Справа № 2-а-111/2010
Суддя: Денисюк М. В.
Дата ухвалення: 2010-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рокитнівський районний суд Рівненської області
Справа №2-а-111
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2010 року смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області під головуванням судді Денисюк М.В., розглянувши в смт. Рокитне в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинення певних дій,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі про визнання дій незаконними, зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по першій групі інвалідності (основної та додаткової) з 01 січня 2008 року та подальшим перерахуванням пенсії відповідно до ст.с.50, 54 п.4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 10 мінімальних пенсій за віком та додаткової мінімальної пенсії" за віком, що розраховуються виходячи із прожиткового мінімуму для непрацюючих осіб, вказуючи, що вона є інвалідом першої групи першої категорії, захворювання пов'язане з наслідками аварії на ЧАЕС.

Просить суд визнати дії відповідача незаконними, зобов'язати здійснити перерахунок їй пенсії по інвалідності (основної та додаткової) з 01 січня 2008 року по даний час та подальшим перерахуванням пенсії відповідно до ст.ст. 50,54 п.4 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 10 мінімальних пенсій за віком та однієї мінімальної пенсії за віком, що розраховуються виходячи із прожиткового мінімуму для непрацюючих осіб.

Відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності його представника. Згідно письмових заперечень відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі та зазначив, що позивачеві пенсія обчислювалась на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року «Про деякі питання соціального захисту категорій громадян» та №654 від 16 липня 2008 року «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян», фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками аварії на Чорнобильській атомній електростанції, визнана інвалідом 1 групи та належить до першої категорії осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією довідки МСЕК серії РВН №126486, копією посвідчення серія А №035060 та копією посвідчення пенсіонера.

При цьому позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області, де перебуває на обліку як пенсіонер, із заявою про нарахування державної та додаткової пенсії у розмірах встановлених ст. ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але в проведенні перерахунку пенсії 14.09.2010 року їй було відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Нормами ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено пенсії особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1, які є інвалідами першої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі додаткової мінімальної пенсії за віком.

Згідно зп.4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в усіх випадках розмір пенсії для інвалідів першої групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим десять мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин позивач має право на призначення пенсії у розмірі не нижчому від десяти мінімальних пенсій за віком та на щорічну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі однієї мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору крім того, це право гарантується ч. 2 ст. 46 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.4 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами при визначенні розміру пенсій позивачеві застосуванню підлягають статті 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України, які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов'язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи, визначається Кабінетом Міністрів України, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом. Тобто Кабінет Міністрів України повинен був встановити зазначений порядок не порушуючи положень цього Закону.

Зі ст. ст. 50 та 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що при визначенні розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими 4.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно ч. З ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка набрала чинності 31.10.2006 року, у разі збільшення визначеного законом розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, віднесеним до категорії 1, 2, З,

4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму і цей перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір пенсії за віком залежить від нового розміру прожиткового мінімуму.

Оскільки пенсія позивачу має визначатися виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то у разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Про порушення своїх прав позивач могла дізнатися з дня отримання пенсії.

До суду позивач звернулася 05 серпня 2010 року з позовом в порядку цивільного судочинства. 27 вересня 2010 року ухвалою Рокитнівського районного суду Рівненської області відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження за її позовом до управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинення певних дій, в зв'язку з тим, що 09 вересня 2010 року рішенням Конституційного Суду України справи, пов'язані із соціальними виплатами підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Суд вважає, що звернення ОСОБА_1 до суду, до 9 вересня 2010 року, є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду Позивачем за період з 01 січня 2008 року по 05 лютого 2010 року пропущено строки звернення до суду. Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановлюється ухвала. Клопотань про поновлення строку звернення до адміністративного суду від позивача не надходило. Отже, позов позивача за період з 01 січня 2008 року по 05 лютого 2010 року підлягає залишенню без розгляду з підстав пропущення строків звернення до суду.

Таким чином, дії управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області з 05 лютого 2010 року по даний час є протиправними.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача нараховувати в подальшому пенсію згідно ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 10 мінімальних пенсій за віком та однієї мінімальної пенсії за віком, що розраховуються виходячи із прожиткового мінімуму для непрацюючих осіб, то вказана вимоги не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших

суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа, у зв'язку з чим визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним та необгрунтованим. З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині не обгрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.160 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задоволити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області щодо ненарахування та невиплати за період з 05 лютого 2010 року по 01 листопада 2010 року позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці смт. Рокитне, вул. Кірова, 7 Рівненської області, пенсії по інвалідності у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, передбаченому п.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі одної мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Рокитнівському районі Рівненської області провести нарахування та виплату позивачу - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці смт. Рокитне, вул. Кірова, 7 Рівненської області, пенсії по інвалідності у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, передбаченому п.4 ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі однієї мінімальної пенсії за віком, передбаченому ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 05 лютого 2010 року по 01 листопада 2010 року, з урахуванням виплаченої частини пенсії.

В частині інших позовних вимог відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Постанова набирає законної, сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Рокитнівський районний суд Рівненської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10-ти днів з дня отримання постанови, складеної в повному обсязі.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_3