Справа № 712/7062/15-а
Суддя: Романенко В. А.
Дата ухвалення: 2015-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/7062/15-а
Провадження № 2-а/712/327/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Романенко В.А., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси про призначення пенсії на загальних підставах та відмову у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси про призначення пенсії на загальних підставах та відмову у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», посилаючись на те, що з 24.12.2012 року її визнано інвалідом 2 групи загального захворювання.

11.02.2013 року вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси з заявою про призначення пенсії по інвалідності та надала документи серед яких була довідка прокуратури Черкаської області.

Згідно з наданими документами вона мала право на пенсію по інвалідності відповідно до вимог ст. 30-33 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

11.02.2013 року їй з дня встановлення групи інвалідності (24.12.2012 року) призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та повернута довідка прокуратури Черкаської області від 06.02.2013 року № 18-50 вих. 13 про її заробіток для нарахування пенсії по на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином, Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області за власною ініціативою, одноособово вирішило питання про призначення їй пенсії саме згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, чим позбавило її право вибору пенсії за ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

30.03.2015 року вона звернулася до УПФ в м. Черкасах з заявою про призначення їй пенсії на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з дня звернення за пенсією, тобто з 24.12.2012 року.

З відповіді управління від 17.04.2015 року № 245/Л-10 вбачається, що пенсія призначена їй на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку з тим, що «на час звернення за пенсією Ви працювали на посаді, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яка у період роботи виплачується в розмірі, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а після звільнення з таких посад у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Просить суд визнати незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про призначення їй пенсії на загальних підставах. Визнати за нею, ОСОБА_1, право на призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з часу призначення, тобто з 24.12.2012 року. Зобовязати Управління Пенсійного фонду в м. Черкаси призначити їй пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 24.12.2012 року. Судові витрати у справі покласти на відповідача.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою і другою статті 99 КАС України (у чинній на час звернення позивача до суду редакції), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, згідно позовних вимог, позивач просила визнати незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області про призначення їй пенсії на загальних підставах, яке було прийнято 11.02.2013 року та визнати за ОСОБА_1 право на призначення пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з часу призначення, тобто з 24.12.2012 року. Зобовязати Управління Пенсійного фонду в м. Черкаси призначити їй пенсію відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 24.12.2012 року.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом 25.06.2015 року позивачка пропустила строк на звернення до суду.

Натомість ч. 1 ст. 100 КАС України вказує, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи (ч. 2 ст. 100 КАС України).

Із змісту даних норм слідує, що суд самостійно повинен перевірити чи пропущено позивачем встановлений строк звернення до суду, якщо так, то чи є в матеріалах адміністративного позову докази поважності причин його пропуску. Саме такий висновок, повинен міститися в мотивувальній частині ухвали суду про відкриття провадження, чи рішення по суті спору.

Перевіряючи поважність причин пропуску строку звернення з адміністративним позовом, суд повинен встановити обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та «добросовісність» заявника. Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне ігнорування особою яка звертається до суду правил щодо строків такого звернення в т.ч. і звернення із значним пропуском строку, звернення до суду з пропуском строку з метою отримання «незаконної вигоди», уникнення відповідальності, тощо.

Позивачем не зазначено причин пропущення строку та не надано клопотання про визнання причин пропущення строку до суду поважними та його поновлення.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 з 11.02.2013 року отримувала пенсію призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а тому вона знала або повинна була знати про порушення своїх прав з моменту отримання таких виплат.

Проте у встановлений законом строк позивачка правом на звернення до суду не скористалася та не була позбавлена такого права, оскільки не надала суду жодних доказів про наявність поважних причин пропущення такого строку, а тому підстави для поновлення строку відсутні, а позов підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи ті обставини, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем 11.02.2013 року, а з позовом ОСОБА_1 звернулася до суду лише в червні 2015 року, тобто з пропущення установленого статтею 99 КАС України процесуального строку без поважних причин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 99, ч. 1 ст. 100 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси Черкаської області про визнання незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси про призначення пенсії на загальних підставах та відмову у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського Адміністративного апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси В.А. Романенко