Справа № 2а/0470/7221/11
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2011 р. Справа № 2а/0470/7221/11

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Південна міжрайонна державна податкова інспекція у м. Кривому Розі до Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітол-строй" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2011 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі (далі Південна МДПІ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Вітол-строй» (далі ТОВ «Віол-строй», в якому позивач просить стягнути до бюджету з рахунків відповідача загальну суму податкового боргу по податку на додану вартість у розмірі 2646,07 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що заборгованість ТОВ «Вітол-строй» по платежам перед бюджетом виникла по податку на додану вартість 19.08.10р., внаслідок несплати підприємством узгоджених податкових зобовязань з цього виду податку на суму 2646,07 грн., яка по теперішній час не погашена відповідачем у добровільному порядку у встановлений законодавством термін, тому підлягає примусовому стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 04.07.11р. відкрито провадження у адміністративній справі №2а/0470/7221/11 та призначено її до розгляду на 12.07.11р., в подальшому розгляд справи відкладено на 26.07.11р. у звязку з неявкою в судове засідання представників сторін.

Представники позивача і відповідача в судове засідання не зявилися, хоч належним чином повідомлені про дату, час та місце засідання суду, заперечень та доказів на їх підтвердження на пропозицію суду відповідач не нада, причин неприбуття не повідомили.

Особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обовязки (ч.2 ст. 49 КАС України).

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглядати справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 цього Кодексу).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне розглянути дану справу у письмовому проваджені на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:

ТОВ «Вітол-строй» зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської області 14.05.07р. та включено до ЄДРПОУ за №35004941 за юридичною адресою: 50007, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Агафонова, 37.

Відповідно до чинного законодавства відповідач є платником податків, зборів (обовязкових платежів) і перебуває на податковому обліку в Південній міжрайонній державній податковій інспекції у м.Кривому Розі з 25.05.07р. за №5134.

Відповідно до пп.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами №2181-Ш від 21.12.2000р. (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, надалі Закон №2181-Ш) платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом 4.3 цієї статті.

Як визначено в абз.а пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону №2181-Ш податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

У відповідності до п.5.1 ст.5 Закону №2181-ІІІ податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подано до податкового органу декларації з податку на додану вартість №40107 від 20.07.2010 року за 2 квартал 2010 року, в якій зазначив самостійно обчислену суму податку на додану вартість в розмірі 1116 грн. (термін сплати 19.08.2010р.).

Згідно п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону №21841-Ш платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Крім того, на підставі акту невиїзної документальної перевірки №498/152/35004941 від 29.12.10р., в якому зафіксовано порушення ТОВ «Вітол-строй» п.п. 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97-ВР від 03.04.1997 року, п.п. 5.3.1 п. 5.3. ст..5 Закону України «Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181- ІІІ від 21.12.2000 року, зокрема несвоєчасно сплатило ПДВ до бюджету.

Позивачем винесено 29.12.10р. податкові повідомлення-рішення №/0, №/0, яким на позивача за платежем: податок на додану вартість відповідно до п.п.17.1.1 п.17.1 ст.17 цього ж Закону накладено штрафні (фінансові) санкції в сумі 1283,01 грн. та 248 грн.

Інформація щодо оскарження платником податків в адміністративному чи судовому порядку даного податкового повідомлення-рішення суду не надана.

Згідно вимог п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний самостійно платити суму податкового зобовязання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації.

З наявної у справі довідки вбачається, що станом на 27.05.2011 року відповідач має податковий борг на загальну суму 2646,07 грн., а саме: по податку на додану вартість в сумі 2646,02 грн. та 0,05 пеня.

У відповідності до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження , але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.

Згідно п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також сум надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.п. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої сум грошового зобовязання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

У відповідності до приписі п.60.6 ст.60 Податкового кодексу України на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.

Судом зясовано, що позивачем у відповідності до п.6.2 ст.6 Закону №2181-Ш направлено відповідачу першу податкову вимогу №1/563 від 09.09.09р., яку він отримав 09.09.09р., про що свідчить підпис, та другу податкову вимогу №2/604 від 14.10.2009 року, яка відправлена відповідачу поштою, про що свідчить фіскальний чек.

Згідно п. 59.9 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

У звязку з тим, що відповідач не відреагував на вищезазначені податкові вимоги та не погасив заборгованість, інші вимоги податковим податковим органом не формувались.

Згідно ст.ст. 67, 68 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори у порядку і у розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено обовязок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Докази сплати відповідачем наявної у нього заборгованості у справі відсутні.

Частиною 1 п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органом державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

В позовній заяві вказано відомі податковому органу рахунки відповідача у банках (довідка арк.сп.11).

Згідно ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а частиною 2 статті 19 Конституції України - що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги усе вище викладене та враховуючи, що на час розгляду справи сума боргу відповідачем не сплачена в добровільному порядку, відповідних доказів суду не надано, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

У справах, в яких позивачем є субєкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати, здійсненні позивачем, з відповідача не стягуються (ч.4 ст.94 КАС України).

Керуючись ст.ст.2, 8-12, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Кривому Розі до ТОВ «Вітол-строй» про стягнення податкового боргу - задоволити повністю.

Стягнути на користь Державного бюджету з рахунків у банках ТОВ «Вітол-строй» (, р/р 8980, Криворізька філія АТ Банк «Фінанси та Кредит» м. Кривий Ріг, МФО 305835) загальну суму податкового боргу з податку на додану вартість у розмірі 2646,07 грн. (р/р 0020, одержувач відділення ДК у м. Кривому Розі, код ОКПО 24230992, банк одержувач УДКУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, МФО 805012).

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна, скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя ОСОБА_1