ОСОБА_3, відповідач по справі склав адміністративний протокол та на його підставі виніс на місці постанову в справі про адміністративне правопорушення і притягнув позивача до адміністративної відповідальності по ст.122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 500,00 гривень.

Вважає дії відповідача та постанову незаконними і просить суд визнати неправомірними дії інспектора ДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу сержанта міліції ОСОБА_3 та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення АЕ № 409280 від 10.08.2011 року.

У судове засідання позивач не зявився, подав до суду письмову заяву від 27.10.2011 року , в якій підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 до суду також не зявився, про час, день та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи пояснень суду не надав, в звязку з чим суд на підставі ч.4 ст.128 КАС України проводить розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в ній доказів.

У звязку із неявкою сторін суд розглядає справу на підставі ч.3 ст. 122 КАС України в порядку письмового провадження згідно зі ст.41 КАС України без фіксації процесу технічними засобами.

Розглянувши надані суду докази, суд вважає, що заявлені вимоги у адміністративному позові підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 10.08.2011 року субєктом владних повноважень інспектором ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу сержантом міліції ОСОБА_3 була винесена постанова АЕ № 409280 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 500,00 грн.(а.с.2).

Відповідно до ч.6 ст.258 КУпАП, органам ДАІ дійсно надано право фіксувати порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допомогою працюючих в автономному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки тощо і у таких випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова по справі виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Між тим, реалізуючи свої повноваження в даній сфері, субєкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст.9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення субєкта владних повноважень.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Із наданих суду доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення АЕ № 470911 (а.с.3) убачається, що до нього додається відеозапис, але в самому протоколі не зазначено, за допомогою якого технічного пристрою, що має функції фото- і кінозйомки, здійснювалась фіксація правопорушення.

Згідно п.21 ст.11 Закону України "Про міліцію" дозволяється використовувати передбачені нормативно-правовими актами технічні засоби, в тому числі засоби фото- і відеоспостереження, для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху.

Спеціальними нормативними актам з цього питання є Наказ МВС України №33 від 01.03.2010 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.03.2010р. за № 262/17557, та Наказ МВС України №111 від 27.03.2009 року, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2009 року за № 576/16592.

Наказ МВС України №33 від 01.03.2010 року містить вичерпний перелік засобів, якими дозволено користуватися для виявлення та фіксування порушень ПДР, а п.18.10 ст.18 Наказу МВС України №111 від 27.03.2009 року прямо забороняє використовувати під час несення служби технічні засоби та прилади, які не сертифіковані в Україні та не пройшли повірку або мають свідоцтво про повірку, термін дії якого минув.

Відповідачем не надано ніяких документів на прилад, яким здійснювався відеозапис: ні технічного паспорту, ні документального підтвердження того, що прилад було отримано для несіння служби перед початком зміни. Крім того, відповідно п.12.2. "Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", затвердженої наказом №77 МВС України від 26.02.2009 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.04.2009 року за N 374/16390, про використання спеціального технічного засобу, працюючого в автоматичному режимі, що має функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобу фото- і кінозйомки, відеозапису, робляться відповідні записи про їх використання в Журналі обліку матеріалів фіксації порушень правил дорожнього руху, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Суду не було надано даних про фіксацію даного факту у вказаному журналі. Відповідач навіть не надав сам диск чи інший носій із відеозаписом правопорушення.

Всі ці факти у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Відповідно до ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.06.1988 року (з наступними змінами та доповненнями ) „Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення зазначає, що суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані помякшуючі обставини, майновий стан винного.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, не доведена належними доказами і постанова від 10.08.2011 року про накладення на нього адміністративного стягнення за це правопорушення підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Між тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання протиправними дій інспектора ДПС ОСОБА_3 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст. 2 КАС України оскарженню підлягають тільки рішення субєкта владних повноважень. Таким рішенням є винесена 10.08.2011 року постанова АЕ № 409280. Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням субєкта владних повноважень це процесуальний документ, в якому фіксується факт правопорушення і самостійному оскарженню він не підлягає.

Керуючись ст.3, 8, 11, 69, 70, 71, 86, 99, 100, 158-163 КАС України, ст.247, 288, 289, 293 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу сержанта міліції ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову АЕ № 409280 від 10.08.2011 року в по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 500 грн., яка винесена інспектором ДПС БДПС ВДАІ з обслуговування адміністративної території м.Кривого Рогу сержантом міліції ОСОБА_3.

В решті позовних вимог - відмовити

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні постанови у той же строк із дня отримання її копії.

Суддя:ОСОБА_1