Справа № 22-ц-1251/11
Суддя: Березовенко Р. В.
Дата ухвалення: 2011-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа 22ц-6502/2010 р. Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2011 року м.Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Сержанюка А.С.,

суддів: Березовенко Р.В., Фінагєєва В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного Фонду України в м.Березань Київської області та ОСОБА_3 на постанову Березанського міського суду Київської області від 23 грудня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Березань Київської області про визнання дій неправомірними та зобов»язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року ОСОБА_3 звернулася до Березанського міського суду Київської області з позовом про проведення перерахунку та виплату раніше призначеної державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, які передбачені ст. ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є інвалідом другої групи внаслідок захворювання, пов»язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 1, та одержує державну пенсію та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров"ю у значно меншому розмірі, ніж передбачено вказаним законом. Оскільки відповідач відмовив провести відповідний перерахунок зазначених пенсій, то просила суд зобов»язати відповідача провести перерахунок і виплату з 05.08.2009 року державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж вісім мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і надалі виплачувати їх з дотриманням вимог ст.ст. 50, 54 зазначеного Закону. Уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи і віднесена до категорії 1. Зобов»язати відповідача провести перерахунок і виплату з серпня 2009 року, за її заявою від 05.08.2009 року, державної пенсії, яка не може бути нижчою ніж вісім мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. ст. 49, 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і надалі виплачувати їх з дотриманням вимог ст.ст. 50, 54 зазначеного Закону.

Постановою Березанського міського суду Київської області від 23 грудня 2009 року позов задоволено, визнано дії неправомірними та зобовязано відповідача провести перерахунок та виплату позивачці за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року з урахуванням раніше здійснених виплат державної пенсії як інваліду другої групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного Фонду України в м.Березань Київської області відповідач просить скасувати постанову з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції в частині відмови зобов»язання Управління Пенсійного Фонду України в м.Березань Київської області в подальшому виплачувати їй пенсію відповідно до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", і в цій частині прийняти нову постанову, якою зобов»язати відповідача в подальшому виплачувати їй пенсію відповідно до ст. 50 та ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного Фонду України в м.Березань Київської області не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка є ліквідатором аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом 2 групи внаслідок захворювання, пов'язаного з Чорнобильською катастрофою (а.с.6). Позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду України в м.Березань Київської області.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В ст. 54 цього Закону передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по 2 групі інвалідності 8 мінімальних пенсій за віком.

ОСОБА_3, оспорюючи дії відповідача вважала, що вона отримувала пенсію та додаткову пенсію значно нищу, ніж це передбачено ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у звязку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про порушення відповідачем норм ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Колегія суддів вважає зазначений висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Статтею 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією та Законами України (ст. 113 Конституції України).

При винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, правомірно прийшов до висновку, що постанова КМ України № 1 від 03.01.2002 року "Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" , суперечить вимогам ст.ст. 50 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки істотно звужує обсяг встановлених законом прав.

Також, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання представника відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається КМ України, оскільки надання законодавцем такого права КМ України не означає, що останній встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановленого цим же Законом.

Тобто, КМ України повинен був встановити зазначений порядок, не порушуючи положень цього Закону, в тому числі й інших законів, якими встановлено розмір мінімальної пенсії за віком, розмір якої визначається лише за правилами , передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Згідно пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення статті 67 розділу І, пунктів 2-4, 6-8, 10-18, підпункту 7 пункту 19, пунктів 20-22, 24-34, підпунктів 1-6, 8-12 пункту 35, пунктів 36-100 розділу ІІ "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" та пункту 3 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на всій території України.

Статтею 54 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» був встановлений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність в розмірі, що діяв у грудні 2008 року, тобто 498 грн., а з 1 листопада 2009 року вказаний розмір становить 573 грн.

Окрім того, встановлений ч. 2 ст. 95 Конституції України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом України "Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України (до внесення змін 07.07.2010 року) встановлений річний строк звернення до адміністративного суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині зобовязання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії та доплат до неї за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2009 року, відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а також, щодо визначення кінцевого періоду перерахунку пенсії позивачці, оскільки позивачка звернулася із заявою до Управління Пенсійного Фонду України в м.Березань Київської області 05 серпня 2009 року (а.с.5), а Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-1V, яким визначено загальне поняття пенсії (пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов»язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом), не встановлюється ані строковість, ані обмеженість у часі цих видів виплат. З самого визначення поняття пенсії випливає, що ці виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду. Цей вид виплат не є строковим, а тому не може бути призначений на якийсь строк. В цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін, або строк, на який призначається пенсія не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Відтак, виплату пенсії позивачу не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право позивача на отримання державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, яка повинна виплачуватися постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку виплати пенсії.

Тому, враховуючи положення ст. 99 КАС, Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Закон України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-1V, межі позовних вимог, останні підлягають задоволенню з 05 серпня 2009 року.

Колегія суддів вважає доцільним зобов»язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії та доплат до неї з 05 серпня 2009 року, з врахуванням виплачених сум вказаної допомоги, а саме, з часу відновлення дії ст.ст.50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За таких підстав, апеляційна скарга Управління Пенсійного Фонду України в м.Березань Київської області на постанову Березанського міського суду Київської області від 23 грудня 2009 року задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_3 на постанову Березанського міського суду Київської області від 23 грудня 2009 року підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції зміні в частині періоду проведення перерахування та виплат.

Керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в м.Березань Київської області відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Березанського міського суду Київської області від 23 грудня 2009 року змінити частково: «Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в м.Березань Київської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 державної та додаткової пенсії з 05 серпня 2009 року».

В іншій частині постанову Березанського міського суду Київської області від 23 грудня 2009 року залишити без змін.

Копію рішення суду апеляційної інстанції надіслати особам, які беруть участь у справі, протягом трьох днів з моменту підписання постанови або ухвали суду апеляційної інстанції, згідно ч. 3 ст. 197 КАС України.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.С.Сержанюк

Судді: Р.В. Березовенко

ОСОБА_4