Справа № 2а-494/10
Суддя: Редько Ж. Є.
Дата ухвалення: 2010-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2«а»-494/2010 р.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2010 року м.Димитров Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Ченченко І.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харцизського МВ УМВС України у Донецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Харцизського МВ УМВС України у Донецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні в обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 10.06.2010 року відповідачем стосовно нього було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності № АН 479737 за перевищення швидкості руху, тобто скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП , якою на нього накладено штраф в сумі 255 грн. і з якою він не погоджується, оскільки швидкість руху він не перевищував. Він був зупинений працівниками ДАІ 10.06.2010 року в темний час доби приблизно о 23.45 в м.Ясинувата, на його вимогу предявити докази вчинення правопорушення працівник ДАІ виніс із машини радар, який не був стаціонарно закріплений, на табло якого світились цифри, але ні час, ні номер його автомобілю на ньому не відображалося. Після того, як він попросив документи на радар, працівник ДАІ роздратувався, документів не пред,явив та почав складати протокол. В протоколі він не розписувався, його копію йому не вручали. Про винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення за ст.122 ч.1 КУпАП та накладення на нього штрафу він дізнався лише 25.08.2010 року, коли отримав з відділу виконавчої служби вимогу про необхідність оплатити штраф. Позивач вважає, що встановити та довести, що вимірювалася швидкість саме його автомобілю, неможливо, оскільки у момент, близький до вимірювання швидкості і зупинки, поряд з ним із більшою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ 2109. У постанові відсутній номер засобу вимірювальної техніки, внаслідок чого перевірити наявність документів про допуск даного типу засобу для використання в України та про повірку даного примірника засобу неможливо. Розміри вимірювань співробітник ДАІ йому не повідомив, тоді як результат вимірювання знаходиться у межах похибок вимірювань відносно величини, що перевищує дозволену швидкість на 20 км/год. Зміст постанови не відповідає вимогам ст.283 КУпАП щодо дослідження та оцінки доказів, обґрунтування наявності складу правопорушення. Постанова протягом трьх днів не була йому вручена чи надіслана. Тому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії АН № 479737 від 10 червня 2010 року.

Відповідач до судового засідання не з,явився, про день і час слухання справи сповіщений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за наслідками служби інспектор ДПС ВДАІ Харцизського МВ УМВС України у Донецькій області молодший сержант міліції ОСОБА_2 склав протокол від 10.06.2010 року та виніс постанову серії АН № 479737 від 10.06.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 225 грн.

З даних документів вбачається, що 10.06.2010 року о 23.45 год. в м.Ясинувата по вул.Ордженікідзе водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ ТР69УР, номерний знак НОМЕР_1, перевищива встановлену швидкість руху в населеному пункті на 22 км/год, рухаючись зі швидкістю 82 км/год, чим допустила порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, швидкість вимірювалася приладом «Беркут» № 082037.

У протоколі у графі «свідки чи потерпілі» записаний ОСОБА_3, відомості щодо його місця проживання відсутні, наявні два підписа при відсутності даних другої особи; зафіксовані пояснення позивача, який зазначив, що він був зупинений 10.06.2010 року у темний час доби працівниками ДАІ начебто за перевищення швидкості руху, прибор вимірювання не було встановлено на триногу, автомобіль ДАІ стояв без габаритних вогнищ. У даному протоколі також зроблений запис, що від підпису у протоколі правопорушник відмовився.

Встановленим фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв у разі перевищення ними встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, рух транспортних засобів у населоенних пунктах дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год. Як встановлено у суді, саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом під керівництвом позивача і є складом адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та засобів, протоколом про вилучення речей та документів, а також іншими документами.

Власники (співвласники) транспортних засобів, відповідно до ст.14-1 КУпАП, притягаються до відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису.

Фіксування правопорушень за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису визначено і Інструкцією з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою Наказом МВС N 242 від 02.06.2009, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.04.2009 року за N 374/16390.

Зокрема, п.2.1 вказаної Інструкції передбачено, що фіксація правопорушення учасниками дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є фіксацією порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів на електронний носій чи світлочутливу плівку, що може забезпечити визначення суті порушення та чітке зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом.

Фіксування порушень іншими приладами, що не мають зазначених функцій, нормами КпАП та вказаною інструкцією не передбачено.

У суді позивач пояснив, що на табло радару світились лише цифри, швидкість він не перевищував, рухався з меншою, ніж зазначено у протоколі, свідків правопорушення ніяких не було, отримати копію протоколу та постанови працівники ДАІ йому не пропонували, постанова у його присутності не виносилась.

Згідно Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою КМУ від 14.04.97 року №341, одними з основних завдань ДАІ є забезпечення безпеки дорожнього руху, удосконалення регулювання дорожнього руху, захист прав та законних інтересів учасників дорожнього руху (п.2, п.4).

Згідно за ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України Вина особи, яка притягається до відповідальності, згідно за ст.62 Конституції України має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.71 КАС України обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача субєкта владних повноважень.

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували пояснення позивача, який висловив свою незгоду з правопорушенням вже при складанні протоколу на місці. У постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до відповідальності. Будь-які помітки щодо вручення чи отримання позивачем копії протоколу від 10.06.2010 року у цьому документі відсутні.

За приписами ст.ст.258, 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, крім випадків фіксації правопорушення за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З огляду на пояснення позивача і відсутності доказів у спростування його позиції, суд приходить до висновку, що постанова серії АН № 479737 від 10.06.2010 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП ОСОБА_4 була винесена у відсутності позивача, що є порушенням його прав, передбачених вищенаведеними нормами.

Оскільки судом не встановлено доказів вини позивача в перевищенні швидкості, а з огляду на положення ст.251 КУпАП покази прилада «Беркут» не можуть бути визнані належним доказом по справі, а також те, що спірна постанова винесена з порушенням правових норм, вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.251, 254, 258, 268, 287-289 КУпАП, та керуючись ст.ст.11, 86, 99, 158-163,171-2 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Харцизського МВ УМВС України у Донецькій області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії АН № 479737 від 10 червня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 255 грн.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст рішення буде виготовлено 01 жовтня 2010 року.

Суддя