Справа № 22-а-20635/11
Суддя: Данілов О. М.
Дата ухвалення: 2011-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Категорія 90 24.11.2011
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2011 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Мережко М.В., суддів: Данілова О.М., Оношко Г.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 12 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної адміністрації Київської області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про стягнення недоотриманих сум щорічної доплати за роботу в зоні посиленого радіологічного контролю, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2008 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив визнати дії відповідача щодо відмови у виплаті їй щомісячної доплати згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними, зобовязати відповідача провести перерахунок і виплатити йому недоотриману суму щомісячної грошової доплати за роботу в зоні посиленого радіоекологічного контролю за період за період липень 2003 - квітень 2008 роки у розмірі 16 735 грн. 39 коп..

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 12 березня 2010 року позов задоволено частково.

Зобовязано управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області нарахувати ОСОБА_1 недоотриману доплату працюючому в зоні посиленого радіологічного контролю з 09 липня 2007 року по квітень 2008 року - з врахуванням однієї мінімальної заробітної плати за кожний місяць.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необєктивність постанови суду, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і ^обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права ^ри дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими, доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що позивач є особою, який на даний час працює в зоні посиленого радіоекологічного контролю та має право на доплату за роботу в зоні посиленого радіоекологічного контролю з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати та підвищення на 25 % як працюючий пенсіонер відповідно до ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно довідки про доходи позивача ОСОБА_1 вбачається, що він дійсно працює в ТОВ «Комплекс Агромарс» (а.с.4).

Приймаючи постанову про часткове задоволення позову, суд не обґрунтовано виходив з положень ст. 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали іаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийшов до не правильного висновку про те, що позивач відповідно до вказаних нормативно-правових актів має право на одержання недоотриманої доплати як працюючий в зоні посиленого радіоекологічного контролю з 09 липня 2007 року по квітень 2008 року - з врахуванням однієї мінімальної заробітної плати за кожний місяць.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України від 06.06.1996 р. були передбачені доплати громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення в залежності від розміру мінімальної заробітної плати.

В редакції Закону від 28.12.2007 р., частину другу та першу ст. 39 Закону «Про статус чорнобильців» замінено однією частиною, згідно з якою, громадянам, які працюють в зоні посиленого радіоекологічного контролю, провадиться доплата в порядку та розмірах, гановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону «Про статус чорнобильців», роз'яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Відповідно до п. 4 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 936, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад (далі іовноважений орган) за місцем реєстрації громадян.

Розподіл бюджетних коштів на потреби соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи між розпорядниками коштів нижчого рівня здійснюється Міністерством праці та соціальної політики.

Слід зазначити, шо порядок використання коштів Державного бюджету, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 № 936 до сьогоднішнього дня не змінений та не скасований, а тому здійснення компенсаційних виплат громадянам не може бути проведене у інший спосіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 jx N 936 «Про затвердження "Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 р. N 9j6 „Про затвердження "Порядку ~ користання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним

*

захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" п. 5 зазначено ^«Соціальні виплати, доплати ( види допомоги), передбачені підпунктами 5-13 пункту 4 цього грядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, брганізацями та фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності без утворення юридичної особи, установами, організацями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці»

Суд не врахував зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного вирішення справи і прийняття постанови про часткове задоволення позову.

З викладених вище підстав колегія суддів прийшла до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки відмова управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області у виплаті недоплачених сум щомісячної доплати як працюючому в зоні посиленого радіоекологічного контролю, згідно ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є правомірною, оскільки УСЗН, діяло на підставі діючого ^ конодавства у межах повноважень та у спосіб, що був передбачений законами України, і права позивача порушені не були.

Відповідно до ст.202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування постанови суду від 12 березня 2010 року та про прийняття нової постанови про відмову у задоволенні заявлених вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації Київської області задовольнити.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 12 березня 2010 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Вишгородської районної адміністрації Київської області, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про стягнення недоотриманих сум щорічної доплати за роботу в зоні посиленого радіологічного контролю.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може бути Оскаржена протягом 20 днів в касаційному порядку.

головуючий

Судді